Справа № 280/1178/25
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2025 року м. Дніпросправа № 280/1178/25
(суддя Калашник Ю.В., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року у справі №280/1178/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 лютого 2025 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області згідно з яким просить:

- визнати протиправним рішення відповідача №40 від 15.01.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком позивачу;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, невраховані періоди трудової діяльності: за 1994 рік - з 18.11.1994 по 31.12.1994; за 1997 рік - з 02.04.1997 по 22.04.1997; з 24.05.1997 по 28.05.1997; 30.06.1997; з 02.08.1997 по 06.08.1997; з 08.09.1997 по 30.09.1997; за 1998 рік - з 02.05.1998 по 16.07.1998; за 2000 рік -з 01.01.2000 по 30.06.2000; за 2008 рік - з 01.01.2008 по 01.09.2008; з 01.10.2008 по 31.12.2008; за 2009 рік - з 01.01.2009 по 14.01.2009; за 2021 рік - з 01.10.2021 по 29.10.2021;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу з 25.09.2024 пенсію за віком на підставі статті 26 Закону №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням наявного на день досягнення 60-річного віку страхового стажу більше 31 року, який дає право на призначення пенсії за віком.

Позов обґрунтовано тим, що рішення №40 від 15.01.2025 року є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивач набув права на призначення пенсії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у призначення пенсії №40 від 15.01.2025.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 08.01.2025 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. У задоволенні іншої частини позову відмовив. Рішення суду мотивовано тим, що з розрахунку стажу позивача за формою РС-право, номер ПС: 0, дата звернення 08.01.2025, вбачається, що відповідачем не зараховано до загального страхового стажу позивача наступні періоди (а.с.60): з 02.04.1997 по 22.04.1997; з 24.05.1997 по 28.05.1997; 30.06.1997; з 02.08.1997 по 06.08.1997; з 08.09.1997 по 30.09.1997; з 02.05.1998 по 16.07.1998; з 01.01.2008 по 01.09.2008; з 01.10.2008 по 31.12.2008; з 01.01.2009 по 14.01.2009; з 01.10.2021 по 29.10.2021, при цьому, оскаржуваним рішенням №40 від 15.01.2025 надано оцінку лише щодо незарахування позивачу до страхового стажу періодів здійснення підприємницької діяльності з 18.11.1994 по 31.12.1994 та з 01.01.2000 по 30.06.2000. Зважаючи на те, що відповідачем в оскаржуваному рішенні не було надано оцінки щодо зарахування чи відмови у зарахуванні періодів з 02.04.1997 по 22.04.1997; з 24.05.1997 по 28.05.1997; 30.06.1997; з 02.08.1997 по 06.08.1997; з 08.09.1997 по 30.09.1997; з 02.05.1998 по 16.07.1998; з 01.01.2008 по 01.09.2008; з 01.10.2008 по 31.12.2008; з 01.01.2009 по 14.01.2009; з 01.10.2021 по 29.10.2021 з відповідним обґрунтуванням підстав такого не зарахування вимоги позивача щодо зарахування цих періодів є передчасними.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що судом першої інстанції з помилкових міркувань визнано протиправним та скасовано рішення відповідача №40 від 15.01.2025, зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 08.01.2025 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. Зазначає скаржник і про те, що в результаті розгляду заяви, не підлягають зарахуванню періоди здійснення підприємницької діяльності: з 02.04.1997 по 22.04.1997; з 24.05.1997 по 28.05.1997; 30.06.1997; з 02.08.1997 по 06.08.1997; з 08.09.1997 по 30.09.1997; з 02.05.1998 по 16.07.1998, оскільки згідно з довідкою від 27.11.2024 у дані періоди позивач не мав чинного патенту, та не продовжував дію патентів; з 01.01.2008 по 01.09.2008; з 01.10.2008 по 31.12.2008; 01.10.2021 по 29.10.2021, оскільки згідно даних реєстру зарахованих осіб відсутні відомості про сплату страхових внесків позивачем за дані періоди, з 01.01.2009 по 14.01.2009, оскільки за січень 2009 року страховий внесок сплачено в розмірі меншому, ніж мінімальний страховий внесок (Довідка ОК-5). Отже, до підтвердження сплати позивачем страхових внесків за періоди здійснення підприємницької діяльності, відсутні підстави для зарахування даних періодів до страхового стажу позивача.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 08.01.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.79).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №40 від 15.01.2025 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 31 років (а.с.8).

У рішенні зазначено, що вік заявника 60 років 3 місяці 14 днів. Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років, за наявності страхового стажу 31 рік. Страховий стаж особи складає 29 років 5 місяців 5 днів, для визначення права з урахуванням підприємницької діяльності 29 років 5 місяців 29 днів. В результаті розгляду документів, доданих до заяви, не зараховано: період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування з 18.11.1994 по 31.12.1994, з 01.01.2000 по 30.06.2000 згідно довідки №1136/03-20-24-06 від 27.11.2024, оскільки до 01.01.2004 відсутні документи про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (а.с.8).

Законність та обґрунтованість вищезазначеного рішення є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ «Загальні положення» Порядку №637).

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Таким чином, підприємці при досягненні пенсійного віку мають право на призначення пенсії за віком, проте, зарахування підприємницької діяльності до страхового стажу залежить, зокрема, від того, яку систему оподаткування використовував підприємець до виходу на пенсію, а також від факту підтвердження сплати страхових внесків.

Разом з тим, звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок №22-1).

Згідно з пунктом 1.1. Порядку № 22-1, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

За змістом пункту 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

За змістом підпункту 2 пункту 2.1 Порядку №22-1 період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

В свою чергу, пунктом 4 Порядку №637 передбачено, що періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).

Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Системний аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що до страхового стажу включаються період здійснення особою підприємницької діяльності, за певних умов, а саме:

до 01.05.1993 час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків;

з 01.01.1998 по 31.12.2003 періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців при підтвердженні цього статусу довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування чи сплати фіксованого податку, або спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, або довідкою, виданою податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку; тобто особа має підтвердити статус підприємця і обрану систему обліку і звітності (через сплату єдиного податку, фіксованого податку), або сплату страхових внесків;

з 01.01.2004 по 31.12.2017 періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).

Поряд із тим, з 01.05.1993 для осіб, які обрали загальний спосіб оподаткування, період провадження підприємницької діяльності до 01.07.2000 зараховується до страхового стажу за умови надання особою документів про сплату страхових внесків, а з 01.07.2000 періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням загальної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).

З тексту оскаржуваного рішення вбачається, що до страхового стажу позивача не зараховано період здійснення підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування з 18.11.1994 по 31.12.1994, з 01.01.2000 по 30.06.2000 згідно довідки №1136/03-20-24-06 від 27.11.2024, оскільки до 01.01.2004 відсутні документи про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (а.с.8).

При цьому, з розрахунку стажу позивача за формою РС-право, номер ПС: 0, дата звернення 08.01.2025, вбачається, що відповідачем не зараховано до загального страхового стажу позивача наступні періоди (а.с.60): з 02.04.1997 по 22.04.1997; з 24.05.1997 по 28.05.1997; 30.06.1997; з 02.08.1997 по 06.08.1997; з 08.09.1997 по 30.09.1997; з 02.05.1998 по 16.07.1998; з 01.01.2008 по 01.09.2008; з 01.10.2008 по 31.12.2008; з 01.01.2009 по 14.01.2009; з 01.10.2021 по 29.10.2021.

Однак, оскаржуваним рішенням №40 від 15.01.2025 надано оцінку лише щодо незарахування позивачу до страхового стажу періодів здійснення підприємницької діяльності з 18.11.1994 по 31.12.1994 та з 01.01.2000 по 30.06.2000.

Зважаючи на те, що відповідачем не зараховано до загального страхового стажу позивача наступні періоди (а.с.60): з 02.04.1997 по 22.04.1997; з 24.05.1997 по 28.05.1997; 30.06.1997; з 02.08.1997 по 06.08.1997; з 08.09.1997 по 30.09.1997; з 02.05.1998 по 16.07.1998; з 01.01.2008 по 01.09.2008; з 01.10.2008 по 31.12.2008; з 01.01.2009 по 14.01.2009; з 01.10.2021 по 29.10.2021, при цьому рішення №40 від 15.01.2025 року не містить обґрунтувань підстав для відмови у такому зарахуванні суд апеляційної інстанції вважає, що таке рішення є не обґрунтованим, а тому суд першої інстанції зробив правильний висновок про протиправність такого рішення та, як наслідок необхідності його скасування.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що в результаті розгляду заяви, не підлягають зарахуванню періоди здійснення підприємницької діяльності: з 02.04.1997 по 22.04.1997; з 24.05.1997 по 28.05.1997; 30.06.1997; з 02.08.1997 по 06.08.1997; з 08.09.1997 по 30.09.1997; з 02.05.1998 по 16.07.1998, оскільки згідно з довідкою від 27.11.2024 у дані періоди позивач не мав чинного патенту, та не продовжував дію патентів; з 01.01.2008 по 01.09.2008; з 01.10.2008 по 31.12.2008; 01.10.2021 по 29.10.2021, оскільки згідно даних реєстру зарахованих осіб відсутні відомості про сплату страхових внесків позивачем за дані періоди, з 01.01.2009 по 14.01.2009, оскільки за січень 2009 року страховий внесок сплачено в розмірі меншому, ніж мінімальний страховий внесок (Довідка ОК-5), колегія суддів зазначає наступне.

Верховний Суд у своїй постанові прийнятої 14 травня 2025 року у справі №340/10339/21 зробив висновок про те, що адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи те, що в рішенні №40 не зазначено підстав відмови у зарахуванні до загального страхового стажу позивача періодів (а.с.60): з 02.04.1997 по 22.04.1997; з 24.05.1997 по 28.05.1997; 30.06.1997; з 02.08.1997 по 06.08.1997; з 08.09.1997 по 30.09.1997; з 02.05.1998 по 16.07.1998; з 01.01.2008 по 01.09.2008; з 01.10.2008 по 31.12.2008; з 01.01.2009 по 14.01.2009; з 01.10.2021 по 29.10.2021, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо наявності підстав для не зарахування цих періодів, не вливають на правильність вирішення цієї справи судом першої інстанції.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року у справі №280/1178/25 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 08 липня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва