Справа № 460/15600/24
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2025 року м. Рівне №460/15600/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Войтюк К.О. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник адвокат Лавренчук Т.В.,

відповідача: представник Шеремета В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариство з обмеженою відповідальністю "Квантум Фом"
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Квантум Фом» (далі ТОВ «Квантум Фом», Товариство, позивач) з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі ГУ ДПС у Рівненській області, відповідач, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.09.2024 №703.

Обґрунтовуючи позов, вказує, що в період з 30.07.2024 по 05.08.2024 ГУ ДПС у Рівненській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Квантум Фом» з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах. За результатами документальної перевірки складено Акт №12240/Ж5/17-00-07- 03/38930064 від 12.08.2024, відповідно до висновків якого ТОВ «Квантум Фом» завищило суму податкового кредиту за червень 2024 року в розмірі 3 700 000 грн, що в подальшому призвело до завищення підприємством суми бюджетного відшкодування по декларації за червень 2024 року у вказаному розмірі. Причиною виникнення від`ємного значення за червень 2024 року є перевищення обсягів придбання товарів/ робіт/послуг над обсягами поставок, а саме у червні 2024 року ТОВ «Квантум Фом» було придбано земельну ділянку площею 2,3879 га за Договором купівлі-продажу №1843 від 05.06.2024 загальною вартістю 18500000 грн, ПДВ 3700000 грн, та 4/100 ідеальної частки корпусу №1 з побутовими приміщеннями за Договором купівлі-продажу від 19.06.2024 площею 5433,7 кв.м, загальною вартістю 18416667 грн, ПДВ 3683333 грн. Контролюючий орган дійшов висновку, що операція з продажу продавцем (АТ «Рівнесільмаш») земельної ділянки для позивача звільняється від оподаткування ПДВ, оскільки вартість земельної ділянки визначена окремо від об`єкта нежитлової нерухомості, що розташована на такій земельній ділянці, а тому позивач не мав права на формування та відображення в декларації з ПДВ за червень 2024 року суми податкового кредиту в розмірі 3 700 000 грн. На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.09.2024 №703, яким застосовано до позивача штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 925000 грн.

Висновки відповідача позивач вважає безпідставними, а податкове повідомлення-рішення протиправним. Зазначає, що позивач мав намір придбати у АТ «Рівнесільмаш» як 4/100 ідеальної частки нерухомості, так і земельну ділянку, на якій така нерухомість розміщена, з метою розширити свою виробничо-господарську діяльність та здійснити реконструкцію нерухомого майна під складські та побутові приміщення. Укладення договорів купівлі-продажу було заплановано на один день 05.06.2024, але після завершення нотаріального оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки виникла потреба в наданні нотаріусу додаткових документів для оформлення договору купівлі-продажу нерухомого майна. Тому договір купівлі-продажу нерухомості було укладено пізніше, 19.06.2024.

Позивач покликається до положень ч. 16 ст. 120 Земельного кодексу України та зазначає, що нежитлова будівля не може бути відокремлена від земельної ділянки без її пошкодження або істотного знецінення. Наголошує, що земельна ділянка та об`єкт нерухомості, що розташований на ній, мають спільну долю та розглядаються в законодавстві як єдиний цілісний об`єкт, тому після укладення договорів у своєму податковому обліку він відобразив обидва об`єкти як один цілісний об`єкт. Вважає, що в спірній ситуації позивач діяв у чіткій відповідності з вимогами п.198.2, абз. третього п.198.6 ст.198 та абз. другого п.201.10 ст.201 ПК України, отже не допустив порушення податкового законодавства, формуючи податковий кредит та заявляючи до відшкодування суму ПДВ за червень 2024р.

Ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду Гудими Н.С. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено строк відповідачу для подання відзиву на позов.

Відповідач подав відзив (а.с. 187-195 т. 1), в якому позов заперечив повністю. Зазначив, що відповідно до абз.1 пп.197.1.21 п.197.1 ст.197 Податкового кодексу України звільняються від оподаткування ПДВ операції з постачання (продажу, передачі) земельних ділянок, земельних часток (паїв), крім тих, що розміщені під об`єктами нерухомого майна та включаються до їх вартості відповідно до законодавства. Тобто, якщо здійснюється операція з постачання земельної ділянки, що знаходиться під об`єктом нерухомості, як окремого об`єкта, то така операція з відчуження звільняється від обкладення ПДВ. У випадку, коли здійснюються операції з постачання об`єкта нерухомості разом із землею, котра знаходиться під таким об`єктом, обліковується в загальній вартості об`єкта нерухомості (включається до його вартості), то такі операції підлягають обкладенню ПДВ на загальних підставах. Таким чином, операція з постачання АТ «Рівнесільмаш» земельної ділянки для ТОВ «КВАНТУМ ФОМ» звільняється від оподаткування ПДВ, оскільки вартість земельної ділянки визначена окремо від об`єкта нежитлової нерухомості, що розташована на такій земельній ділянці, про що свідчить інформація, зазначена в договорах купівлі-продажу №1843 від 05.06.2024 та №36 від 19.06.2024, а також виписані та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні. Враховуючи вищезазначене, ТОВ «КВАНТУМ ФОМ» не мало права на формування та відображення в декларації з ПДВ за червень 2024 року суми податкового кредиту в розмірі 3 700 000 грн по господарській операції з придбання у АТ «РІВНЕСІЛЬМАШ» земельної ділянки загальною вартістю 18 500 000 грн, у зв`язку з чим платником порушено пп.197.1.21 п.197.1 ст.197, п.п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198, п.200.1, пп. «а», «б» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України за рахунок завищення суми податкового кредиту за червень 2024 року в розмірі 3 700 000 грн, що в подальшому призвело до завищення підприємством суми бюджетного відшкодування по декларації за червень 2024 року в розмірі 3 700 000 грн. З наведених підстав вважає, що в спірних правовідносинах контролюючий орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, не порушуючи прав та законних інтересів платника податків. Просив відмовити в позові повністю.

Одночасно з відзивом відповідач заявив клопотання про повернення позовної заяви без розгляду.

Представник відповідача подав відповідь на відзив (а.с. 217-224 т.1), в якій позовні вимоги підтримав та просив відхилити доводи відповідача з підстав їх необґрунтованості .

Ухвалою від 17.01.2025 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про повернення позовної заяви без розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Рівненського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 460/15600/24 у зв`язку з відрахуванням зі штату Рівненського окружного адміністративного суду судді Гудими Н.С.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2025 призначено головуючим суддею у справі № 460/15600/24 суддю Дорошенко Н.О.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 05.03.2025 в складі судді Дорошенко Н.О. прийнято до провадження адміністративну справу № 460/15600/24.

Ухвалою від 07.03.2025 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 02.04.2025.

Протокольною ухвалою від 02.04.2025 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 14.04.2025.

Протокольною ухвалою від 14.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.05.2025.

В судовому засіданні 07.05.2025 представники сторін підтримали свої вимоги та заперечення з підстав, наведених в заявах по суті спору.

Протокольною ухвалою від 07.05.2025 оголошено перерву до 21.05.2025.

Протокольною ухвалою від 21.05.2025 оголошено перерву до 23.06.2025.

Протокольною ухвалою від 23.06.2025 оголошено перерву до 30.06.2025.

Протокольною ухвалою від 30.06.2025 оголошено перерву до 02.07.2025.

В судовому засіданні 02.07.2025 суд ухвалив закінчити з`ясування обставин у справі та їх перевірку доказів та перейшов до стадії ухвалення судового рішення.

Встановлені судом обставини справи.

ТОВ «Квантум Фом» () зареєстроване як юридична особа 09.10.2013 за № 0003084 Рівненською районною державною адміністрацією. Перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Рівненській області, податковий номер платника 38930064. З 01.12.2013 Товариство зареєстроване платником податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер 24.

Згідно з Договором купівлі-продажу від 05.06.2024, укладеним між Акціонерним товариством «Рівнесільмаш» (продавець) та ТОВ «Квантум Фом» (покупець), позивач придбав земельну ділянку площею 2,3879 га кадастровий номер :02:007:0201, вид цільового призначення 11.02 Для розміщення й експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, місце розташування: Рівненська область, Рівненський район, смт Квасилів, надалі - "Об`єкт".

Право власності Продавця на об`єкт зареєстровано 06.03.2024 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про реєстрацію права власності 54056810, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №381561105, виданою приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Олинець А.М. 05.06.2024.

Згідно з п. 3 договору купівлі-продажу, продаж об`єкта за домовленістю сторін вчиняється за 18 500 000 (вісімнадцять мільйонів п`ятсот тисяч) гривень 00 коп. (ПДВ 3 700 000 (три мільйони сімсот тисяч) гривень 00 коп.), які Покупець зобов`язується перерахувати зі свого рахунку на розрахунковий рахунок Продавця до 31.12.2024.

Відповідно до довідки №1 від 29.05.2024 балансова вартість об`єкта становить 1 563 288,04 грн.

Згідно з п. 6 договору купівлі-продажу відповідно до витягу з Державного земельного кадастру №НВ-024, створеного за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру 19.04.2024, відсутні відомості про обмеження у використанні земельної ділянки в; експлікація земельних угідь: землі під будівлями та спорудами промислових підприємств 1,8982 га, 0,0162 га, 0,0102 га, 0,0104 га, 0,0106 га, 0,0095 га, 0,0832 га, 0,0987 га, 0,0118 га, 0,2391 га.

Договір посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Олинець А.М., зареєстровано в реєстрі за № 1843 від 05.06.2024. (а.с. 88-89 т. 1).

На вказану господарську операцію продавцем АТ «Рівнесільмаш» складено податкову накладну № 5 від 05.06.2024 на загальну суму 22 200 000,00 грн, у тому числі ПДВ 3 700 000 грн, номенклатура товарів/послуг: Земельна ділянка площею 2,3879 га, кадастровий номер :02:007:0201 (а.с. 95-96 т. 1).

Податкову накладну № 5 від 05.06.2024 АТ «Рівнесільмаш» зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується квитанцією № 1 від 28.06.2024, реєстраційний номер документа: (а.с. 97 т. 1).

ТОВ «Квантум Фом» повністю сплатив продавцю вартість земельної ділянки згідно з договором купівлі-продажу № 1843 від 05.06.2024 відповідно до платіжних інструкцій:

№ 2132 від 20.06.2024 на суму 17 000 000,00 грн, ПДВ 2 833 333,33 грн,

№ 2135 від 21.06.2024 на суму 1 900 000,00 грн, ПДВ 316 666,67 грн,

№ 2136 від 21.06.2024 на суму 1 900 000,00 грн, ПДВ 316 666,67 грн,

№ 2137 від 21.06.2024 на суму 1 400 000,00 грн, ПДВ 233 333,33 грн (а.с. 90-93 т. 1).

Також, згідно з Договором купівлі-продажу від 19.06.2024, укладеним між Акціонерним товариством «Рівнесільмаш» (продавець) та ТОВ «Квантум Фом» (покупець), позивач придбав 4/100 ідеальної частки корпусу №1 з побутовими приміщеннями, а саме: приміщення: 10-допоміжна площею 39,6 кв.м, 11- допоміжна площею 70,2 кв.м, 12-венткамера площею 18,7 кв.м, 13-сходова клітка площею 14,8 кв.м, 14-коридор площею 12,0 кв.м, 15-основна площею 139,8 кв.м, 16-основна площею 66,5 кв.м, 17- допоміжна площею 67,8 кв.м, 18-основна площею 138,0 кв.м, 19-основна площею 137,4 кв.м, 20-основна площею 279,5 кв.м, 21-основна площею 135,1 кв.м, 22-основна площею 67,3 кв.м, 23-основна площею 77,9 кв.м, 24-цех площею 2311,3 кв.м, 42- коридор площею 23,7 кв.м, 43-сходова клітка площею 13,8 кв.м, 44-склад площею 94,6 кв.м, 45-ТП площею 210,3 кв.м, 46-БРП площею 70,1 кв.м, 47-основна площею 237,8 кв.м, 48-щитова площею 103,0 кв.м, 49-щитова площею 66,0 кв.м, 50-допоміжна площею 19,6 кв.м, 51-допоміжна площею 4,4 кв.м, 52-туалет площею 4,7 кв.м, 53- допоміжна площею 2,8 кв.м, 54-коридор площею 3,5 кв.м, 55-коридор площею 24,5 кв.м, 56-коридор площею 2,5 кв.м, 57-основна площею 57,2 кв.м, 58-сходова клітка площею 13,2 кв.м, 59-основна площею 277,6 кв.м, 60-венткамера площею 4,6 кв.м, 61- ППА площею 70,5 кв.м, 62-основна площею 210,7 кв.м, 63-щитова площею 53,0 кв.м, 64-допоміжна площею 19,6 кв.м, 65-сходова клітка площею 15,9 кв.м, 66-допоміжна площею 40,7 кв.м, 67-коридор площею 3,1 кв.м, 68-коридор площею 23,1 кв.м, 69- допоміжна площею 13,6 кв.м, 70-коридор площею 3,5 кв.м, 71-допоміжна площею 2,0 кв.м, 72-допоміжна площею 6,0 кв.м, 73-допоміжна площею 13,6 кв.м, 74-ППА площею 68,9 кв.м, частина приміщення 140 площею 79,7 кв.м, загальною площею 5433,7 кв.м, за адресою: Рівненська область, Рівненський район, смт Квасилів, вул. Індустріальна, буд.10, розташований на земельній ділянці площею 2,3879 га, кадастровий номер :02:007:0201, що належать покупцю.

Відповідно до п. 2 зазначеного договору купівлі-продажу, право власності Продавця на об`єкт зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про реєстрацію права власності 4838630, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 46, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №383583700, виданою приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Олинцем В.П. 19.06.2024.

Відповідно до п. 3 договору купівлі-продажу, продаж об`єкта вчиняється за 18 416 666,67 (вісімнадцять мільйонів чотириста шістнадцять тисяч шістсот шістдесят шість гривень 67 коп.) (ПДВ 3 683 333,33 (три мільйони шістсот вісімдесят три тисячі триста тридцять три гривні 33 коп.), які Покупець зобов`язується перерахувати зі свого рахунку на розрахунковий рахунок Продавця до 31.12.2024.

Згідно з довідкою від 18.06.2024 балансова вартість відчужуваного об`єкта становить 529 580,56 грн.

Договір посвідчено приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Олинцем В.П., зареєстровано в реєстрі за № 36 від 19.06.2024. (а.с. 121-122 т. 1).

На вказану господарську операцію продавцем АТ «Рівнесільмаш» складено податкову накладну № 15 від 19.06.2024 на загальну суму 22 100 000,00 грн, у тому числі ПДВ 3 683 333,33 грн, номенклатура товарів/послуг: Корпус № 1 з побутовими приміщеннями, 4/100 ідеальної частки (а.с. 131-132 т. 1).

Податкову накладну № 15 від 19.06.2024 продавець АТ «Рівнесільмаш» зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується квитанцією № 1 від 15.07.2024, реєстраційний номер документа: (а.с. 133 т. 1).

ТОВ «Квантум Фом» повністю сплатив продавцю вартість нерухомого майна згідно з договором купівлі-продажу № 36 від 19.06.2024 відповідно до платіжних інструкцій:

№ 2144 від 04.07.2024 на суму 6 966 833,61 грн, ПДВ 1 161 138,94 грн,

№ 2159 від 15.07.2024 на суму 3 700 000,00 грн, ПДВ 616 666,67 грн,

№ 2179 від 24.07.2024 на суму 100 000,00 грн, ПДВ 16 666,67 грн,

№ 2181 від 25.07.2024 на суму 2 800 000,00 грн, ПДВ 466 666,67 грн,

№ 2196 від 31.07.2024 на суму 1 321 000,00 грн, ПДВ 220 166,67 грн,

№ 2200 від 31.07.2024 на суму 5 000 000,00 грн, ПДВ 833 333,33 грн (а.а. 123-128 т. 1).

До податкової декларації за червень 2024 року Товариство включило суму ПДВ в загальній сумі 7 383 333,33 грн по постачальнику АТ «Рівнесільмаш» по зареєстрованих податкових накладних № 5 від 05.06.2024 та № 15 від 19.06.2024 до податкового кредиту (а.с. 98-103 т. 1) та подало заяву про бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в сумі 3 700 000 грн на рахунок у банку (а.с. 118-120 т. 1).

Наказом ГУ ДПС у Рівненській області № 1877-п від 29.07.2024 призначено проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Квантум Фом» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах (а.с. 39 т. 3). Видано направлення на перевірку від 30.07.2024 № 3387/Ж3/17-00-07-03 та № 3388/Ж3/17-00-07-03 (а.с. 40, 41 т. 3).

Уповноваженими посадовими особами ГУ ДПС у Рівненській області на підставі направлень від 30.07.2024 № 3387/Ж3/17-00-07-03 та № 3388/Ж3/17-00-07-03 та наказу № 1877-п від 29.07.2024 в період з 30.07.2024 по 05.08.2024 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Квантум Фом» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах.

За результатами документальної перевірки складено Акт №12240/Ж5/17-00-07-03/38930064 від 12.08.2024 (а.с. 51-62 т. 1), відповідно до висновків якого встановлено порушення ТОВ «Квантум Фом» в частині формування податкового кредиту з податку на додану вартість, а саме: вимог пп. 197.1.21 п. 197.1 ст. 197, п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198, п. 200.1, абз. а), б) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, ТОВ «Квантум Фом» завищено суму податкового кредиту за червень 2024 року в розмірі 3 700 000 грн, що в подальшому призвело до завищення підприємством суми бюджетного відшкодування по декларації за червень 2024 року в розмірі 3 700 000 грн.

Контролюючий орган дійшов висновку, що відповідно до пп. 197.1.21 п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України операція з постачання АТ «Рівнесільмаш» для ТОВ «Квантум Фом» земельної ділянки звільняється від оподаткування ПДВ, оскільки вартість земельної ділянки визначена окремо від об`єкта нежитлової нерухомості, що розташована на такій земельній ділянці, про що свідчить інформація, зазначена в договорах купівлі-продажу № 1843 від 05.06.2024, № 36 від 19.06.2024, дані з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виписані й зареєстровані в ЄРПН податкові накладні. Тому ТОВ «Квантум Фом» не мав права на формування та відображення в декларації з ПДВ за червень 2024 року суми податкового кредиту в розмірі 3 700 000 грн.

Позивач подав заперечення на акт перевірки (а.с. 104-107 т.1).

За результатами розгляду заперечень ГУ ДПС у Рівненській області висновки акту перевірки вирішено залишити без зміни, про що надано відповідь платнику податків за № 5866/Ж12/17-00-07-03 від 06.09.2024 (а.с. 18-25 т. 3).

Суд встановив, що на підставі акту перевірки №12240/Ж5/17-00-07-03/38930064 від 12.08.2024 ГУ ДПС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.09.2024 №703, яким по декларації за червень 2024 року встановлено суму завищення ТОВ «Квантум Фом» суми бюджетного відшкодування в розмірі 3 700 000 грн та застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 925000 грн (а.с. 19-21 т. 1).

Позивач використав процедуру адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення.

Державною податковою службою України за результатами розгляду скарги ТОВ «Квантум Фом» прийнято рішення № 35306/6/99-00-06-01-04-06 від 25.11.2024, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Рівненській області від 10.09.2024 №703, а скаргу без задоволення (а.с. 25-30 т. 1).

Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, Товариство звернулося до суду з адміністративним позовом про його скасування.

Вирішуючи по суті публічно-правовий спір, суд застосовує такі джерела права.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 67 Конституції України зобов`язує кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п. 1.1 ст. 1 цього Кодексу).

Нормами пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено:

14.1.36. господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через відокремлені підрозділи, а також через будь - яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

14.1.156. податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України;

14.1.156-1. податкове зобов`язання (для цілей розділу V цього Кодексу) - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом;

14.1.181. податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За правилами, встановленими п. 187.1. ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Згідно з п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/ послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

За приписами п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: - придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи; - ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Тобто, відповідно до податкового законодавства необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів сум податку на додану вартість є факт придбання товарів з метою їх використання в господарській діяльності.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/ послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абз. третій п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України ).

Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Відповідно до вказаної норми, у податковій накладній серед іншого зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити як: е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг. є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД;

Відповідно до п.201.3. ст.201 Податкового кодексу України у разі звільнення від оподаткування у податковій накладній робиться запис "Без ПДВ" з посиланням на відповідні пункти (підпункти), статті, підрозділи, розділи цього Кодексу та/або міжнародного договору, якими передбачено звільнення від оподаткування податком.

Абзацом другим пункту 201.10 ст.201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як встановлено під час судового розгляду справи, продавець АТ «Рівнесільмаш» по першій події (за датою укладення договору купівлі-продажу) склав та подав на реєстрацію до ЄРПН податкову накладну №5 від 05.06.2024 на суму ПДВ 3 700 000 грн, у якій вказано номенклатуру товару "Земельна ділянка площею 2,3879 га, кадастровий номер :02:007:0201".

Податкова накладна №5 від 05.06.2024 містить всі обов`язкові реквізити, визначені ст. 201 Податкового кодексу України, і не містить запису "Без ПДВ". Така податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому позивачем здійснено грошовий розрахунок з продавцем АТ «Рівнесільмаш» шляхом сплати 22 200 000 грн, в т.ч. ПДВ 3 700 000 грн платіжними інструкціями №2132 від 20.06.2024, №2135 від 21.06.2024, №2136 від 21.06.2024 та №2137 від 21.06.2024.

Факт відображення АТ «Рівнесільмаш» в складі податкових зобов`язань суму ПДВ в розмірі 3 700 000 грн відповідач не заперечує.

Крім цього, матеріалами справи стверджено, що вид цільового призначення земельної ділянки :02:007:0201 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. При цьому, згідно з експлікацією земельних угідь, площа земельної ділянки 2,3879 га - 011.01 Землі під будівлями та спорудами промислових підприємств. Такі обставини встановлені згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-024 від 19.04.2024 (а.с. 38-48 т. 1).

Суд вважає необхідним зазначити, що на етапі реєстрації податкової накладної №5 від 05.06.2024 контролюючий орган здійснив перевірку податкової накладної на відповідність вимогам податкового законодавства, а її реєстрація в ЄРПН підтверджує те, що податкова накладна була складена платником ПДВ за реальною операцією (п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України), яка не відповідала жодним критеріям ризиковості. З огляду на те, що господарська операція була реальною, по ній продавцем складено податкову накладну, яку податковим органом зареєстровано в ЄРПН, то відповідно покупець правомірно на підставі абз. другого п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України відніс до податкового кредиту суму ПДВ 3 700 000 грн.

Як встановлено судом, відповідач вважає, що операція з постачання АТ "Рівнесільмаш" земельної ділянки для Товариства звільняється від оподаткування ПДВ, оскільки вартість земельної ділянки визначена окремо від об`єкта нежитлової нерухомості, що розташована на такій земельній ділянці.

На переконання суду, така позиція контролюючого органу у справі, що розглядається, ґрунтується на помилковому тлумаченні пп. 197.1.21 п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України, відповідно до якого від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання (продажу, передачі) земельних ділянок, земельних часток (паїв), крім тих, що розміщені під об`єктами нерухомого майна та включаються до їх вартості відповідно до законодавства (з урахуванням положень абзацу першого підпункту 197.1.13 п.197.1 ст.197 цього Кодексу).

Так, представник відповідача в судовому засіданні акцентував увагу на тому, що норми пп. 197.1.21 п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України будуть дотримані в разі одночасного укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки та розміщеного на ній нерухомого майна. Однак у справі, що розглядається, такі договори були укладені відповідно 5 та 19 червня 2024 року, з визначенням окремо вартості предмету купівлі-продажу в кожному з договорів.

Суд зауважує, що буквальний зміст цієї норми податкового закону не визначає необхідної умови фактичного включення вартості земельної ділянки до вартості розміщених на ній об`єктів нерухомого майна, а вказує, що така вартість включається відповідно до законодавства.

З огляду на наведене, суду слід також дослідити правове регулювання питання, за яких умов відповідно до законодавства вартість земельної ділянки включається до вартості нерухомого майна.

При вирішенні цього судового спору суд враховує правовий підхід, сформульований Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 22.06.2021 у справі № 200/606/18:

"32. При цьому Велика Палата Верховного Суду вважає, що якщо право власності на об`єкт нерухомості та на земельну ділянку, на якій цей об`єкт розташований, належать одній особі, то відчуження, у тому числі в процедурі виконавчого провадження, об`єкта нерухомості окремо від земельної ділянки або земельної ділянки окремо від об`єкта нерухомості суперечить закону.

33. Зазначеного висновку Велика Палата Верховного Суду дійшла з огляду на таке.

34. Відповідно до статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).

35. Відповідно до частини першої статті 120 ЗК України в чинній редакції (яка була чинною і під час виникнення спірних правовідносин) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

36. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 грудня 2018 у справі № 910/18560/16 (провадження № 12-143гс18, пункти 8.3 8.5) наголосила на тому, що:

- правові норми, які визначали долю земельної ділянки, наданої у власність чи користування, у разі відчуження розташованих на ній будівель чи споруд неодноразово змінювалися. Так, при відчуженні об`єктів нерухомого майна під час дії статті 30 ЗК України в редакції 1992 року закон передбачав автоматичний перехід права власності на земельну ділянку до набувача з необхідністю подальшого оформлення набувачем цього права. За приписами статті 120 ЗК України в редакції від 25 жовтня 2001 року (у період з 01 січня 2002 року до 20 червня 2007 року) при відчуженні об`єкта нерухомого майна, розташованого на відповідній ділянці, до набувача могло переходити право на цю земельну ділянку. Водночас автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі чи споруди передбачала стаття 377 ЦК України;

- стаття 120 ЗК України (в редакції Закону України № 997-V від 27 квітня 2007 року) знову закріпила автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі чи споруди. Поточна редакція статті 120 ЗК України (зі змінами, внесеними Законом України № 1702-VI від 5 листопада 2009 року) також передбачає автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі або споруди, і ці норми мають імперативний характер.

37. Отже, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства.

38. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давного Риму (лат. superficies solo cedit збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

39. Штучний правовий відрив об`єктів нерухомості від земельних ділянок, на яких вони розміщені, відбувся за радянських часів з ідеологічних мотивів. Під впливом тодішньої ідеології панувало уявлення, що особи можуть мати право власності на об`єкти нерухомості, але не на земельні ділянки, на яких вони розташовані. Так, Конституцією УРСР 1978 року (частина друга статті 11) було передбачено, що земля є у виключній власності держави.

40. Внаслідок такого підходу існує значна кількість об`єктів нерухомості, які знаходяться у власності приватних осіб, розташованих на землях державної та комунальної власності, причому земельні ділянки під цими об`єктами можуть бути несформованими. Водночас намір законодавця подолати такий штучний правовий відрив об`єктів нерухомості від землі не викликає сумніву. Тому в разі, якщо право власності на об`єкт нерухомості та на земельну ділянку, на якій цей об`єкт розташований, належать одній особі, подальше відчуження об`єкта нерухомості окремо від земельної ділянки, а також земельної ділянки окремо від об`єкта нерухомості не допускається".

З метою усунення прогалин у правовому регулюванні питань, пов`язаних з оформленням та переходом прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухоме майно (житловий будинок, будівлю або споруду), що розміщені на ній, Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо єдиної правової долі земельної ділянки та розміщеного на ній об`єкта нерухомості» від 08.09.2021 № 1720-IX (далі - Закон № 1720-IX), в Пояснювальній записці до проєкту якого зазначено, що усунення даних проблем видається можливим шляхом встановлення обов`язковості одночасного оформлення прав на земельну ділянку у зв`язку з переходом прав на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок, будівлю або споруду), який на ній розташовано, а також зворотній порядок одночасного переходу прав на нерухоме майно у випадку переходу прав на земельну ділянку на якій розташовано вказане нерухоме майно (житловий будинок, будівля або споруда). Пропонується уніфікувати вказані правила для переходу прав власності та всіх видів користування земельною ділянкою у випадку переходу права власності або права користування земельною ділянкою (сервітут, суперфіцій, емфітевзис (сільськогосподарські будівлі), постійне користування тощо) у разі набуття права власності на розташовані на такій земельній ділянці об`єкти нерухомого майна (житловий будинок, будівлю або споруду) шляхом внесення змін до статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України.

Так, згідно з ч. 16 ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції Закону № 1720-IX) установлено, що предметом правочину, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, об`єкт незавершеного будівництва або частку у праві спільної власності на такий об`єкт), який розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), що перебуває у власності відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, повинна бути також така земельна ділянка (або частка у праві спільної власності на неї). Істотною умовою договору, який передбачає такий перехід права власності, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача до набувача такого об`єкта (частки у праві спільної власності на неї).

Відповідно до статті 377 Цивільного кодексу України (в редакції Закону № 1720-IX) до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Як встановлено судом, право власності станом на 01.06.2024 на нежитлове приміщення «Корпус №1 з побутовими приміщеннями» за адресою Рівненська обл., смт Квасилів, вул. Індустріальна, 10, загальною площею 123 114,2 кв.м, належало:

- 90/100 ідеальної частки вказаного об`єкта - Акціонерному товариству «РІВНЕСІЛЬМАШ»;

- 10/100 ідеальної частки вказаного об`єкта - ТОВ «Квантум Фом».

Такий об`єкт нерухомого майна був розташований на земельній ділянці:

кадастровий номер :02:07:0037 та кадастровий номер 0:02:007:0338 (а.с. 78-79 т. 3).

На підставі розробленої землевпорядної документації АТ «Рівнесільмаш» здійснило об`єднання вказаних двох земельних ділянок в одну земельну ділянку з присвоєнням їй нового кадастрового номеру 562455300:02:007:0186 (а.с. 134-220 т. 2).

АТ «Рівнесільмаш» в подальшому здійснило поділ земельної ділянки 562455300:02:007:0186 на п`ятнадцять менших земельних ділянок з присвоєнням кожній з них окремого кадастрового номеру, а саме: :02:007:0191 площею 3,4111 га; :02:007:0188 площею 2,8228 га; :02:007:0189 площею 2,4717га; :02:007:0190 площею 1,2871га; :02:007:0187 площею 4,1966 га; :02:007:0201 площею 2,3879 га; :02:007:0197 площею 0,03 га; :02:007:0198 площею 0,1376га; :02:007:0199 площею 12,3734 га; :02:007:0200 площею 2,2157 га; :02:007:0194 площею 0,9692 га; :02:007:0193 площею 0,9425 га; :02:007:0192 площею 14,2579 га; :02:007:0196 площею 0,8192 га; :02:007:0195 площею 0,01 га (а.с. 3-133 т. 2).

Внаслідок поділу земельних ділянок об`єкт нерухомості «Корпус №1 з побутовими приміщеннями» станом на 01.06.2024 розміщувався вже на трьох земельних ділянках, а саме :02:007:0199 площею 12,3734 га; :02:007:0200 площею 2,2157 га та земельна ділянка з кадастровим №:02:007:0201 площею 2,3879 га, відомості про знаходження якої з відповідними географічними точками та конфігурацією земельної ділянки вказано у кадастровому плані земельної ділянки, що є додатком до витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.07.2024 №024 та від 19.04.2024 №024.

Тому є обґрунтованими доводи позивача про те, що Товариство, як власник 10/100 ідеальної частки об`єкта нерухомого майна «Корпус №1 з побутовими приміщеннями», маючи намір придбати ще 4/100 ідеальної частки такого об`єкта, також повинно було придбавати земельну ділянку, на якій розміщене нерухоме майно, позаяк за приписами статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Суд зауважує, що чинне законодавство України не містить вимог щодо обов`язкового укладення одного (спільного) договору купівлі-продажу земельної ділянки та нерухомого майна, а вимагає лише одночасного переходу відповідного права власності на обидва об`єкти.

У справі, що розглядається, така істотна умова договору купівлі-продажу нерухомого майна була дотримана, оскільки на час його укладення позивач вже набув права власності на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна.

Позивач стверджує, що він мав намір придбати у АТ «Рівнесільмаш» як 4/100 ідеальної частки нерухомості, так і земельну ділянку, на якій така нерухомість розміщена, а саме: - 4/100 ідеальної частки «Корпусу №1 з побутовими приміщеннями» площею 5433,7 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 46, та земельну ділянку загальною площею 2,3879 га, яка знаходиться під вказаним об`єктом нерухомого майна та має кадастровий номер :02:007:0201. Укладення договорів купівлі-продажу було заплановано на один день 05.06.2024, але після звершення нотаріального оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим №:02:007:0201, приватний нотаріус повідомив про необхідність надання виписки з інвентаризаційних матеріалів Рівненського обласного БТІ з інформацією про конкретні найменування приміщень, які входять до складу ідеальної частки розміром 4/100, яка відчужується.

Листом вих.№123/01-16 від 11.10.2024 приватний нотаріус Олинець А.М. підтвердила вищевказані обставини укладення правочинів купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим №:02:007:0201 та 4/100 частки «Корпусу №1 з побутовими приміщеннями» площею 5433,7 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 46. Зокрема, зазначила, що дійсно Позивач з АТ «Рівнесільмаш» звернулися з тим, щоб в один день здійснити відчуження обох об`єктів як частини нерухомості, так і земельної ділянки, але саме нею після оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0201, у зв`язку із відсутністю виписки з інвентаризаційних матеріалів Рівненського обласного БТІ було зупинено оформлення договору купівлі-продажу нерухомості, яка розміщена на вказаній земельній ділянці, до моменту надання сторонами такого документу (а.с. 22 т. 1).

Виписка з інвентаризаційних матеріалів видана КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" 14.06.2024 (а.с. 134-135 т. 1).

Оцінюючи встановлені судом фактичні обставини справи, суд також враховує норми Цивільного кодексу України, а саме:

статтею 183 ЦК України встановлено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення;

статтею 186 ЦК України встановлено, що річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом;

статтею 187 ЦК України встановлено, що складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню.

Виходячи з проаналізованих норм чинного законодавства, слід дійти висновку, що нежитлова будівля не може бути відокремлена від земельної ділянки, на якій вона розташована, без її пошкодження або істотного знецінення, а тому об`єкти нерухомості (4/100 ідеальної частки Корпусу №1) є фактично складовою частиною земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0201.

В бухгалтерському обліку суб`єктів господарювання земельна ділянка і нежитлова будівля ідентифікуються як окремі речі, оскільки відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291, для обліку земельних ділянок призначено Рахунок 101 "Земельні ділянки", а для обліку будівель, споруд - Рахунок 103 "Будівлі і споруди".

Однак земельна ділянка, на якій розташовано об`єкт нерухомості, в сукупності є однією річчю, адже, 4/100 ідеальної частки Корпусу №1 неможливо використовувати без земельної ділянки, і навпаки - земельна ділянка втрачає своє функціональне призначення при зміні (знищенні) того чи іншого об`єкта нерухомості, розміщеного на ній.

З огляду на вказане, суд погоджується з доводами позивача про те, що придбавати лише земельну ділянку у ТОВ «Квантум Фом» не було ні наміру, ні потреби, так як на ній знаходиться об`єкт нерухомості, при наявності якого самостійне використання земельної ділянки є неможливим (з іншою метою) жодним чином. Отже в даному випадку єдність долі земельної ділянки та нерухомості повністю відповідає фактичному стану речей.

Принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, неодноразово застосовувався Верховним Судом, наприклад, у постановах від 04.12.2018 у справі №910/18560/16, від 19.05.2020 у справі №127/10011/18, від 20.01.2021 у справі №318/1274/18.

Також суд встановив, що після укладення договорів купівлі-продажу земельної ділянки та нерухомості ТОВ «Квантум Фом» здійснило введення 4/100 ідеальної частки «Корпусу №1 з побутовими приміщеннями» площею 5433,7 кв.м та земельної ділянки :02:007:0201 під ним в експлуатацію як цілісного об`єкта, що підтверджується Наказом №02/07/2024 від 02.07.2024 «Про введення в експлуатацію придбаного Товариством нерухомого майна», а також подало до контролюючого органу Повідомлення про об`єкти оподаткування (за формою №20-ОПП), з якої вбачається відображення у податковому обліку позивача цілісного об`єкта (нерухомості та землі під нею) (а.с.31-34 т. 1).

Крім цього, відповідно до Містобудівних умов та обмеження для проектування об`єкта будівництва, які затверджені наказом Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради №79/М від 01.10.2024, щодо об`єкта: «Реконструкція 4/100 та 10/100 часток корпусу №1 з побутовими приміщеннями під складські та побутові приміщення на АДРЕСА_1 » з додатками, встановлено, що земельна ділянка, яка знаходиться під об`єктом нерухомості, щодо якого видано такі містобудівні умови, це земельна ділянка з кадастровим номером :02:007:0201, площею 2,3879 га; цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0201 є 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; ознака відповідності цільового використання та функціонального призначення земельної ділянки: відповідає (а.с. 169-174 т. 1).

Зазначене підтверджує те, що земельна ділянка :02:007:0201 не є вільною від забудови, на ній розміщено об`єкт нерухомості, який також був придбаний ТОВ «Квантум Фом», а отже будь-яким іншим чином вказана земельна ділянка не використовувалася, адже на ній розміщено об`єкт нерухомості, який невід`ємно пов`язаний з такою земельною ділянкою.

Як зазначено вище по тексту, земельна ділянка та об`єкт нерухомості, що розташований на ній, мають спільну долю та розглядаються у законодавстві як єдиний цілісний об`єкт. Тому, враховуючи, що цільове призначення земельної ділянки з кадастровим №:02:007:0201 розміщення на ній будівель і споруд виробничих підприємств, слід дійти висновку, що вартість цілісного об`єкту складається з вартості його частин, тобто в даному випадку вартість земельної ділянки входить до вартості всього об`єкту, безвідносно до того, в якій черговості фактично відбувся перехід права власності на такі об`єкти.

За встановлених обставин та з урахуванням чинного правового регулювання, висновків Великої Палати Верховного Суду щодо неможливості відчуження об`єкта нерухомості окремо від земельної ділянки, а також земельної ділянки окремо від об`єкта нерухомості, суд вважає, що у цій справі виконується вимога закону щодо включення вартості земельної ділянки, розміщеної під об`єктами нерухомого майна, до їх вартості, а отже операція з продажу АТ "Рівнесільмаш" для Товариства земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0201 не звільнена від оподаткування ПДВ відповідно до пп. 197.1.21 п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України.

Тому, суд доходить переконання, що продавець земельної ділянки відповідно до вимог податкового законодавства правомірно нарахував податкове зобов`язання з ПДВ на таку господарську операцію та склав податкову накладну, яка слугувала позивачу належною підставою для віднесення сплаченої суми ПДВ до складу податкового кредиту з податку на додану вартість.

За встановлених обставин суд доходить висновку, що в досліджуваній ситуації не було порушено вимог пп.197.1.21 п.197.1 ст.197, пп.198.2, 198.3 ст.198, п.200.1 абз.а), б) п.200.4 ст.200 ПК України, а тому застосування до платника податків штрафних санкцій є неправомірним.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

В ході судового розгляду справи відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування та не підтвердив належними й допустимими доказами правомірності оскарженого податкового повідомлення-рішення.

За сукупністю вище викладеного, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення від 10.09.2024 №703 не відповідає критеріям обґрунтованості та розсудливості, прийняте без урахування всіх фактичних обставин справи, а відтак є протиправним та підлягає скасуванню. Отже позов слід задовольнити повністю.

Враховуючи результати судового розгляду справи, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору суд присуджує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Рівненській області.

Вирішуючи питання розподілу витрат на правничу допомогу, суд враховує таке.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-третьою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини сьомої статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Судом встановлено, що 12.12.2024 ТОВ "Квантум Фом" та Адвокатським об`єднанням "Миколи Бляшина" було укладено договір про надання правової допомоги у справі щодо оскарження податкового повідомлення-рішення від 10.09.2024 № 703.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що розмір гонорару за правову допомогу від укладення договору і до дати проголошення (складення) рішення суду першої інстанції становить 35000 грн.

Відповідно до рахунку від 12.12.2024 ТОВ "Квантум Фом" платіжною інструкцією № 2645 від 13.12.2024 оплачено гонорар в сумі 35000 грн (а.с. 66, 68 т. 3).

30.06.2025 адвокатом Лавренчук Т.В., яка на підставі вказаного Договору представляє інтереси позивача в цій справі, та директором адвокатського об`єднання Бляшиним М.С. складено звіт про надану правову допомогу, згідно з яким загальний обсяг затраченого адвокатом часу на надання правової допомоги Товариству по справі № 460/15600/24 складає 17 год. 05 хв. (а.с. 67 т. 3).

Таким чином, додані до матеріалів справи документи підтверджують надання адвокатом професійної правничої допомоги позивачу.

Суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат законом покладено на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, тобто, у даному випадку, на відповідача.

В той же час, відповідач подав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З урахуванням обставин справи, беручи до уваги фактично витрачений представником позивача час на участь у цій справі відповідно до протоколів судових засідань, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення суми витрат, що підлягають відшкодуванню позивачу, до 20000,00 грн, що відповідатиме вимогам співмірності, розумності та справедливості. Решту витрат на правову допомогу має понести позивач.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Квантум Фом» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.09.2024 №703.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Квантум Фом» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 11 100,00 грн та витрати на правову допомогу в сумі 20 000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Квантум Фом" (вул. Індустріальна, 12, офіс 41,с-ще Квасилів,Рівненський р-н, Рівненська обл.,35300, ЄДРПОУ/РНОКПП 38930064)

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Повний текст рішення складений 09 липня 2025 року

Суддя Н.О. Дорошенко