Справа № 360/712/25
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 липня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/712/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Морозова Вадима Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - військова частина НОМЕР_1 НЦ ( НОМЕР_2 ) про визнання незаконним наказ та його скасування,

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2025 року через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему до Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви адвоката Морозова Вадима Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким просить:

- визнати наказ №71 від 27.02.2025 про призов по мобілізації ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) незаконним і скасувати його.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був мобілізований шляхом застосування сили і примусу, в результаті чого був призваний на військову службу.

Наказом №71 від 27.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача призвано по мобілізації та направлено до військової частини НОМЕР_4 ( НОМЕР_2 ) для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період.

Позивач навчається у Центрі професійно-технічної освіти № 1 м. Харкова з 01.09.2023 по теперішній час. З огляду на це, позивач вважає, що його мобілізовано шляхом застосування сили і примусу, оскільки він має право на відстрочку.

Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( частина шоста статті 162 КАС України).

Відповідно до частини четвертої статті 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

На підставі цієї норми, суд розцінює неподання відповідачем відзиву, як визнання ним позову.

Від третьої особи надійшли пояснення по справі, в яких зазначено, що відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 №59 від 27.02.2025 позивач зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до пункту 2, частини 1, статті 24 Закону №2232-ХІІ: початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Рішення про мобілізацію та сам призов є актом індивідуальної дії, тобто актом одноразового застосування, станом на час розгляду справи такий вичерпав свою дію внаслідок мобілізації Позивача та направлення його для проходження військової служби. У питанні скасування акту індивідуальної дії разового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання, Верховний Суд має сталу та послідовну позицію, відповідно до якої такий акт не може бути скасованим після його виконання через порушення гарантій стабільності суспільних відносин та принципу правової визначеності (зокрема, таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 12 травня 2021 року у справі № 9901/286/19, від 8 вересня 2021 року у справі № 816/228/17, Касаційний адміністративний суд у рішеннях від 14 липня 2021 року у справі № 9901/96/21, від 27 жовтня 2022 року у справі № П/9901/97/21). Початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом №2232-ХІІ. Військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Частина 3 ст.24 Закону №2232-ХІІ передбачає, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України. Отже, проаналізувавши вищевикладене та керуючись вимогами чинного законодавства командування військової частини НОМЕР_2 пропонує Позивачу звернутися з рапортом та встановленим порядком завіреними копіями підтверджуючих документів до командира військової частини НОМЕР_2 з метою звільнення останнього з військової служби.

Ухвалою суду від 11.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 09 червня 2025 року повторно витребувано у Центра професійно-технічної освіти №1 м. Харкова (61106, Харківська область, місто Харків, б-р Івана Каркача, 20) відомості про навчання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) у навчальному закладі: рік вступу, форму навчання, наказ про зарахування на навчання, наказ про відрахування (у разі наявності такої обставини).

Ухвалою суду від 09 червня 2025 року витребувано у ОСОБА_1 інформацію щодо подачі заяви про відстрочку з усіма документами до будь-якого ТЦК для внесення даних в Оберіг та Резерв +, відомості щодо здобуття іншої освіти (якщо така є) з відповідними документами про здобуття (диплом), витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 докази звернення ОСОБА_1 щодо внесення змін до облікових даних у зв`язку із зарахування на денну форму навчання до Центра професійно-технічної освіти №1 м. Харкова з наданням підтверджуючих документів, матеріали справи ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 30 червня 2025 року стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) до Державного бюджету України через Державну судову адміністрацію України (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/21081100; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026007; код класифікації доходів бюджету 21081100) штраф у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.)».

Дослідив матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив такі обставини справи.

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) призваний по мобілізації та направлений 27.02.2025 на ПЗП до військової частини НОМЕР_1 НЦ ( НОМЕР_2 ), що підтверджується витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.02.2025 №71.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 27.02.2025 №59, призначити на посаду КУРСАНТА НАВЧАЛЬНОГО ВЗВОДУ НАВЧАЛЬНОЇ РОТИ НАВЧАЛЬНОГО БАТАЛЬЙОНУ військової частини НОМЕР_2 Десантно-штурмових військ Збройних Сил України, з 27 лютого 2025 року зарахувати до списків частини і на всі види забезпечення та на триразове котлове забезпечення на вечерю з 27 лютого 2025 року до військової частини НОМЕР_2 , без продовольчого атестату. Вважати такими, що 27 лютого 2025 року справи та посаду прийняли та приступили до виконання службових обов`язків за посадою, з посадовим окладом 2470 гривень на місяць: солдат ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки від 20.06.2025 №92, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно навчається у Центрі професійно-технічної освіти № 1 м. Харкова з 01.09.2023 (наказ про зарахування № 2 «З-УДЗ» від 01.09.2023) по теперішній час за професією «Верстатник широкого профілю. Оператор верстатів з програмним керуванням. Налагоджувальник верстатів та маніпуляторів з програмним керуванням» у групі Н-21. Відповідно до довідки про здобувача освіти за даними Єдиної електронної бази з питань освіти, інформація про поточне здобуття освіти: ОСОБА_1 , назва закладу освіти - Центр професійно-технічної освіти №1 м. Харкова, ступінь/ рівень освіти кваліфікований працівник, форма здобуття освіти денна, дата початку здобуття освіти 01.09.2023, дата завершення здобуття освіти 30.06.2027, номер наказу про зарахування 2 "З-УДЗ", дата наказу про зарахування 01.09.2023. У графі: на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України «Про освіту» зазначено Ні, порушує.

Від представника позивача на виконання ухвали суду надійшли пояснення та зазначено, що ОСОБА_1 , особисто писав заяву про надання відстрочки від призову під час мобілізації перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 27.02.2025, проте, ОСОБА_1 , не дозволено було користуватися телефоном та він не зміг сфотографувати дану заяву. Також у зв`язку із забороною користуватися телефоном у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 він не зміг реалізувати своє право на відстрочку шляхом внесення даних до системи «ОБЕРІГ» та застосунку «Резерв+».

Позивач вважає наказ №71 від 27.02.2025 про призов по мобілізації протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

В той же час стаття 55 Конституції України визначає права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відтак, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

В силу статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан.

Указом Президента України №69/2022 "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Пунктом 8 цього Указу визначено місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку:

1) своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини;

2) здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України;

3) виділення тимчасово будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів, надання послуг Збройним Силам України, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Державній спеціальній службі транспорту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та іншим військовим формуванням України відповідно до мобілізаційних планів.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII(далі - Закон № 3543-XII).

Стаття 1 Закону №3543-XII передбачає, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до ч.2ст.4 Закону №3543-XII проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Згідно з ч.5 ст.4 Закону № 3543-XII вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

За змістомст.2 Закону №3543-XIIправовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України Про оборону України, цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №223-ХІІ(далі - Закон №2232-ХІІ).

Частиною 2 статті 1 Закону №2232-ХІІ передбачає, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч.2 ст.2 цього Закону проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Згідно з ч.5 ст.1 Закону №2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

За змістом ч.9 ст.1 Закону №2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.24 Закону №2232-ХІІ початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ч.1 ст.39 Закону №2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Статтею 22 Закону №3543-ХІІ закріплені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 22 Закону №3543-ХІІ під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Громадяни, які перебувають у запасі, завчасно приписуються до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу.

При цьому, ст.23 Закону №3543-ХІІ встановлено вичерпний перелік осіб, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та перелік осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Пунктом 1 частиною 3 статті 23 Закону № 3543-XII визначено, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно навчається у Центрі професійно-технічної освіти № 1 м. Харкова з 01.09.2023 (наказ про зарахування № 2 «З-УДЗ» від 01.09.2023) по теперішній час за професією «Верстатник широкого профілю. Оператор верстатів з програмним керуванням. Налагоджувальник верстатів та маніпуляторів з програмним керуванням» у групі Н-21. Зазначене підтверджується довідкою від 20 червня 2025 року №92, виданою Центром професійно-технічної освіти № 1 м. Харкова.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" умовою надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації є здобуття особою професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти за денною або дуальною формою навчання за рівнем, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту". Для підтвердження цих обставин Порядком №560 запроваджено відповідний документ довідка про здобувача освіти за даними ЄДЕБО (додаток 9 до Порядку). Така довідка формується за допомогою програмних засобів ЄДЕБО шляхом оброблення інформації про фізичну особу (здобувача освіти), яка міститься в ЄДЕБО та у відповідних публічних електронних реєстрах у сфері освіти.

Відповідно до довідки про здобувача освіти за даними Єдиної електронної бази з питань освіти, інформація про поточне здобуття освіти: ОСОБА_1 , назва закладу освіти - Центр професійно-технічної освіти №1 м. Харкова, ступінь/рівень освіти кваліфікований працівник, форма здобуття освіти денна, дата початку здобуття освіти 01.09.2023, дата завершення здобуття освіти 30.06.2027, номер наказу про зарахування 2 "З-УДЗ", дата наказу про зарахування 01.09.2023. У графі: на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України «Про освіту» зазначено Ні, порушує.

Відповідно до Порядку №560 така довідка є офіційним і єдиним документом, який підтверджує право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації для здобувачів освіти, передбачених у пункті 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Умовою надання відстрочки є непорушення особою послідовності здобуття освіти, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України "Про освіту", про що має бути зазначено у довідці.

Таким чином, на позивача на час призову його на військову службу не розповсюджується відповідний імунітет від такого призову, передбачений пунктом 1 частиною 3 статті 23 Закону № 3543-XII, оскільки за даними Єдиної електронної бази з питань освіти, інформація про поточне здобуття освіти позивачем порушено послідовність, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України.

З огляду на вищезазначене, суд зазначає, що у спірних правовідносинах позивач не надав належних доказів протиправності оскаржуваного наказу, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу, судом не вирішується, оскільки позов не підлягає задоволенню, тому судові витрати покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви адвоката Морозова Вадима Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - військова частина НОМЕР_1 НЦ ( НОМЕР_2 ) про визнання незаконним наказ та його скасування відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ірметова