Справа № 280/2817/25
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 липня 2025 року Справа № 280/2817/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого Стрельнікової Н.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі- позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі -відповідач) в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати Позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у збільшеному до 100000 гривень розмірі пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 06.02.2023 по 24.02.2025.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити Позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у збільшеному до 100000 гривень розмірі пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, за період з 06.02.2023 по 24.02.2025 з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оброни України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у зв`язку із чим набув право на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168. Проте, відповідачем не проведено нарахування та виплату позивачеві додаткової винагороди за період з 06.02.2023 по 24.02.2025. На думку позивача, вказана бездіяльність відповідача щодо невиплати на користь позивача додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах є протиправною. Зокрема зазначає, що у період проходження військової служби брав у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області. Вказане підтверджується довідкою №424, виданою Відповідачем від 05.03.2025 року. Вказує, що Рішеннями (наказами) Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.02.2024 № 42, від 01.03.2024 № 82, від 01.04.2024 № 121, від 01.05.2024 №170, від 02.06.2024 № 235, від 03.07.2024 № 293 та від 05.08.2024 № 361 район діяльності військової частини НОМЕР_1 визнаний районом бойових дій, відповідно участь у діях та виконання бойових (спеціальних) завдань у вказаному районі вважаються такими, що здійснюються в районах ведення бойових дій, тому мають всі законні підстави для отримання додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 21.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Крім того, витребувано у Військової частини НОМЕР_1 документальне підтвердження безпосередньої участі Позивача у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за період з 06.02.2023 по 24.02.2025 включно, а саме:

-бойові накази (бойові розпорядження);

-журнали бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

-рапорти (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

-накази командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №143 від 08.06.2022 року; №250 від 01.10.2022 року; №313 від 20.12.2022 року: №32 від 06.02.2023 року; №161 від 03.07.2023 року: №216 від 04.09.2023 року; №278 від 07.11.2023 року; №41 від 11.04.2024 року; №77 від 20.03.2024 року; №163 від 02.07.2024 року; №239 від 27.09.2024 року; №273 від 30.10.2024 року; №317 від 13.12.2024 року; №48 від 13.02.2025 року; №48 від 13.02.2024 року.

Відповідач позовну заяву не визнав. У письмовому відзиві, який надійшов до суду 06.05.2025 посилається на те, що видання наказів командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 за вказані періоди відбувалася виключно з урахуванням та на підставі постанови КМУ 28.02.2022 №168, наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, наказів Головнокомандувача Збройних Сил України «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» та Переліку бойових (спеціальних) завдань за виконання яких здійснюється виплата військовослужбовцям додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих угруповань військ (сил) оборони держави з розрахунку 30 000 гривень на місяць, затвердженого Міністром оборони України 01.02.2024 (застосовується з 29.09.2023). Зазначає, що починаючи з 29.09.2023 вказаним Переліком були внесені зміни в порядок нарахування додаткової винагороди на період дії воєнного стану, які не передбачають виплату додаткової винагороди з розрахунку 100 000 гривень за виконання бойових (спеціальних) завдань, котрі ОСОБА_1 як командир відділення батареї безпілотних авіаційних комплексів дивізіону артилерійської Документ сформований в системі «Електронний суд» 06.05.2025 7 розвідки військової частини (додаток 2) виконував за період з вересня 2023 року по лютий 2025 року. Зокрема, відповідно до Переліку, виконання завдань із ведення всіх видів розвідки, вогневе ураження противника силами та засобами підрозділів безпілотних систем, бойове забезпечення (у тому числі розвідка, аеророзвідка) в межах оперативно-стратегічних угруповань військ є підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 30000 гривень на місяць пропорційно часу залучення до виконання бойових (спеціальних) завдань. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

14.05.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої зазначено, що відзив на позов не спростовує доводів позовної заяви, зокрема, довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 05.03.2025 року №424, виданої на ім`я молодшого сержанта ОСОБА_1 , відповідачем підтверджено, що у період з з 08.06.2022 по 23.09.2022; з 01.10.2022 по 27.11.2022; з 20.12.2022 по 24.01.2023; з 06.02.2023 по 20.05.2023; з 03.07.2023 по 22.08.2023; з 04.09.2023 по 27.10.2023; з 07.11.2023 по 29.01.2024; з 11.02.2024 по 19.03.2024; з 20.03.2024 по 21.06.2024; з 02.07.2024 по 14.08.2024; з 27.09.2024 по 19.10.2024; з 30.10.2024 по 10.12.2024; з 13.12.2024 по 21.01.2025; з 13.02.2025 по 24.02.2025; з 13.02.2025 по 24.02.2025 брав (брала) участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області. Тобто, з урахуванням місцезнаходження військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), у якій за спірні періоди проходив службу позивач, він був відряджений до Донецької області для виконання бойових (спеціальних) завдань.

Ухвалою суду від 07.07.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів.

Суддя Стрельнікова Н.В. з 23.06.2025 по 06.07.2025 (включно) перебувала у відпустці.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.03.2022 №61 позивач був призначений на посаду механіка радіотелефоніста батареї безпілотних авіаційних комплексів дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.02.2025 №62 Старшого солдата ОСОБА_1 , командира відділення збору та обробки інформації 2 взводу безпілотних авіаційних комплексів батареї безпілотних авіаційних комплексів дивізіону артилерійської розвідки військової частини, відповідно розпорядження начальника Генерального штабу Збройних Сил України (про переміщення військовослужбовців рядового, сержантського та старшинського складу) від 14 лютого 2025 року №45 вибув для подальшого проходження служби в військову частину НОМЕР_3 місто та з 26.02.2025 був виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Рішеннями (наказами) Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 №26, від 01.03.2023 №52, від 01.04.2023 №89, від 01.05.23 №111, від 01.06.2023 №147, 01.07.2023 №183, від 01.08.2023 №210, 01.09.2023 №247, 01.10.2023 №273, від 01.11.2023 №203, від 01.12.2023 №341, від 01.01.2024 №2, від 01.02.2024 № 42, від 01.03.2024 № 82, від 01.04.2024, № 121, від 01.05.2024 №170, від 02.06.2024 № 235, від 03.07.2024 № 293, від 05.08.2024 № 361, від 04.10.2024 №461, від 02.11.2024 №503, від 04.12.2024 №546, від 03.01.2025 №5 район діяльності військової частини НОМЕР_1 визнаний районом бойових дій.

Згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №32 від 06.02.2023; №161 від 03.07.2023; №216 від 04.09.2023; №278 від 07.11.2023; №41 від 11.02.2024; №77 від 20.03.2024; №163 від 02.07.2024; №239 від 27.09.2024; №273 від 30.10.2024 року; №317 від 13.12.2024 ; №48 від 13.02.2025 позивач вибував в оперативне підпорядкування командирам оперативно- тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 »/« ІНФОРМАЦІЯ_2 » в район бойового виконання спеціальних (бойових) завдань (а.с. 36-42), як старший оператор (командира відділення) днар.

Згідно довідки «Про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України» від 05.03.2025 №424, виданої на ім`я молодшого сержанта ОСОБА_1 , вбачається, що він останній у період з 08.06.2022 по 23.09.2022; з 01.10.2022 по 27.11.2022; з 20.12.2022 по 24.01.2023; з 06.02.2023 по 20.05.2023; 3 03.07.2023 по 22.08.2023 ; з 04.09.2023 по 27.10.2023; з 07.11.2023 по 29.01.2024; з 11.02.2024 по 19.03.2024; з 20.03.2024 по 21.06.2024; з 02.07.2024 по 14.08.2024; з 27.09.2024 по 19.10.2024: з 30.10.2024 по 10.12.2024; з 13.12.2024 по 21.01.2025; 3 13.02.2025 по 24.02.2025; з 13.02.2025 по 24.02.2025 брав (брала) участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області, про що не заперечує відповідач у поданому відзиві.

Відповідно до довідки № 3376 від 05.05.2025 про суми грошового забезпечення та додаткової винагороди за період з лютого 2023 року по листопад 2023 року позивачу здійснювалась виплата відповідачем додаткової винагороди з розрахунку 30000,00 гривень на місяць пропорційно часу залучення до виконання бойових (спеціальних) завдань та вибірково з розрахунку 100000,00 гривень за участь у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій.

Починаючи з листопада 2023 року по лютий 2025 року позивачу здійснювалась виплата відповідачем додаткової винагороди з розрахунку 30000,00 гривень на місяць пропорційно часу залучення до виконання бойових (спеціальних) завдань за участь у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди відповідно пункту 1 Постанови №168 за період з 06.02.2023 по 24.02.2025 позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XI). Зокрема, вказаний Закон визначає порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення. Так, абзацом 1 частини першої статті 9 цього Закону №2011-XI передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-ХІІ) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168) пунктом 1 якої в редакції від 21.01.2023 було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 1-1 Постанови №168 в редакції від 09.11.2023, установлено, що на період воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Відповідно до пункту другого розділу XXXIV Порядку № 260, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

- 100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

- під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);

- у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

- із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

- у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

- на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

- з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

- з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

- кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

- у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

- з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Згідно з положеннями пунктів 3, 4 розділу XXXIV Порядку №260 райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.

Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин (пункт 8 розділу XXXIV Порядку № 260).

Враховуючи зазначені норми законодавства, підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів (бойових розпоряджень), журналів бойових дій/ведення оперативної обстановки, бойових донесень або постових відомостей, а також рапортів командира підрозділу про участь військовослужбовця у бойових діях або заходах/виконанні бойових (спеціальних) завдань.

При цьому, виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій не є визначальною (вичерпною) умовою для нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень, оскільки відповідно до абзацу 2, 3 пункту 2 розділу XXXIV Порядку № 260 встановлено також такі умови як: 100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах) під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту).

Згідно з роз`ясненням Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, які надані в листах №423/1932 від 11.04.2023, №423/1280 від 13.03.2023, під час дії воєнного стану додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень виплачується військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно без умови їх обов`язкового перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій.

Суд роз`яснює, що Міністр оборони України як очільник відповідного міністерства, реалізував делеговані йому повноваження щодо визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям відповідного військового формування - Збройних Сил України, та з метою забезпечення реалізації п.1 Постанови №168, шляхом прийняття в межах свої повноважень відповідних окремих рішень, визначив на період дії воєнного стану порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також документи для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях та заходах.

Таким чином, окремі рішення Міністром оборони України прийняті для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених заходів (як умови для виплати додаткової винагороди, передбаченої п.1 Постанови №168, у розмірі до 100000 грн), мають належне юридичне підґрунтя.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 12.06.2024 у справі №480/5024/23, від 27.11.2024 у справі №500/6011/23.

Встановлені обставини справи свідчать, що позивач у період з 08.06.2022 по 23.09.2022; з 01.10.2022 по 27.11.2022; з 20.12.2022 по 24.01.2023; з 06.02.2023 по 20.05.2023; з 03.07.2023 по 22.08.2023; з 04.09.2023 по 27.10.2023; з 07.11.2023 по 29.01.2024; з 11.02.2024 по 19.03.2024; з 20.03.2024 по 21.06.2024; з 02.07.2024 по 14.08.2024; з 27.09.2024 по 19.10.2024; з 30.10.2024 по 10.12.2024; з 13.12.2024 по 21.01.2025; з 13.02.2025 по 24.02.2025; з 13.02.2025 по 24.02.2025, брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області (підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №32 від 06.02.2023; №161 від 03.07.2023; №216 від 04.09.2023; №278 від 07.11.2023; №41 від 11.02.2024; №77 від 20.03.2024; №163 від 02.07.2024; №239 від 27.09.2024; №273 від 30.10.2024 року; №317 від 13.12.2024 ; №48 від 13.02.2025).

Так, у поданому відзиві що командування військової частини НОМЕР_1 не заперечує факту того що Позивач у період з 06.02.2023 по 24.02.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України.

Тобто, з огляду на вказане вбачається, що з урахуванням місцезнаходження військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), у якій за спірні періоди проходив службу позивач, останній, у періоди з 08.06.2022 по 23.09.2022; з 01.10.2022 по 27.11.2022; з 20.12.2022 по 24.01.2023; з 06.02.2023 по 20.05.2023; з 03.07.2023 по 22.08.2023; з 04.09.2023 по 27.10.2023; з 07.11.2023 по 29.01.2024; з 11.02.2024 по 19.03.2024; з 20.03.2024 по 21.06.2024; з 02.07.2024 по 14.08.2024; з 27.09.2024 по 19.10.2024; з 30.10.2024 по 10.12.2024; з 13.12.2024 по 21.01.2025; з 13.02.2025 по 24.02.2025; з 13.02.2025 по 24.02.2025, був відряджений до Донецької області для виконання бойових (спеціальних) завдань.

В свою чергу дані факти відповідачем не спростовані, з вказівкою на зворотне. Будь-яких належних та допустимих доказів цьому відповідачем не надано.

Відповідач не заперечує, що згідно довідки фінансово економічної служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 за період з 06.02.2023 р. по 24.02.2025 за вищезазначені періоди а саме, з лютого 2023 року, по листопад 2023 року нараховувалась додаткова грошова винагорода пропорційно періодів та часу залучення до виконання бойових (спеціальних) завдань із розрахунку 100 000 гривень на місяць згідно періодів, та додаткова винагороду із розрахунку 30 000 гривень на місяць згідно періодів та часу. Та з грудня 2023 року по лютий 2025 року із розрахунку 30000 гривень на місяць згідно періодів та часу залучення до виконання спеціальних (бойових) завдань

Проте документами, які можуть підтвердити факт виплати позивачу додаткової винагороди можуть бути розрахунково-платіжна відомість, банківська квитанція, тощо.

З руху та надходження грошових коштів на банківський рахунок позивача, які останній отримував як додаткову грошову винагороду, вбачається виплата додатковї грошової винагороди відповідачем не в повному обсязі за період з 06.02.2023 по 24.02.2025.

Відповідач не надав до суду журнали бойових дій/ведення оперативної обстановки, бойові донесення або постові відомості, а також рапорти командира підрозділу про участь позивача у бойових діях або заходах/виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Водночас, відсутність рапортів, довідок та витягів із журналів бойових дій, свідчить про неналежне введення документообігу, через яке позивач не може бути позбавлений права на належне йому грошове забезпечення, враховуючи виконання ним важливих для держави завдань.

У інакшому випадку вимога надання позивачем бойових розпоряджень, журналів бойових дій, наказів, рапортів, зводяться до перекладання на позивача тягаря з надання належно оформлених документів, оформлення яких не належить до повноважень позивача.

Так, матеріали справи місять накази командира військової частини згідно яких позивач вибував в оперативне підпорядкування командирам оперативно- тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 »/« ІНФОРМАЦІЯ_2 » в район бойового виконання спеціальних (бойових) завдань (а.с. 36-42), як старший оператор (командира відділення) днар.

Крім того, згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2025 №424 позивач в період: з 08.06.2022 по 23.09.2022; з 01.10.2022 по 27.11.2022; з 20.12.2022 по 24.01.2023; з 06.02.2023 по 20.05.2023; з 03.07.2023 по 22.08.2023; з 04.09.2023 по 27.10.2023; з 07.11.2023 по 29.01.2024; з 11.02.2024 по 19.03.2024; з 20.03.2024 по 21.06.2024; з 02.07.2024 по 14.08.2024; з 27.09.2024 по 19.10.2024; з 30.10.2024 по 10.12.2024; з 13.12.2024 по 21.01.2025; з 13.02.2025 по 24.02.2025; з 13.02.2025 по 24.02.2025, брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області (а.с.17).

При цьому у відповідності до усталеної практики Верховного Суду у постанові від 21.03.2024 у справі №560/3141/23, у постанові від 11.10.2024 у справі №280/2574/23 , який вказав, що за зміст таких довідок відповідальність несе уповноважений командир (начальник), який видав відповідну довідку. Тож, якщо відрядженому військовослужбовцю видано довідку про підтвердження його участі у бойових діях або заходах, зміст та форма якої відповідають додаткам №1, 2 окремого доручення, підписану уповноваженим командиром (начальником), то презюмується, що цей командир (начальник) перевірив та підтвердив наявність документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, визначених пунктом 3 вищевказаного окремого доручення, на підставі якого визначив терміни безпосередньої участі кожного конкретного відрядженого військовослужбовця у бойових діях або заходах.

Зміст цих документів може ставитися під сумнів лише за наявності доказів недобросовісного чи зловмисного спотворення фіксації реальної участі конкретного військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах. Іншим випадком необхідності пошуку доказів участі військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах може бути ситуація втрати (знищення) документів військової частини (підрозділу) в умовах бойових дій, засвідчена відповідними документами.

Наведене свідчить, що позивачем підтверджено факт перебування (несення військової служби) на території, де велися бойові дії.

Практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є сталою: виплата у збільшеному розмірі до 100 000 грн обумовлена участю у бойових діях (заходах), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення, та підтвердженням цих обставин відповідними документами.

Таким чином, відповідачем не спростовано того, що позивач виконував бойові завдання на території Донецької області у спірний період, коли позивачу не нараховувалась та не виплачувалась збільшена виплата додаткової винагороди до 100000 грн, відповідно до Постанови №168.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого законом покладено обов`язок доведення правомірності своїх дій у спірних правовідносинах, не доведено жодним доказом, що довідка видана позивачу безпідставно, або що інформація, зазначена у цій довідці, не відповідає дійсності.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, позивача у спірний період приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а отже має право на нарахування додаткової винагороди на період дії воєнного стану, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 грн., за період з 06.02.2023 по 24.02.2025, в розрахунку на місяць пропорційно, за час забезпечення здійснення у цьому періоді заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому питання розподілу витрат на сплату судового збору не розглядалося.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Військової НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації за період з 06.02.2023 по 24.02.2025 включно у розмірі 100000 грн. з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації за період за період з 06.02.2023 по 24.02.2025 включно з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова