Справа № 152/777/25
Суддя: Войнаровський І. В.
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 152/777/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 липня 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Войнаровського І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Загики Сергія Антоновича, інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області майора поліції Сінькевича Тараса Олеговича, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

у с т а н о в и в :

02 червня 2025 року позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом.

В обґрунтування позову зазначив, що 22 травня 2025 року постановою серії ЕНА № 4788855, прийнятою о 09-55 год., інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Загика Сергієм Антоновичем, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Згідно постанови, «22 травня 2025 року о 09-48 год. у м. Шаргород, по вулиці Мистецька (Островського), 4, позивач, як водій, керував транспортним засобом Volkswagen LT 35 D НОМЕР_1 автобусом, що належить позивачу та здійснював регулярні перевезення пасажирів по маршруту Шаргород - Садківці без погодженого паспорту, схеми маршруту руху з відповідними підрозділами Національної поліції України, чим порушив п. 32.1. ПДР. Порушення здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху ТЗ загального користування, стаття 140 ч. 2 КУпАП. До постанови додається: Кам.470753». В подальшому, 22 травня 2025 року постановою серії ЕНА № 4789166, прийнятою вже о 10-19 год., напарником Загики Сергія Антоновича - інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області майором поліції Сінькевичем Тарасов Олеговичем позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 9 ст. 133-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 грн. Згідно постанови, «22 травня 2025 року вже о 10-06 год. у м. Шаргород, по вулиці Мистецька (Островського), 4, позивач, як водій, керував транспортним засобом Volkswagen LT 35 D НОМЕР_1 автобусом, що належить позивачу та здійснював регулярні перевезення пасажирів по маршруту Шаргород - Садківці, не пройшовши щозмінний передрейсовий медичний огляд водія та перевірки технічного стану перед виїздом на лінію, чим порушив ст. 30 ЗУ АМТ. Перевезення пасажирів чи багажів водієм який не пройшов щозмінного передрейсового медичного огляду у водіїв, стаття 133-1 ч. 9 КУпАП. До постанови додається: Кам.470753». Вказує, що надані йому поліцейськими примірники постанов від 22 травня 2025 року, відповідно, серії ЕНА № 4788855, що винесена інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Загика Сергієм Антоновичем та серії ЕНА № 4789166, що винесена інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області майором поліції Сінькевичем Тарасом Олеговичем мають частини текстів, які не читаємі або нечіткими, що, можливо, призвело до описок чи неточностей в зазначенні ним інформації з них.

З даними постановами від 22 травня 2025 року, відповідно, серії ЕНА № 4788855 та серії ЕНА № 4789166, що винесені, відповідно інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Загика Сергієм Антоновичем та інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області майором поліції Сінькевичем Тарасом Олеговичем, позивач не погоджується в повному обсязі та вважає їх незаконними. Позивач зазначає, що він із села Садківці Жмеринського (в минулому - Шаргородського) району Вінницької області і має у власності автомобіль Volkswagen LT 35 D НОМЕР_1 та 22 травня 2025 року близько години часу (з 9 по 10 години ) у власних потребах перебував в центрі м. Шаргород. Оскільки це був четвер «базарний» день і місця припаркуватись на центральній вулиці не було, то позивач поставив свій автомобіль на вулиці Мистецька (Островського), 4, біля меблевого магазину, в незабороненому місці. Автомобіль позивач залишив та пішов у справах. Через певний час, коли позивач вже повернувся до свого автомобіля і перебував на водійському сидінні, то побачив у бокове дзеркало заднього виду, як позаду до його автомобіля під`їхав легковий автомобіль типу Джипу, з якого вийшов один поліцейський, який направився до його автомобіля, а інший поліцейський залишався в автомобілі. Поліцейський, який підійшов зі сторони водія представився та почав вимагати надати йому документи - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а пізніше і його права, які він йому надав. Далі поліцейський почав питати звідкіля позивач їде, на що позивач відповів, що приїхав у власних потребах з дому із Садковець. Він почав складати постанову, повідомивши йому, що це він їхав по маршруту Шаргород - Садківці. Аналогічно і інший поліцейський зробив. Тому, твердження відповідачів в постановах, про те, що позивач, як водій, належним йому автобусом здійснював регулярні перевезення пасажирів по маршруту Шаргород - Садківці, не відповідає дійсності, бо жодним чином не було підтверджено, а є в постановах подачею бажаного за дійсне. Зазначених нібито позивача протиправних дій відповідачі жодним чином не зафіксували і не могли зафіксувати. Відповідачі свої висновки/твердження зробили в постановах з того, що раз позивач з села Садківці, то здійснював регулярні перевезення пасажирів по маршруту Шаргород - Садківці. В подальшому Загика С.А. почав складати на позивача постанову. Надалі ОСОБА_2 «передав» позивача ОСОБА_3 і той вже о 10-19 год. того ж 22 травня 2025 року склав постанову серії ЕНА № 4789166, в якій свідомо додатково видумав/придумав, що позивач 22 травня 2025 о 10-06 год. у м. Шаргород, по вулиці Мистецька (Островського), 4, керував транспортним засобом Volkswagen LT 35 D НОМЕР_2 і здійснював регулярні перевезення пасажирів по маршруту Шаргород - Садківці, не пройшовши щозмінний передрейсовий медичний огляд водія та перевірки технічного стану перед виїздом на лінію чим порушив ст. 30 ЗУ АМТ. Перевезення пасажирів чи багажів водієм який не пройшов щозмінного передрейсового медичного огляду у водіїв. Тому, за даними обох постанов відповідачів свідчить, що 22 травня 2025 року в період з 09 години 48 хвилин (час «порушення» зазначено в першій постанові) по 10 годину 06 хвилин (час «порушення» зазначено в другій постанові) позивач двічі був зупинений в русі його автомобіля за однією і тією ж адресою (м. Шаргород, по вулиці Мистецька (Островського), 4) різними поліцейськими (відповідачами, почергово), що не відповідало і не могло відповідати дійсності, оскільки ще десь з 09 години позивач нікуди з місця (біля меблевого магазину по вулиці Мистецька (Островського), 4, в м. Шаргород) стоянки свого автомобіля на ньому не рухався і не збирався рухатись, а в період, десь, з 09 години 48 хвилин по 10 годину 19/25 хвилин спілкувався, почергово, а то і разом з обома - з відповідачами. Іншим є твердження Загики С.А. в постанові серії ЕНА № 4788855 від 22 травня 2025 року про те, що позивач здійснював регулярні перевезення пасажирів по маршруту Шаргород-Садківці без погодженого паспорту, схеми маршруту руху з відповідними підрозділами Національної поліції України, чим порушив п. 32.1. ПДР. Порушення здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху ТЗ загального користування. Вказує, що посилання на пункт 32.1. ПДР не містить конкретизації нібито виявленого правопорушення, як того вимагає законодавство - КУпАП. Окреме спростування вимагає твердження ОСОБА_3 в постанові серії ЕНА № 4789166 від 22 травня 2025 року про те, що позивач здійснював регулярні перевезення пасажирів по маршруту Шаргород-Садківці не пройшовши щозмінний передрейсовий медичний огляд водія та перевірки технічного стану перед виїздом на лінію чим порушив ст. 30 ЗУ АМТ. Перевезення пасажирів чи багажів водієм який не пройшов щозмінного передрейсового медичного огляду у водіїв. В постанові Сінькевича Т.О. жодним чином не зазначено, яку із зазначених норм позивач порушив, а якщо порушив усі, то так мало б бути зазначено. Іншим є зазначення в обох постановах, дослівно,: «До постанови додається: Кам,470753». Зі змісту даного запису свідчить, що до обох постанов відповідачів додано одну і ту ж Кам./камеру 470753, як речовий доказ мого правопорушення, що викликає сумнів. Якщо ж мова в постановах іде про фіксацію/інформацію з камери/боді камери, то вважає, що так мало б бути зазначено. За вказаних підстав в позивача відсутні склади та події правопорушень за які його відповідачами притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивач просить: визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4788855 від 22 травня 2025 року, складену інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Загика Сергієм Антоновичем, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн. і закрити провадження у даній справі про адміністративне правопорушення та визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4789166 від 22 травня 2025 року, складену інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області майором поліції Сінькевичем Тарасом Олеговичем про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 9 ст. 133-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 грн. і закрити провадження у даній справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 02 червня 2025 року прийнято до розгляду цю позовну заяву та відкрити провадження у справі. Розгляд адміністративної справи постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті без виклику сторін призначено на 12 червня 2025 року. Запропоновано відповідачеві до 12 червня 2025 року, у тому числі на електронну адресу суду, подати відзив на позовну заяву, який має відповідати вимогам, встановленим статтею 162 КАС України. Зобов`язано Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції строк до 12 червня 2025 року подати через канцелярію Шаргородського районного суду Вінницької області адміністративні матеріали по постанові серії ЕНА № 4788855 від 22 травня 2025 року, що складена інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Загика Сергієм Антоновичем, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн та постанові серії ЕНА № 4789166 від 22 травня 2025 року, що складена інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області майором поліції Сінькевичем Тарасом Олеговичем про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 9 ст. 133-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн.

12 червня 2025 року розгляд адміністративної справи відкладено на 09 липня 2025 року за клопотанням представника відповідача.

Сторони належним чином повідомленні про дату та час розгляду справи. При цьому, 13 червня 2025 року від представника відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції до суду найшов відзив на позову заяву, в якому вона вказує, що інспектори під час складання оскаржуваних постанов виконували свої посадові обов`язки, то в даному випадку вони діяли в інтересах Департаменту патрульної поліції як посадові особи. Вважає, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. Так, під час патрулювання 22 травня 2025 року інспекторами ВБДР УПП у Вінницькій області ДПП Загикою С.А. та Сінькевичем Т.О. винесено постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме: постанову серії ЕНА № 4788855 за ч. 2 ст. 140 КУпАП, відносно водія ОСОБА_1 , за керування автобусом VOLKSWAGEN LT 35 D державний номерний знак НОМЕР_3 , який здійснив регулярні перевезення пасажирів по маршруту «Шаргород - Садківці», без погодженого паспорту (схеми) маршруту, з відповідними підрозділами поліції, чим порушено п. 32.1 ПДР України та накладено штраф у розмірі 340 гривень (відео додає); постанову серії ЕНА № 4789166 за ч. 9 ст. 133-1 КУпАП відносно водія по справі ОСОБА_1 , який керував вищевказаним автобусом, та здійснив регулярні перевезення пасажирів по маршруту «Шаргород - Садківці», не пройшовши щозмінний перед рейсовий медичний огляд водія та перевірку технічного стану перед виїздом на лінію, чим порушено ст. 30 Закону України «Про автомобільний транспорт» та накладено штраф у розмірі 510 гривень. Вказує, що згідно з п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Згідно з п. 2.1 (г) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил. Згідно п. 32.1 ПДР з органами Національної поліції узгоджується: розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій; умови та порядок руху колон у складі більш як п`яти механічних транспортних засобів; порядок буксирування двох і більше транспортних засобів. З органами Національної поліції узгоджуються також інші питання забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені законодавчими актами. Відповідно до п. п. 26 п.1 розділу III Положення про Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції від 22.02.2016 року № 156 управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює погодження: проектів і схем організації дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; проектів і схем організації дорожнього руху, маршрутів, маршрутів організованого руху громадян і місць їх збору; маршрутів і розкладу руху регулярних і нерегулярних перевезень груп дітей, громадського та іншого транспорту у випадках, передбачених законодавством. Згідно з п.п. 28 п. 1 розділу зазначеного Положення, Управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за додержанням законодавства у сфері безпеки дорожнього руху під час надання послуг з перевезення пасажирів. Відповідно до п. 29 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою КМУ від 18.02.1997 року № 176, перевезення пасажирів за міськими, приміськими та міжміськими маршрутами у межах території однієї області (внутрішньообласні, внутрішньорайонні маршрути) здійснюється на підставі договору про організацію перевезень, укладеного відповідно до закону. Відповідно до пункту 1.3 Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.05.2010 №278 (далі - Порядок № 278), автомобільний перевізник повинен забезпечити водія автобуса, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом регулярних перевезень, - таблицею вартості проїзду (крім міських перевезень), схемою маршруту та копією затвердженого організатором перевезень розкладу руху. Згідно з пунктом 14 Порядку №278 схема маршруту та розклад руху регулярних перевезень або відповідний примірник паспорта регулярних спеціальних перевезень пред`являються водієм автобуса під час здійснення перевезень пасажирів та перевізником за його місцезнаходженням для перевірки представникам Державної служби України з безпеки на транспорті під час здійснення ними державного контролю та представникам Державної автомобільної інспекції МВС України (далі - Державтоінспекція). Пунктом 2.1 Поряду №278 встановлено, що паспорт маршруту включає: схему маршруту; характеристику маршруту, у тому числі відомості щодо усіх залізничних переїздів, через які проходить автобусний маршрут (у разі їх наявності); копію затвердженого організатором розкладу руху автобусів; графік режиму праці та відпочинку водіїв; таблицю вартості проїзду, затверджену перевізником (для регулярних перевезень); список пасажирів (для регулярних спеціальних перевезень), перевезення яких передбачено договором про регулярні спеціальні перевезення та які застраховані в установленому законодавством порядку (крім маршрутів регулярних спеціальних перевезень у межах населеного пункту та маршрутів, що виходять за межі території населеного пункту, протяжність яких не більше ніж 50 кілометрів, а також туристично-екскурсійних перевезень); відомості про зміни на маршруті; .умови здійснення перевезень на маршруті (для регулярних спеціальних перевезень); акт відповідності паспорта автобусного маршруту умовам здійснення перевезень на маршруті (для регулярних спеціальних перевезень); договір про надання послуг (для регулярних спеціальних перевезень); відомості про виявлені порушення умов здійснення перевезень пасажирів, що розміщуються на зворотному боці титульного аркуша паспорта (для регулярних спеціальних перевезень). Відповідно до пункту 2.13 Порядку №278 затвердження паспорта нового автобусного маршруту регулярних перевезень здійснюється організатором перевезень на відповідній території. Згідно з п. 3.4 Порядку №278 визначено, що підрозділи Державтоінспекції розглядають протягом 30 днів та в цей самий строк погоджують паспорти маршрутів (в частині схеми автобусного маршруту та характеристики маршруту) за умови дотримання вимог безпеки перевезень або надають обґрунтовану письмову відповідь із зазначенням причин відмови в погодженні. Підставами для відмови в погодженні паспорта є фактори, які не забезпечують належного рівня безпеки перевезень. Відповідно до пункту 3.5 Порядку № 278 погоджені підрозділами Державтоінспекції паспорти маршрутів регулярних спеціальних перевезень надсилаються на погодження до організатора перевезень, який протягом 30 днів з дня їх надходження приймає відповідне рішення. У разі непогодження паспорта маршруту організатором перевезень у цей самий строк надається письмова обґрунтована відповідь із зазначенням причин. Згідно п. 4.1. вищевказаного порядку Паспорт автобусного маршруту регулярних спеціальних перевезень оформлюється на строк дії договору про перевезення пасажирів між замовником послуг та перевізником. У разі продовження строку дії договору про перевезення паспорт маршруту регулярних спеціальних перевезень переглядається комісією, зазначеною в пункті 2.9 розділу II цього Порядку, на відповідність умовам перевезень. За результатами перегляду комісія складає акт про можливість подальшого застосування паспорта, який підшивається до паспорта маршруту. Відповідно до ст. 42 Закону України «Про автомобільний транспорт» договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами. Тому, паспорт автобусного маршруту регулярних спеціальних перевезень оформлюється на строк дії договору про перевезення пасажирів між замовником послуг та перевізником, а договір укладають (або надають) на термін від трьох до п`яти років. Враховуючи вищезазначене, вказує, що ч. 2 ст. 140 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування. Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у порушенні визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування. Диспозиція ч.2 ст. 140 КУпАП передбачає відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування. Відповідно до ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух» до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належать, зокрема, погодження поданих у встановленому порядку пропозицій стосовно обладнання засобами організації дорожнього руху місць виконання дорожніх робіт, проектів та схем організації дорожнього руху, маршрутів руху пасажирського транспорту, маршрутів організованого руху громадян і місць їх збору, порядку проведення спортивних та інших масових заходів, які можуть створити перешкоди дорожньому руху, здійснення контролю за безпекою дорожнього руху під час надання послуг з перевезення пасажирів чи вантажів, у тому числі небезпечних, додержанням законодавства у зазначеній сфері, розробленням і видачею в установленому порядку документів щодо погодження маршрутів руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів. Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Документи для регулярних пасажирських перевезень: для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України. Постанова Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами. Державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Тому, за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема на підставі ч. 2 ст. 140 КУпАП та ч. 9 ст. 133-1 КУпАП, є виключною компетенцією уповноваженого органу, в цьому випадку - працівників органів і підрозділів Національної поліції. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник та автомобільний самозайнятий перевізник, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, мають право: відміняти рейси своїх транспортних засобів за обставин, які він не міг передбачити і яким не міг запобігти, повернувши пасажирам (або замовнику послуг) кошти, сплачені ними за перевезення; обмежувати або припиняти перевезення в разі стихійного лиха, епідемії, епізоотії або іншої надзвичайної ситуації; відміняти рух транспортних засобів у разі виникнення загрози життю пасажирів чи безпеці вантажів; зазначати в багажній квитанції стан багажу, що має зовнішні пошкодження, або відмовлятися від його перевезення в разі заперечення пасажира щодо такого зазначення. Автомобільний перевізник, який здійснює перевезення пасажирів на договірних умовах, зобов`язаний: забезпечувати дотримання персоналом вимог законодавства про автомобільний транспорт; забезпечувати перед початком пасажирського міжнародного автомобільного перевезення перевірку наявності у пасажирів документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування, та відмовляти у міжнародному перевезенні пасажирам, які не пред`явили необхідні документи; забезпечувати надання транспортних засобів для вивезення населення із зони надзвичайної ситуації, районів можливих бойових дій. Компенсація фактичних (понесених) витрат суб`єктам господарювання та громадянам, транспортні засоби яких використовувалися для евакуації, здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; забезпечувати контроль технічного та санітарного стану автобусів чи таксі перед початком роботи; забезпечувати проведення щозмінного перед рейсового та після рейсового медичного огляду водіїв транспортних засобів; забезпечувати водіїв необхідною документацією; утримувати транспортні засоби в належному технічному та санітарному стані, забезпечувати їх своєчасне подання для посадки пасажирів та відправлення; забезпечувати проїзд пасажирів до зупинки чи місця призначення за маршрутом без додаткових витрат у разі припинення поїздки через технічну несправність транспортного засобу. Автомобільний самозайнятий перевізник, який здійснює перевезення пасажирів на договірних умовах, зобов`язаний: утримувати транспортні засоби в належному технічному та санітарному стані, забезпечувати їх своєчасне подання для посадки пасажирів та відправлення; забезпечувати проїзд пасажирів до зупинки чи місця призначення за маршрутом без додаткових витрат у разі припинення поїздки через технічну несправність транспортного засобу; забезпечувати надання транспортних засобів для вивезення населення із зони надзвичайної ситуації, районів можливих бойових дій, за умови повної компенсації йому вартості надання послуг і фактичних (понесених) ним витрат у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; забезпечувати перед початком пасажирського міжнародного автомобільного перевезення перевірку наявності у пасажира документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування, та відмовляти у міжнародному перевезенні пасажирам, які на його вимогу не пред`явили необхідні документи; проходити обов`язковий технічний контроль транспортного засобу в установленому порядку з обов`язковою відміткою в сервісній книжці; щорічно проходити медичний огляд з отриманням довідки встановленого зразка. Таким чином, вважає, що працівниками поліції було правомірно притягнуто водія, до відповідальності за ч. 9 ст. 133-1 КУпАП, за перевезення пасажирів чи вантажів водієм, який не пройшов щозмінного передрейсового медичного огляду водіїв транспортних засобів, або перевезення без проведення передрейсового контролю технічного стану транспортних засобів. Інспектором як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження зроблено висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Одночасно зазначає, що підстав у відповідача для умисного спотворення обставин події не було. Тому, розглядаючи справи інспектори діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Вважає постанови є правомірними та такими, що не підлягають скасуванню, є обгрунтованими та законними. Представник відповідача просить прийняти та розглянути даний відзив; розгляд справи провести у відсутність відповідача та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. При цьому, представником відповідача надано суду копії оскаржуваних постанов та відеозапис з місця події на DVD-R диску (а.с.29-48).

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, повно та всебічно з`ясувавши усі обставини справи, вивчивши докази, якими обгрунтовує свою позицію позивач, відзив відповідача, суд доходить висновку, що у задоволенні позовної заяви слід відмовити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України.

Судом встановлено, що 22 травня 2025 року в м. Шаргород Вінницької області по вул. Мистецька (Островського), 4, інспектором управління патрульної поліції у Вінницькій області майором поліції Сінькевичем Тарасом Олеговичем винесено постанову серії ЕНА № 4789166 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 133-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. У постанові вказано, що 22 травня 2025 року о 10 годині 06 хвилин в м. Шаргород по вул. Мистецька (Островського), водій ОСОБА_1 керував автобусом VOLKSWAGEN LT 35 D державний номерний знак НОМЕР_3 , здійснював регулярні перевезення пасажирів по маршруту Шаргород-Садківці, не пройшов щозмінний передрейсовий медичний огляд водія, та перевірку технічного стану перед виїздом на лінію, чим порушив ст. 30 ЗУ «АМТ (а.с.41).

Крім цього, 22 травня 2025 року в м. Шаргород Вінницької області по вул. Мистецька (Островського), 4, інспектором управління патрульної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Загика Сергієм Анатолійовичем винесено постанову серії ЕНА № 4788855 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. У постанові вказано, що 22 травня 2025 року о 09 годині 48 хвилин в м. Шаргород по вул. Мистецька (Островського), водій ОСОБА_1 керував автобусом VOLKSWAGEN LT 35 D державний номерний знак НОМЕР_3 , здійснював регулярні перевезення пасажирів по маршруту Шаргород-Садківці без погодженого паспорту, схеми маршруту руху з відповідними підрозділами Національної поліції України, чим порушив п. 32.1 ПДР (а.с.42).

З фрагменту відеозапису, який знаходиться на DVD-R диску, наданого Управлінням патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліціївбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції знаходиться за кермом транспортного засобу (автобуса), у якому знаходилися люди. На прохання працівника поліції ОСОБА_1 надав свідоцтво на транспортний засіб та посвідчення водія. ОСОБА_1 повідомив працівника поліції, що здійснює приватні перевезення пасажирів, однак в подальшому почав заперечувати, що взагалі здійснює перевезення пасажирів. Вказав, що не їхав по маршруту, а їхав по замовленню, а також паспорту та схеми маршруту в нього немає. Також, з відеозапису вбачається, що у салоні автобуса знаходилися пасажири, які перебували на сидячих місцях, а також стояли в салоні автобуса. На запитання працівника поліції до пасажирів «Який маршрут автобуса?», йому повідомили «с. Деребчин». Крім цього, працівник поліції вказав ОСОБА_1 на табличку на якій вказано маршрут автобуса та яка перебувала в салоні. Однак, в подальшому працівником поліції зроблено ОСОБА_1 зауваження, щодо схову такої таблички. При спілкуванні працівниками поліції з ОСОБА_1 , з автобуса почали виходити люди. В подальшому працівники поліції перейшли до розгляду справ про адміністративні правопорушення та складення оскаржуваних постанов. Після складання та оголошення оскаржуваних постанов, ОСОБА_1 отримав їх та вказав, що оплатить штрафи. При подальшому спілкуванні з ОСОБА_1 , працівник поліції запитав чи оновлював ОСОБА_1 військово-облікові дані та вказав, що останньому необхідно проїхати у територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, однак ОСОБА_1 покинув місце вчинення адміністративних правопорушень, залишивши на узбіччі дороги свій транспортний засіб.

Таким чином, на момент керування транспортним засобом (автобусом) позивач здійснював пасажирські перевезення без погодженого паспорту та схеми маршруту руху, а також не надав працівникам поліції жодних доказів проведеного щозмінного передрейсового медичного огляду та перевірки технічного стану перед виїздом на лінію, що встановлено працівниками поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: на маршрутних транспортних засобах схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів документацію відповідно до вимог встановлених Законами України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух» та «;Про перевезення небезпечних вантажів».

Відповідно до п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник, який здійснює перевезення пасажирів на договірних умовах, зобов`язаний забезпечувати проведення щозмінного передрейсового та післярейсового медичного огляду водіїв транспортних засобів.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Документи для регулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України; для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду. Документи для регулярних спеціальних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником транспортних послуг, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, схема маршруту, розклад руху, інші документи, передбачені законодавством України. Документи для нерегулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України. Документи для юридичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі: для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України; для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України. Документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі: для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України; для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України. Документа для юридичної особи, що здійснює перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України; для водія легкового автомобіля - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, копія договору із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України. Документи для автомобільного самозайнятого перевізника: ліцензія, посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, сервісна книжка, медична довідка. Документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України; для водія легкового автомобіля - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, копія договору із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України. Документи на перевезення пасажирів автобусами для власних потреб: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, список пасажирів, яких перевозять, завірений підписом перевізника, інші документи, передбачені законодавством України; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на автобус, список пасажирів, яких перевозять, завірений підписом перевізника, інші документи, передбачені законодавством України. Документи для водія юридичної особи на перевезення пасажирів легковими автомобілями для власних потреб - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України. Документи для фізичної особи на перевезення пасажирів легковими автомобілями для власних потреб - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до п.п. 3.3, 3.4, 3.5 Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.05.2010 № 278, паспорт маршруту регулярних спеціальних перевезень після розроблення надається на погодження до уповноважених підрозділів Національної поліції України, після чого - до організатора перевезень на відповідній території. Уповноважений підрозділ Національної поліції України розглядає протягом 30 днів та в цей самий строк погоджує паспорти маршрутів (у частині схеми автобусного маршруту та характеристики маршруту) за умови дотримання вимог безпеки перевезень або надає обґрунтовану письмову відповідь із зазначенням причин відмови в погодженні. Підставами для відмови в погодженні паспорта маршруту є фактори, які не забезпечують належного рівня безпеки перевезень, а саме: невідповідність стану проїжджої частини вимогам безпеки перевезень; невідповідність залізничного переїзду вимогам пункту 2.23 глави 2 Інструкції з улаштування та експлуатації залізничних переїздів, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26 січня 2007 року № 54, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2007 року за № 162/13429 (у разі розроблення паспорта нового автобусного маршруту, проходження якого передбачається через залізничний переїзд, на якому не відкрито автобусний рух); невідповідність швидкісних режимів руху, закладених у розкладі руху, вимогам, установленим Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Погоджені уповноваженими підрозділами Національної поліції України паспорти маршрутів регулярних спеціальних перевезень надсилаються на погодження до організатора перевезень, який протягом 30 днів з дня їх надходження приймає відповідне рішення. У разі непогодження паспорта маршруту організатором перевезень у цей самий строк надається письмова обґрунтована відповідь із зазначенням причин.

Відповідно до ч. 9 ст. 133-1 КУпАП перевезення пасажирів чи вантажів водієм, який не пройшов щозмінного передрейсового медичного огляду водіїв транспортних засобів, або перевезення без проведення передрейсового контролю технічного стану транспортних засобів.

Частиною 2 статті 140 КУпАП передбачена відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування - тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції № 1395, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема ч. 9 ст. 133-1 та ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відтак, на підставі наведеного, відповідачами: інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Загика С.А. та інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області майором поліції Сінькевичем Т.О., правомірно визнано позивача винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 9 ст. 133-1 та ч. 2 ст. 140 КУпАП, і накладено на нього адміністративні стягнення у вигляді штрафу.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Додатково суд враховує, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloranand Francis v. The United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, інспекторами правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 9 ст. 133-1 та ч. 2 ст. 140 КУпАП, а відтак заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.

З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що вчинення позивачем адміністративних правопорушень, відповідальність за яке передбачена ч. 9 ст. 133-1 та ч. 2 ст. 140 КУпАП, повністю підтверджується наданими відповідачем до матеріалів справи доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд приходить до висновку, що оспорювані постанови серії ЕНА № 4788855 та серії ЕНА № 4789166 від 22 травня 2025 року винесені інспекторами у межах повноважень, зміст постанов відповідає вимогам ст.ст. 283-284 КУпАП, адміністративні стягнення накладено в межах санкцій статей, вина позивача у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а отже підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Враховуючи те, що відповідачем відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України доведено правомірність дій інспекторів, у задоволенні позовної заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 9, 77, 78, 139, 242-246, 286 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Загики Сергія Антоновича, інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області майора поліції Сінькевича Тараса Олеговича, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Войнаровський