Справа № 160/5292/25
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
08 липня 2025 року справа № 160/5292/25
Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Чепурнов Д.В., перевіривши на відповідність вимог Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2024 року у справі №160/5292/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Третього апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2024 року у справі №160/5292.
Перевіривши додержання особою, яка подала апеляційну скаргу, вимог статей 293, 295, 296 КАС України, суд дійшов висновку про залишення поданої апеляційної скарги без руху з таких підстав.
У відповідності до частини 1 та частини 2 статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
В свою чергу, статтею 293 КАС України визначено право на апеляційне оскарження.
Зокрема, ч. 1 ст. 293 КАС України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Тобто, передумовою апеляційного оскарження судового рішення особою, яка не брала участі у справі, є встановлення обставин, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. При цьому, на відміну від ч.1 ст.5 КАС України, яка пов`язує право особи на звернення до адміністративного суду у тому числі із суб`єктивним критерієм, положення ч.1 ст.293 КАС України крізь призму юридичної визначеності та сталості судового рішення гарантують особі право на апеляційне оскарження виключно у випадку, якщо така особа була учасником справи або суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.
На переконання суду, рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яку не було залучено до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку, рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.
При цьому, можливість апеляційного оскарження рішення суду, яким вирішено питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не брала участі у справі, виникає з моменту, коли така особа дізналась про наявність відповідного рішення суду.
В обґрунтування підстав для апеляційного оскарження, скаржник вказує на те, що оскаржуваним рішенням порушено не лише права ІНФОРМАЦІЯ_3 , а й інтерес ІНФОРМАЦІЯ_3 .
При цьому, в апеляційній скарзі, скаржник зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 за штатним розкладом та відповідно до Положення структурно віднесено до ІНФОРМАЦІЯ_3 та є його відділом.
В свою чергу, копію рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2024 року у справі №160/5292/25 ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав 29 квітня 2025 року (враховуючи положення п.5 ч.6 ст. 251 КАС України, оскільки копію рішення доставлено в електронний кабінет 28.04.2025 року після 17:00 год.), що підтверджується довідкою про доставку рішення суду в його електронний кабінет.
Зважаючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 штатним розкладом та відповідно до Положення структурно віднесено до ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд робить висновок про обізнаність скаржника про отримання 29.04.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 копії рішення суду першої інстанції.
Відтак, саме з 29.04.2025 року у скаржника виникла реальна можливість подати апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 року.
Однак, апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_5 подано лише 02.07.2025 року, тобто з пропуском тридцятиденного строку на апеляційне оскарження, який визначено ст. 295 КАС України.
При цьому, скаржником в апеляційній скарзі було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, скаржник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 розташовано на території активних бойових дій та вказує на здійснення заходів на забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань.
Проаналізувавши аргументи клопотання суб`єкта владних повноважень, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, зважаючи на наступне.
В свою чергу, поважними причинами при пропущенні строку є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим.
Разом з тим, скаржник, не наводить достатніх та переконливих доказів того, що віднесення Нікопольської міської території громади до Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією позбавило його можливості на подачу апеляційної скарги у строки, визначені ст. 295 КАС України, враховуючи те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 є державним органом, суб`єктом владних повноважень, та який, продовжує здійснювати свою діяльність на такій території.
Виходячи з принципу «належного урядування», державні органи зобов`язати діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки коштом приватної особи, яка діяла добросовісно (у такій ситуації - коштом платника податку у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь такого платника податку).
Труднощі в організації своєчасного виконання обов`язків представників суб`єкта владних повноважень не є об`єктивними та непереборними обставинами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку апеляційного оскарження.
За таких обставин, суд визначає неповажними причини пропуску ІНФОРМАЦІЯ_5 строку на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2024 року у справі №160/5292/25.
У зв`язку з чим, суд пропонує скаржнику у строк 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому навести інші поважні причини для такого поновлення, якщо такі є.
Окрім того, скаржником до апеляційної скарги не було додано документ про сплату судового збору у визначеному Законом України "Про судовий збір" розмірі.
Підпунктом 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції чинній на час подання апеляційної скарги) визначено, що при поданні до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи те, що за подання до суду першої інстанції адміністративного позову сплаті підлягав судовий збір у розмірі 1211,20 грн., то за подачу апеляційної скарги на оскаржуване рішення суду сплаті підлягає судовий збір у розмірі 1816,80 грн.
Однак, скаржником не було надано документу про сплату судового збору у визначеному Законом України "Про судовий збір" розмірі - 1816,80 грн.
При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями статті 8 Закону України Про судовий збір (в редакції чинній з 15.12.2017 року) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Проте, подане скаржником клопотання не містить підстав передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI для відстрочення сплати судового збору.
Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
З наведених норм вбачається, що підставою для зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрат є майновий стан скаржника.
Однак, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що якщо бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати, оскільки Держава, приймаючи певні правові норми щодо сплати судового збору, взяла на себе відповідні зобов`язання щодо його сплати при зверненні до суду суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши, невідповідність матеріалів поданої скарги вимогам, встановленим цим Кодексом, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.
З огляду на вищевикладене, суд дає можливість скаржнику у строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали надати апеляційну скаргу оформлену у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, тобто надати до суду апеляційної інстанції заяву про поновлення строків на апеляційне оскарження, вказавши інші поважні підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, та надати документ, який підтверджує факт сплати судового збору у визначеному Законом України "Про судовий збір" розмірі - 1816,80 грн..
Керуючись статтями 120, 298 КАС України, суддя,-
Визнати неповажними причини пропуску ІНФОРМАЦІЯ_5 строку на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2024 року у справі №160/5292/25.
У задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2024 року у справі №160/5292/25 - залишити без руху та запропонувати протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до суду апеляційної інстанції заяву про поновлення строків на апеляційне оскарження, вказавши інші поважні підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, та надати документ, який підтверджує факт сплати судового збору у визначеному Законом України "Про судовий збір" розмірі - 1816,80 грн..
Копію ухвали направити особі, яка подала апеляційну скаргу - для виконання.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Чепурнов Д.В.