Справа № 465/10318/23
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/465/94/25
РІШЕННЯ

Іменем України

08.07.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Мигаль Г.П.,

при секретарі судового засідання Титикалу І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Франківського районного суду м. Львова, про скасування постанов про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно осіб, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії 2АВ № 01081776 від 28.08.2022, серії 2АВ № 01570992 від 03.11.2022, серії 2АВ № 01681491 від 30.11.2022 про накладення на ОСОБА_1 адміністративних стягнень за порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що йому стало відомо про складення постанов серії 2АВ № 01081776 від 28.08.2022, серії 2АВ № 01570992 від 03.11.2022, серії 2АВ № 01681491 від 30.11.2022 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в сумі 340,00 грн. за кожну постанову. Вважає, винесені постанови незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки при притягненні його до адміністративної відповідальності не встановлено чи дійсно позивачем вчинено правопорушення. Покликається на те, що в період винесення відповідних постанов транспортний засіб Mercedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 перебував у користуванні ОСОБА_2 , а позивач не порушував ПДР. У зв`язку із викладеним, просить позов задовольнити.

Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача.

Представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У відзиві на позов представник відповідача заперечує щодо задоволення позову, зазначає, що правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Каскад 261-1220, який відповідає вимогам ДСТУ. Оскаржувані постанови містять усі необхідні реквізити, в тому числі посилання з доказами вчинення правопорушень. Звертає увагу, що позивача було притягнуто до відповідальності як власника транспортного засобу. Автомобіль Mercedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 на день вчинення адміністративних правопорушень перебував у власності ОСОБА_1 , його не було перереєстровано на нового власника, як і не було внесено змін в реєстраційні документи. Вважає, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Судом встановлено фактичні обставини справи.

Постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно осіб, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії 2АВ № 01081776 від 28.08.2022 накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі 340 грн за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП. а саме перевищення встановлених обмежень швидкості на 24 км/год.

Постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно осіб, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії 2АВ № 01570992 від 03.11.2022 накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі 340 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості на 28 км/год.

Постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно осіб, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії 2АВ № 01681491 від 30.11.2022 накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі 340 грн за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості на 66 км/год.

За змістом постанови серії 2АВ № 01081776 від 28.08.2022, 28.08.2022 року о 17:50 год місто Львів вул. Стрийська 292, зафіксовано транспортний засіб Mercedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 , Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 24 км/год, чим порушив п. 12.9.(6) Правил дорожнього руху.

Відповідно до постанови серії 2АВ № 01570992 від 03.11.2022, 02.11.2022 року о 21:27 год автомобільна дорога М06 Київ - Чоп 94 км. + 461 м. зафіксовано транспортний засіб Mercedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 28 км/год, чим порушив п. 12.9.(6) Правил дорожнього руху.

Згідно з постановою серії 2АВ № 01681491 від 30.11.2022, 30.11.2022 року о 10:42 год. автомобільна дорога Мукачево-Львів 244 км+ 199 м., зафіксовано транспортний засіб Mercedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 66 км/год, чим порушив п.12.9.(б) Правил дорожнього руху.

Згідно з реєстраційною карткою, яка долучена до відзиву, транспортний засіб «Mercedes Benz» державний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого првоадження у виконавчому провадженні № 73040208 від 25.01.2024 року, виконавче провадження закнічено у зв`язку з надходженням на депозитний рахунок Галицького ВДВС у м. Львові коштів в сумі достатній для погашення витрат виконавчого провадження, виконавчого збору та заборгованості, чим фактично виконано виконавчий документ.

Згідно з постановою про закінчення виконавчого првоадження у виконавчому провадженні № 73040610 від 25.01.2024 року, виконавче провадження закнічено у зв`язку з надходженням на депозитний рахунок Галицького ВДВС у м. Львові коштів в сумі достатній для погашення витрат виконавчого провадження, виконавчого збору та заборгованості, чим фактично виконано виконавчий документ.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого првоадження у виконавчому провадженні № 73042604 від 25.01.2024 року, виконавче провадження закнічено у зв`язку з надходженням на депозитний рахунок Галицького ВДВС у м. Львові коштів в сумі достатній для погашення витрат виконавчого провадження, виконавчого збору та заборгованості, чим фактично виконано виконавчий документ.

Згідно з платіжною інструкцією № 0.0..1 від 24.01.2024 року ОСОБА_2 сплатив заборгованість за виконавче провадження № 73040208 в сумі 1171,00 грн.

Відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 24.01.2024 року ОСОБА_2 сплатив заборгованість за виконавче провадження № 73040610 в сумі 1171,00 грн.

Згідно з платіжною інструкцією № 0.0..1 від 24.01.2024 року ОСОБА_2 сплатив заборгованість за виконавче провадження № 73042604 в сумі 1171,00 грн.

Згідно з п. 12.9.б Правил дорожнього руху водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 122КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 6 статті 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (стаття 11 КУпАП).

Оцінюючи склад адміністративного правопорушення, виходячи із загальної теорії права, то склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

У свою чергу, склад адміністративного правопорушення складається з: об`єкту; об`єктивної сторони; суб`єкту; та суб`єктивної сторони. Отже, для наявності складу адміністративного правопорушення та, як наслідок, самого порушення необхідна наявність усіх його складових.

Об`єкт адміністративного правопорушення - це сукупність суспільних відносин, що охороняються правовими нормами, тобто фактично це наявність правової норми, яка забороняє здійснювати певні дії та передбачає відповідальність у випадку недотримання вимог цієї норми.

Об`єктивна ж сторона адміністративного правопорушення полягає у дії чи бездіяльності, що заборонені правовими нормами.

Суб`єктом такого правопорушення в даному випадку може бути конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Таким чином, притягнути до адміністративної відповідальності можна лише ту особу, яка вчинила дії, що підпадають під ознаки адміністративного правопорушення та яка є або може бути суб`єктом адміністративного правопорушення.

При цьому, саме адміністративне правопорушення може існувати лише за наявності всіх перелічених складових, що у сукупності становлять склад адміністративного правопорушення.

Одним із перелічених складових, зокрема, є наявність суб`єкта адміністративного правопорушення.

Таким чином, для можливості притягнення конкретної особи до відповідальності, необхідно з`ясувати чи вона є (може бути) суб`єктом адміністративного правопорушення, а саме з`ясувати можливість притягнення такої особи до відповідальності (вік, осудність, інші спеціальні ознаки, тощо) та наявність причинного зв`язку між діянням особи та наслідками.

Тобто існування такої складової як суб`єкт правопорушення можливе лише за наявності причинного зв`язку між об`єктивною стороною правопорушення та конкретною особою (вчинення саме конкретною особою дій, що мають ознаки правопорушення).

У даному випадку, для того щоб притягнути конкретну особу (позивача) до адміністративної відповідальності необхідно встановити, що саме вона вчинила зазначені в постанові відповідача дії, тобто, що саме позивач керував зазначеним транспортним засобом та саме він допустив порушення пункту 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, що і стало підставою для винесення оскаржуваної постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, представник ДПП долучив до відзиву, три фотознімки, зроблені приладом вимірювальної техніки - комплексом автоматичної фото/відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Судом встановлено, що на даних фотознімках зафіксовано автомобіль марки Mercedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 . При цьому на цих фотознімках не зафіксовано особу, яка перебуває за кермом цього автомобілю.

Також представник ДПП долучив до пояснень відеозапис з вищевказаного приладу вимірювання швидкості. При дослідженні цього відеозапису встановлено, що на ньому також не зображено особу, яка перебуває за кермом автомобіля.

Отже, долучені ДПП фотознімки та відеозаписи не містять доказів того, що саме позивач, керуючи транспортним засобом Mercedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів та порушив пункт 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 122 КУпАП.

Крім того, як зазначав позивач, в період винесення відповідних постанов транспортний засіб Mercedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 перебував у користуванні Д`яченка Костянтина Олеговича, і саме Д`яченко К.О. сплатив штрафи за вказані вище постанови.

Отже, судом встановлено, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме позивач керував зазначеним автомобілем та саме він здійснив вказане порушення ПДР.

З приводу посилань представника відповідача на те, що у цій справі факт доведення керування саме позивачем не підлягає підтвердженню, оскільки відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, несе не водій, а фізична особа, за якою транспортний засіб зареєстровано, суд зазначає таке.

Відповідно до примітки до частини 1 статті 122 КУпАП, зазначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами 1 - 3 цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонений сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини 1 статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Частиною 1 статті 279-1 КУпАП передбачено, що у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу.

У свою чергу, частиною 1 статті 14-2 КупАП встановлено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині 1 цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Отже, відповідно до наведених норм, за загальним правилом адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, несе фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Водночас статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Частиною 2 статті 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена також частиною 2 статті 33 КУпАП, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. У Кодексі конкретизовано й інші конституційні принципи, зокрема принцип рівності громадян перед законом (стаття 248).

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, ухвалене у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень частини 1 статті 14-1 КУпАП (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), яким визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), статтю 14-1 КУпАП, яка передбачала, що до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Крім того, відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто в Україні діє презумпція невинуватості, яка підлягає застосуванню також у справах про адміністративні правопорушення, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, згідно з якою в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З огляду на вищевикладене, керуючись приписами вищенаведених норм законодавства, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно з` обставини справи та наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому, згідно з частиною 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене вище, встановлені судом обставини та відсутність доказів правомірності дій відповідача, відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та про скасування скасування постанов про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно осіб, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії 2АВ № 01081776 від 28.08.2022, серії 2АВ № 01570992 від 03.11.2022, серії 2АВ № 01681491 від 30.11.2022 про накладення на ОСОБА_1 адміністративних стягнень за порушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст.139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Представник позивача в обгрунтування причин пропущення строку звернення до суду з позовом вказує, що з постановами накладення на позивача адміністративного стягнення серії 2АВ № 01081776 від 28.08.2022, серії 2АВ № 01570992 від 03.11.2022, серії 2АВ № 01681491 від 30.11.2022 року, позивач ознайомився 06.12.2023 року, а тому останній день подання позову припадає на 16.12.2023 року, що є суботою, а тому з врахуванням вимог ч.6 ст. 120 КАС України, позов подано 18.12.2023 року (понеділок).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що обставини пропущення строку звернення до суду є поважними, оскільки позивач з оскаржуваними постановами ознайомися 06.12.2023 року, про що свідчить заява позивача про ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень, яка долучена до матеріалів справи, останній день подання позову 16.12.2023 року, оскільки 16.12.2023 року припадало на суботу, тому з вархувнаням вимог ч.6 ст. 120 КАС України отанній день для подання позову 18.12.2023 року, а тому строк для звернення до суду з позовною заявою необхідно поновити.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати по справі в розмірі 1610,40 грн. необхідно стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь держави.

Керуючись ст.ст. 6, 8, 9, 20, 44, 47, 77, 90, 139, 143, 192, 210-211, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ухвалив:

Поновити позивачу пропущений процесуальний строк для оскарження постанов серії 2АВ № 01081776 від 28.08.2022, серії 2АВ № 01570992 від 03.11.2022, серії 2АВ № 01681491 від 30.11.2022 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії 2АВ № 01081776 від 28.08.2022 скасувати.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії 2АВ № 01570992 від 03.11.2022 скасувати.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії 2АВ № 01681491 від 30.11.2022 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1610 гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Львів вул. Перфецького, буд.19, .

Повне рішення складено 08 липня 2025 року.

Головуючий суддя Мигаль Г.П.