Справа № 380/8900/25
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 рокусправа № 380/8900/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 (далі - позивач) з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просить:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо не взяття ОСОБА_2 на військовий облік призовників та невидачі відповідного військово-облікового документа;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 взяти ОСОБА_2 на військовий облік призовників, як особу, яка не досягла 25-ти річного віку та пройшла медичний огляд та видати йому відповідний військово-обліковий документ з вклеєним штрих-кодом з електронного реєстру «Оберіг».

Ухвалою суду від 09.05.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач протиправно включив її неповнолітнього сина до категорії «військовозобов`язаний», оскільки її сину не виповнилось 25 років, добровільної згоди на проходження військової служби в період дії воєнного стану він не давав, отже за віковою категорією і за станом здоров`я син позивача входить до категорії осіб призовного віку. З метою взяття ОСОБА_2 на облік призовників та видачі військово-облікового документа з вклеєним штрих-кодом з електронного реєстру «Оберіг» представник позивача звернувся до відповідача із заявою, однак отримав відмову.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Вказав, що до призовних дільниць щороку протягом січня - березня приписуються допризовники, яким у рік приписки виповнюється 17 років. Приписка проводиться відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання. ОСОБА_2 14.03.2024 здійснено приписку до призовної дільниці та комісією з питань приписки ІНФОРМАЦІЯ_2 скеровано для проходження медичного огляду допризовника відповідно до вимог абзацу 1 частини 3 статті 18-1 Закону №2232-XII. Комісією 14.03.2024 ОСОБА_2 визнано не придатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час по гр.1. наказу МО України «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ» №402 від 14.08.2008. Також, 22.03.2024 відповідно до абзацу 5 частини 10 статті 14 Закону №2232-XII комісією прийнято рішення про зняття ОСОБА_2 з обліку призовників, а 10.05.2024 взято на військовий облік військовозобов`язаних до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зауважив, що рішення призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 не оскаржено відповідно до положення частини 5 статті 16 Закону №2232-XII. Також, відповідач вказав, що підстави для зняття з військового обліку передбачені статтею 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», однак у відповідача відсутні законні підстави для зняття ОСОБА_2 з військового обліку та постановки його на облік призовників.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Також, вказав, що призовник і військовозобов`язаний це різні категорії громадян у сфері військового обліку; строкова військова служба і військова служба за призовом під час мобілізації це різні види військової служби. До строкової служби можуть бути призвані призовники, до військової служби за призовом під час мобілізації - військовозобов`язані; призовники можуть отримати відстрочку від строкової служби, військовозобов`язані - від служби за призовом під час мобілізації. При цьому, призов на строкову військову службу скасований Указами Президента України від 11.04.2022 №230/2022 та від 30.09.2022 №678/2022. Станом на час виникнення спірних правовідносин ОСОБА_2 має 17 років, а отже, протиправно віднесений відповідачем до категорії військовозобов`язаних і протиправно відмовлено у взяттю на військовий облік призовників. Таким чином, оскільки позивач за віком входить до категорії осіб призовного віку та не являється військовозобов`язаним, добровільної згоди на проходження військової служби в період дії воєнного стану він не давав, отже у відповідності до вказаних норм, ІНФОРМАЦІЯ_5 за результатом проходження ОСОБА_2 ВЛК зобов`язаний був взяти позивача на військовий облік і включити до категорії призовників, з подальшою видачею йому військово-облікового документу як призовнику.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в яких вказав, що законодавством чітко визначено порядок оскарження рішення призовної комісії відповідно до положення частини 5 статті 16 Закону №2232-XII, відповідно до якого рішення може бути оскаржено громадянином України до призовної комісії вищого рівня. Однак рішення призовної Комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.03.2024 щодо взяття на військовий облік військовозобов`язаного ОСОБА_2 не оскаржене. Також, вказав про помилковість доводів позивача про те, що за результатом проходження ОСОБА_2 ВЛК зобов`язаний був взяти позивача на військовий облік і включити до категорії призовників, з подальшою видачею йому військово-облікового документу як призовнику, оскільки згідно з вимогам чинного законодавства про мобілізацію на період дії воєнного стану призову на військову службу під час мобілізації підлягають чоловіки віком від 25 до 60 років, які придатні до військової служби за станом здоров`я.

Щодо покликань представника відповідача про пропуску позивачем строку звернення до суду, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у відповідь на заяву представника позивача повідомив представника позивача про відсутність підстав для зняття ОСОБА_2 з військового обліку військовозобов`язаних. Позовна заява надійшла до суду 05.05.2025, тобто в межах шестимісячного строку. Тому, суд відхиляє доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (частина 2 статті 262 КАС України).

Суд на підставі позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив, заперечень, а також долучених письмових доказів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 14.03.2024 комісією з питань приписки ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час по гр. І відповідно до наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ» №402 від 14.08.2008 та взято на військовий облік.

Згідно з військово-обліковим документом №00497 ОСОБА_2 є військовозобов`язаним (склад: рядовий; військове звання: солдат) та Пр. 31 від 22.03.2024 призовною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час по гр. І статті 57 згідно з згаданим наказом Міністерства оборони України. Повторному огляду підлягає 22.03.2029.

ОСОБА_2 22.03.2024 за рішенням комісії з приписки згідно абзацу 5 частини 10 статті 14 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» підлягав взяттю на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що проставлена відмітка у військово-обліковому документі №00497.

При цьому, 06.03.2025 ОСОБА_2 пройшов військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатами якої визнаний придатним до військової служби, про що видано довідку №2025-306-1100 від 06.03.2025.

Представник позивача подав до відповідача 14.04.2025 заяву, в якій вказав, що позивач не погоджується із діями відповідача щодо взяття її неповнолітнього сина на облік військовозобов`язаних, оскільки він за віком та станом здоров`я входить до категорії призовників. У заяві представник позивача просив взяти ОСОБА_2 на облік призовників, видати відповідний військово-обліковий документ як призовнику із вклеєним штрих-кодом з електронного реєстру «Оберіг».

Відповідач листом від 28.04.2025 повідомив представника позивача, що ОСОБА_2 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних на підставі абзацу 5 частини 10 статті 14 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час та підлягає взяттю на облік військовозобов`язаних. Також, вказано про відсутність підстав для зняття ОСОБА_2 з військового обліку військовозобов`язаних. Окрім цього, відповідач зауважив, що на військову службу під час мобілізації не підлягають призову до досягнення 25-річного віку військовозобов`язані, які пройшли базову загальновійськову підготовку чи базову військову службу. Такі особи у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їх згодою.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернулася за захистом прав неповнолітнього сина до суду.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом розгляду справи є питання військового обліку неповнолітнього, якого визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу (частина 1).

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України (частина 2).

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України (частина 1).

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону (частина 2).

Пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 №1932-ХІІ (далі Закон №1932-ХІІ) у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Згідно з положенням статті 17 Закону №1932-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (частина 1).

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством (частина 2).

Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства (частина 3).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 (далі Закон №2232-XII). Також, Закон №2232-XII визначає загальні засади проходження військової служби в Україні.

Статтею 1 Закону №2232-XII встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Громадяни України мають право на заміну виконання військового обов`язку альтернативною (невійськовою) службою згідно з Конституцією України та Законом України "Про альтернативну (невійськову) службу". Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом. Військовий обов`язок не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина 5 статті 1 Закону №2232-XII).

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє до сьогодні.

Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Пунктами 1, 4 Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 передбачено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1,17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Президентом України постановлено: оголосити та провести загальну мобілізацію (далі - мобілізація); мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва; мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом; призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Згідно з статтею 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі Закон №3543-XII) відповідно до повноважень, визначених Конституцією України, Президент України: приймає рішення про введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях, про загальну або часткову мобілізацію та про демобілізацію із внесенням їх на затвердження Верховною Радою України.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону №3543-XII загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Частиною 9 статті 1 Закону №2232-XII визначено: щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 14 Закону №2232-XII взяття громадян України на військовий облік призовників проводиться з метою визначення наявних людських ресурсів, ступеня їх придатності до військової служби, встановлення освітнього рівня, здобутої спеціальності або професії, рівня фізичної підготовки, вивчення особистих якостей. Взяття громадян України на військовий облік призовників здійснюється у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.

Пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі Положення №154) встановлено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з пунктом 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, окрім іншого:

ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;

розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи;

розглядають справи (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно та з дотриманням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 11 Положення №154 передбачено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок №1487), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності.

Пунктом 79 Порядку №1487 встановлено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, серед іншого, здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством.

Таким чином, до повноважень районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належить ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, взяття, зняття або виключення з військового обліку, а також ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони.

Приписами статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Із доказів у справі суд встановив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно з військово-облікового документу №00497 є військовозобов`язаним (склад: рядовий; військове звання: солдат) та Пр. 31 від 22.03.2024 призовною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час по гр. І статті 57 згідно з згаданим наказом Міністерства оборони України. Повторному огляду підлягає 22.03.2029.

Також, у військово-обліковому документі №00497 ОСОБА_2 проставлено відмітку про те, що 22.03.2024 його взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач не погоджується із діями відповідача щодо взяття її неповнолітнього сина на облік військовозобов`язаних, оскільки він за віком та станом здоров`я входить до категорії призовників.

Як вже зазначалося, відповідно до частини 9 статті 1 Закону №2232-XII (у редакції на момент прийняття рішення про взяття неповнолітнього на військовий облік) щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік

призовники - особи, які взяті на військовий облік;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Приписами статті 14 Закону №2232-XII (у редакції на момент прийняття рішення про взяття неповнолітнього на військовий облік) встановлено, що до призовних дільниць щороку протягом січня - березня приписуються допризовники, яким у рік приписки виповнюється 17 років. Приписка проводиться відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання (частина 3).

Для проведення приписки громадян України до призовних дільниць у відповідних районних (міських) центрах комплектування та соціальної підтримки утворюються комісії з питань приписки (частина 7).

На районні (міські) комісії з питань приписки покладаються, зокрема:

організація і проведення медичного огляду допризовників, які викликаються на комісію, визначення їх придатності для військової служби;

зняття з військового обліку призовників та взяття на військовий облік військовозобов`язаних громадян, яких:

- за станом здоров`я визнано непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час;

- раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання;

виключення з військового обліку громадян, яких:

- за станом здоров`я визнано непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;

- раніше було засуджено до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину (частина 9).

За результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань приписки може прийняти одне з таких рішень: придатний для військової служби та попередньо призначений до служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні;

тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування;

непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, підлягає взяттю на облік військовозобов`язаних;

непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, підлягає виключенню з військового обліку (частина 10).

При цьому, частиною 11 згаданої статті встановлено, що громадянам України, які приписані до призовних дільниць і визнані придатними чи тимчасово непридатними до військової служби, видаються посвідчення призовника, роз`яснюються права та обов`язки, правила військового обліку та відповідальність за порушення цих правил.

За змістом часини 1 статті 18 Закону №2232-XII (у редакції на момент прийняття рішення про взяття неповнолітнього на військовий облік) від призову на строкову військову службу звільняються громадяни України, які, зокрема, визнані особами з інвалідністю або за станом здоров`я непридатними до військової служби в мирний час.

Згідно з положеннями статті 27 Закону №2232-XII (у редакції на момент прийняття рішення про взяття неповнолітнього на військовий облік) у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Запас військовозобов`язаних поділяється на першу і другу категорії.

До запасу першої категорії належать військовозобов`язані, які проходили військову службу та здобули під час її проходження військово-облікову спеціальність.

До запасу другої категорії належать військовозобов`язані, які не здобули військово-облікової спеціальності під час проходження військової служби або не проходили військової служби.

Пунктом 2 частини 1 статті 37 Закону №2232-XII (у редакції на момент прийняття рішення про взяття неповнолітнього на військовий облік) передбачено, що взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних: які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону №2232-XII (у редакції на момент прийняття рішення про взяття неповнолітнього на військовий облік) призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань. Громадяни України, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які раніше не проходили військову службу в Збройних Силах України, інших військових формуваннях, проходять курс базової загальновійськової підготовки тривалістю не менше ніж один місяць.

Отже, до призовних дільниць щороку протягом січня - березня приписуються допризовники, яким у рік приписки виповнюється 17 років. Така приписка проводиться утвореною комісії з питань приписки у відповідному районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.

Комісія з питань приписки за результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності приймає рішення, зокрема, про визнання особи непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. У зв`язку із чим комісія з питань приписки здійснює зняття з військового обліку призовників та взяття на військовий облік військовозобов`язаних громадян, яких за станом здоров`я визнано непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час.

Окрім цього, згідно з частиною 1 статті 18 Закону №2232-XII особи визнані за станом здоров`я непридатними до військової служби в мирний час звільняються від призову на строкову військову службу.

Таким чином, у тому випадку, коли під час здійснення прописки допризовника комісія з питань приписки районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за результатами медичного огляду такої особи приймає рішення про визнання його непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, комісія з питань приписки здійснює зняття такої особи з військового обліку призовників та взяття на військовий облік військовозобов`язаних громадян.

Повертаючись до обставин цієї справи суд зазначає, що ОСОБА_2 ще у березні 2024 року комісією з питань приписки при ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час по гр. І статті 57 згідно з наказом Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ» №402 від 14.08.2008.

У зв`язку із чим позивача знято із військового обліку призовників та взято на військовий облік військовозобов`язаних, про що проставлено відповідну відмітку 22.03.2024 у його військово-обліковому документі №00497 від 05.07.2024.

Враховуючи викладені норми права та встановлені обставини суд висновує, що відповідач під час зняття ОСОБА_2 з військового обліку призовників та взяття такого на військовий облік військовозобов`язаних у зв`язку із визнанням його непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час діяв відповідно до приписів чинного на той час законодавства.

При цьому, суд поділяє доводи відповідача, що у справі відсутні допустимі та належні докази оскарження рішення комісії з питань приписки при ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким ОСОБА_2 визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

При цьому, слід звернути увагу, що згідно військово-облікового документу №00497 від 05.07.2024 повторний огляд ОСОБА_2 визначено на 22.03.2029.

Однак військовозобов`язаний ОСОБА_2 пройшов 06.03.2025 військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатами якої вже визнаний придатним до військової служби.

Згодом представник позивача подав заяву від 14.04.2025, в якій вказав, що позивач не погоджується із дія відповідача щодо взяття її неповнолітнього сина на облік військовозобов`язаних, оскільки він за віком та станом здоров`я входить до категорії призовників. У заяві представник позивача просив взяти ОСОБА_2 на облік призовників, видати відповідний військово-обліковий документ як призовнику із вклеєним штрих-кодом з електронного реєстру «Оберіг».

Відповідач листом від 28.04.2025 повідомив представника позивача зокрема, про те, що ОСОБА_2 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних, оскільки визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час та підлягає взяттю на облік військовозобов`язаних. Також, вказано про відсутність підстав для зняття ОСОБА_2 з військового обліку військовозобов`язаних.

Суд звертає увагу, що на день подання представником позивача заяви (14.04.2025) ОСОБА_2 перебував на військовому обліку військовозобов`язаних.

Підстави для зняття військовозобов`язаних з військового обліку визначені статтею 37 Закону №2232-XII.

Згідно з частиною 5 згаданої статті зняттю з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, зокрема, з військового обліку військовозобов`язаних:

які вибули в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України і стали на військовий облік за новим місцем проживання;

які призвані чи прийняті на військову службу або навчання у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти;

які направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру;

які зараховані до військового оперативного резерву;

в інших випадках - за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України (пункт 2).

Однак позивач як на момент подання заяви до відповідача через представника, так і на день прийняття рішення у цій справі не надала до суду будь-яких належних та допустимих доказів наявності у її сина підстав для його виключення із військового обліку військовозобов`язаних.

З врахуванням встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що відповідач відмовляючи в задоволенні заяви представника позивача про взяти ОСОБА_2 на облік призовників діяв на підставі та у спосіб передбачений чинним законодавством та в межах своїх повноважень.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, законність та обґрунтованість дій відповідача. Тому, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Приписами статті 139 КАС України позивачу, якому у задоволенні позову відмовлено повністю, повернення судових витрат не передбачено.

Керуючись статтями 2, 8-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судовий збір покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кравців Олег Романович