Справа № 144/966/25
Суддя: Герман О. С.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 144/966/25
Провадження № 2-а/144/9/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2025 р. с-ще Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Германа О.С.,

з участю секретаря судового засідання Пігулі А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження, в залі суду в с-щі Теплик справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача адвокат Клінчиков С.О. звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 42 від 14 лютого 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Представник позивача - адвокат Клінчиков С.О. зазначив, що вказану постанову мотивовано тим, що згідно протоколу про адмінправопорушення за вх. №464 від 18.01.2025 року, громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 10 ЗУ «Про оборону України», а саме 04.01.2025 року гр. ОСОБА_1 було запропоновано отримати повістку №793/ОП, проте він відмовився її отримати, що зафіксовано актом відкритої відмови від отримання повістки за вх. №70 від 04.01.2025 року. Проте будучи ознайомленим зі змістом повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 06.01.2025 року на 09.00 год. для проходження медичного огляду ВЛК, громадянин ОСОБА_1 проігнорував данні вимоги та не прибув за викликом, що зафіксовано Актом фіксування неприбуття по повістці за вх. № 105 від 06.01.2025 року, крім того, протягом трьох днів від дати вказаної у повістці до ІНФОРМАЦІЯ_4 не повідомив про причини неявки, що зафіксовано Актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів за вх. №193 від 09.01.2025 року та в подальшому у семиденний термін не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зафіксовано актом за вх. №293 від 13.01.2025 року, чим вчинив порушення передбачене cm. 210-1 КУпАП.

Представник позивача вказав, що дана постанова є протиправною та підлягає скасуванню виходячи з наступного:

По-перше: з мотивувальної частини оскаржуваної постанови та протоколу не вбачається яке саме правопорушення передбачене ст. 210-1 КУпАП (ч. 1, 2 або 3 вказаної норми) вчинив ОСОБА_1 , тобто особі пред`явлено неконкретне обвинувачення.

По-друге: як вбачається зі змісту постанови неявка до ТЦК та СП відбулась 06.01.2025 року, а тому після проведення усіх процедур актування неявки особи та неподання ним пояснень про поважність причин неявки та підтверджуючих документів, службовим особам ТЦК та СП вже 13.01.2025 року мало бути та було достеменно відомо про вчинене правопорушення та про особу яка його вчинила, про що вказано в мотивувальній частині постанови.

А тому, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол мало бути складено не пізніше 14.01.2025 року.

По-третє: позивач категорично заперечує факт вручення йому повістки про виклик в установленому законом порядку, що має бути підтверджено не актом про відмову отримати повістку, а відеозаписом, як то передбачено п. 5 р.ІІ Наказу Міністерства оборони України №532 від 06.08.2024 року, який зареєстровано в МЮУ за №1391/42364 від 16.09.2024 року. Будь які пояснення вчинені ОСОБА_1 не спростовують вказаного факту та обов`язку суб`єкта владних повноважень доводити правомірність своїх дій та рішень.

Представник позивача наголошує на тому, що вказана постанова є протиправною та порушує майнові права ОСОБА_2 також через те, що була прийнята з порушенням його права прийняти участь у розгляді своєї справи, адже станом на час її прийняття (14.02.2025) ОСОБА_1 був мобілізований з 18.01.2025 року, що фізично унеможливлює його участь у розгляд справи відносно нього. Крім того, вказане порушення призвело до того, що ОСОБА_1 не був обізнаний із вказаною постановою адже вказана постанову він не отримував, як наслідок не оплатив протиправно визначений штраф, який в даний час стягується виконавчою службою у подвійному розмірі (34000 грн. + витрати ВП). Відповідачу було достеменно відомо, що 18.01.2025 року ОСОБА_1 добровільно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 за викликом та в той же день був мобілізований до ЗСУ, про що свідчить виданий йому 18.01.2025 року військовий квиток НОМЕР_1 та інформацію в ньому про зарахування ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_2 з 19.01.2025 року.

У звязку з чим представник позивача просить суд поновити строк на оскарження постанови № 42 від 14.02.2025 року, як пропущений з поважних причин. Скасувати оскаржувану постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №42 від 14.02.2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Представник відповідача ОСОБА_3 скористався правом регламентованим ст. 162 КАС України та подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що вимоги позивача безпідставні та не підлягають задоволенню.Оскільки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є військовозобов`язаним та перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджуються даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Відтак на нього, як на військовозобов`язаного, поширюють свою дію вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст.17 ЗУ «Про оборону України», в частині обов`язку з`являтись за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк і місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, визначення призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду, уточнення облікових даних тощо. Також, 04.01.2025 року позивачу, відповідно до абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 17 Закону України «Про оборону України», було запропоновано отримати повістку №793/ОП про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 год. 00 хв. 06.01.2025 року для направлення на проходження медичного огляду ВЛК, проте ОСОБА_1 будучи ознайомленим зі змістом повістки, відмовився від її отримання, що підтверджується актом фіксування відмови від отримання повістки від 04.01.2025 року за вх.№70. 06.01.2025 року позивач, будучи повністю обізнаним з необхідністю свого прибуття для направлення на проходження медичного огляду ВЛК, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 на вказані у повістці час та дату, чим порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 17 Закону України «Про оборону України», що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного по повістці за вхідним №105 від 06.01.2025 року, актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на третю добу за вхідним №193 від 09.01.2025 року та актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом станом на сьому добу за вхідним №293 від 13.01.2025 року. 18.01.2025 року громадянин ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де провідним спеціалістом відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_8 працівником ЗСУ ОСОБА_4 , уповноваженою складати протоколи про адміністративні правопорушення наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №1169 від 25.12.2024 року, керуючись статтями 235, 254, 256 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно якого: громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 17 Закону України «Про оборону України», а саме 04.01.2025 року ОСОБА_1 було запропоновано отримати повістку №793/ОП про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 год. 00 хв. 06.01.2025 року для направлення на проходження медичного огляду ВЛК, проте ОСОБА_1 , будучи ознайомленим зі змістом повістки, відмовився від її отримання, що підтверджується актом фіксування відмови від отримання повістки від 04.01.2025 року за вхідним №70. 14.02.2025 року на вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час, будучи належним чином повідомлений про час і дату розгляд, ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 на розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Копію постанови позивачу направлено рекомендованим листом 14.02.2025 року за трекінгом №268. Так, диспозиція статті 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність саме за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Представник відповідача - Підвашецький В.М. просить суд в поданому відзиві - позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_9 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП залишити без задоволення.

Представник позивача адвокат Клінчиков С.О. подав заяву відповідно до якої підтримав позовні вимоги, просить суд задоволити позов.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 - Підвашецький В.М. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Суд, ознайомившись з позовною заявою, відзивом на таку, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши позицію сторін, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_5 згідно постанови № 42 від 14 лютого 2025 року, було накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а. с. 7-8).

Згідно протоколу про адмінправопорушення за вх. №464 від 18.01.2025 року, громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 10 ЗУ «Про оборону України», а саме 04.01.2025 року гр. ОСОБА_1 було запропоновано отримати повістку №793/ОП, проте він відмовився її отримати, що зафіксовано актом відкритої відмови від отримання повістки за вх. №70 від 04.01.2025 року. Проте будучи ознайомленим зі змістом повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 06.01.2025 року на 09.00 год. для проходження медичного огляду ВЛК, громадянин ОСОБА_1 проігнорував данні вимоги та не прибув за викликом, що зафіксовано Актом фіксування неприбуття по повістці за вх. № 105 від 06.01.2025 року, крім того, протягом трьох днів від дати вказаної у повістці до ІНФОРМАЦІЯ_4 не повідомив про причини неявки, що зафіксовано Актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів за вх. №193 від 09.01.2025 року та в подальшому у семиденний термін не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зафіксовано актом за вх. №293 від 13.01.2025 року, чим вчинив порушення передбачене ст. 210-1 КУпАП.

З мотивувальної частини оскаржуваної постанови та протоколу не вбачається яке саме правопорушення передбачене ст. 210-1 КУпАП (ч. 1, 2 або 3 вказаної норми) вчинив ОСОБА_1 , тобто особі пред`явлено неконкретне обвинувачення.

Як вбачається зі змісту постанови неявка до ТЦК та СП відбулась 06.01.2025 року, а тому після проведення усіх процедур актування неявки особи та неподання ним пояснень про поважність причин неявки та підтверджуючих документів, службовим особам ТЦК та СП вже 13.01.2025 року мало бути та було достеменно відомо про вчинене правопорушення та про особу яка його вчинила, про що вказано в мотивувальній частині постанови.

А тому, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол мало бути складено не пізніше 14.01.2025 року.

Позивач категорично заперечує факт вручення йому повістки про виклик в установленому законом порядку, що має бути підтверджено не актом про відмову отримати повістку, а відеозаписом, як то передбачено п. 5 р.ІІ Наказу Міністерства оборони України №532 від 06.08.2024 року, який зареєстровано в МЮУ за №1391/42364 від 16.09.2024 року. Будь які пояснення вчинені ОСОБА_1 не спростовують вказаного факту та обов`язку суб`єкта владних повноважень доводити правомірність своїх дій та рішень.

Дана постанова була прийнята з порушенням його права прийняти участь у розгляді своєї справи, адже станом на час її прийняття (14.02.2025) ОСОБА_1 був мобілізований з 18.01.2025 року, що фізично унеможливлює його участь у розгляд справи відносно нього. Крім того, вказане порушення призвело до того, що ОСОБА_1 не був обізнаний із вказаною постановою адже вказана постанову він не отримував, як наслідок не оплатив протиправно визначений штраф, який в даний час стягується виконавчою службою у подвійному розмірі (34000 грн. + витрати ВП).

Відповідно до копії постанови Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області відкрито виконавче провадження №78168940 на підставі постанови №42 від 14.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 12).

Згідно військового квитка Серії НОМЕР_3 18.01.2025 року та інформації в ньому про зарахування ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_2 з 19.01.2025, ОСОБА_1 добровільно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 за викликом та в той же день був мобілізований до ЗСУ (а. с. 13-14).

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинені в особливий період.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 24.02.2022, оголошується та проводить загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та вони існували 03.07.2024, тобто станом на дату винесення оскаржуваної постанови).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ч. 2 ст. 235 КУпАП).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.

У відповідності до абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Положеннями ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. Проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відзиві відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є військовозобов`язаним та перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджуються даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Відтак на нього, як на військовозобов`язаного, поширюють свою дію вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст.17 ЗУ «Про оборону України», в частині обов`язку з`являтись за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк і місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, визначення призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду, уточнення облікових даних тощо. Також, 04.01.2025 року позивачу, відповідно до абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 17 Закону України «Про оборону України», було запропоновано отримати повістку №793/ОП про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 год. 00 хв. 06.01.2025 року для направлення на проходження медичного огляду ВЛК, проте ОСОБА_1 будучи ознайомленим зі змістом повістки, відмовився від її отримання, що підтверджується актом фіксування відмови від отримання повістки від 04.01.2025 року за вх.№70. 06.01.2025 року позивач, будучи повністю обізнаним з необхідністю свого прибуття для направлення на проходження медичного огляду ВЛК, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 на вказані у повістці час та дату, чим порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 17 Закону України «Про оборону України», що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного по повістці за вхідним №105 від 06.01.2025 року, актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на третю добу за вхідним №193 від 09.01.2025 року та актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом станом на сьому добу за вхідним №293 від 13.01.2025 року. 18.01.2025 року громадянин ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де провідним спеціалістом відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_8 працівником ЗСУ ОСОБА_4 , уповноваженою складати протоколи про адміністративні правопорушення наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №1169 від 25.12.2024 року, керуючись статтями 235, 254, 256 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно якого: громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 17 Закону України «Про оборону України», а саме 04.01.2025 року ОСОБА_1 було запропоновано отримати повістку №793/ОП про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 год. 00 хв. 06.01.2025 року для направлення на проходження медичного огляду ВЛК, проте ОСОБА_1 , будучи ознайомленим зі змістом повістки, відмовився від її отримання, що підтверджується актом фіксування відмови від отримання повістки від 04.01.2025 року за вхідним №70. 14.02.2025 року на вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час, будучи належним чином повідомлений про час і дату розгляд, ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 на розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Копію постанови позивачу направлено рекомендованим листом 14.02.2025 року за трекінгом №268. Так, диспозиція статті 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність саме за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію

Крім того, у відповідності до вимог ст. ст. 235, 245 КУпАП, посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 повинні з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 251 зазначає, що доказами по справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зіст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу "Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства" (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необгрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

До складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, а тому з урахуванням вказаного рішення ЄСПЛ суд вважає, що фабула адміністративного протоколу не відповідає обставинам справи, усунення цих недоліків призведе до порушення ст. 6 Конвенції.

За положеннями ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (абз. 1 ст. 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (абз. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається суть адміністративного правопорушення.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення Отже, обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, суб`єктом, який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням норм чинного законодавства, а саме:

- з мотивувальної частини оскаржуваної постанови та протоколу не вбачається яке саме правопорушення передбачене ст. 210-1 КУпАП (ч. 1, 2 або 3 вказаної норми) вчинив ОСОБА_1 , тобто особі пред`явлено неконкретне обвинувачення.

- як вбачається зі змісту постанови неявка до ТЦК та СП відбулась 06.01.2025 року, а тому після проведення усіх процедур актування неявки особи та неподання ним пояснень про поважність причин неявки та підтверджуючих документів, службовим особам ТЦК та СП вже 13.01.2025 року мало бути та було достеменно відомо про вчинене правопорушення та про особу яка його вчинила, про що вказано в мотивувальній частині постанови.А тому, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол мало бути складено не пізніше 14.01.2025 року.

- позивач категорично заперечує факт вручення йому повістки про виклик в установленому законом порядку, що має бути підтверджено не актом про відмову отримати повістку, а відеозаписом, як то передбачено п. 5 р.ІІ Наказу Міністерства оборони України №532 від 06.08.2024 року, який зареєстровано в МЮУ за №1391/42364 від 16.09.2024 року.

Вказані порушення складання протоколу про адміністративне правопорушення є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Окрім того, у відповідності до статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Крім того, протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик ТЦК та СП, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у ТЦК та СП підтвердних документів про отримання особою виклику (ч. 5 ст. 258 КУпАП).

Однак в основу оскаржуваної постанови покладено саме протокол про адміністративне правопорушення №42 від 14.02.2025 року.

Згідно вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідачем не надано достатньо доказів на підтвердження законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови.

Вирішуючи позов з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на положення статей 132, 139 КАС України, з урахуванням сплати позивачем судового збору за подання даного позову до суду та задоволення позовних вимог позивача, на користь останнього підлягають відшкодуванню понесені ним витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 77, 241, 243-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 - полковника ОСОБА_5 № 42 від 14.02.2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, закрити, на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя