Справа № 600/1673/25-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 липня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/1673/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лелюка О.П., за участю: секретаря судового засідання Петрович Я.Ф., представника позивача Фодчук О.В. та представників відповідача Проскурняк Л.В., Гудз Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04 вересня 2024 року №00000/10482/ж10/24-13-24-04; №00000/10485/ж10/24-13-24-04; №00000/10481/ж10/24-13-24-04; №00000/10488/ж10/24-13-24-04.

За результатом проведеного судового засідання 02 липня 2025 року суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення згідно статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України.

Однак під час ухвалення рішення виявилася потреба з`ясувати певні обставини цієї справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1, пункту 78.4 статті 78. пункту 79.1 статті 79, пункту 82.2 статті 82, підпункту 69.35-1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України та наказу Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 03.06.2024 року №888-п головними державними інспекторами відділу планових та позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Чернівецькій області проведено документальну позапланову невиїзду перевірку з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів платника податків фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 року до 31.12.2023 року.

За результатом перевірки складено Акт від 05.08.2024 року №8957/Ж5/24-13-24-04/, у якому вказано про встановлення порушення ОСОБА_1 пункту 36.1 статті 36, підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту «Д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 1 статті 165, 168.1.3 пункту 168.1, підпункту 168.2.1 пункту 168.2 статті 168 Податкового кодексу України: не задекларовано оподаткованого доходу, отриманого у 2023 році від ATКБ «Приватбанк» (код за ) у вигляді додаткового блага у сумі 12733557,98 грн, в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету самостійно за результатами річного декларування за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 та військовий збір.

У зв`язку з цим 04.09.2024 року Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області прийняті податкові повідомлення-рішення №00000/10481/Ж10/24-13-24-04, яким збільшено ОСОБА_1 суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 2865050,55 грн, та №00000/10482/Ж10/24-13-24-04, яким збільшено ОСОБА_1 суму грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 238754,21 грн.

Отже, контролюючий орган нарахував позивачу податки та збори на прощений борг, вважаючи його додатковим благом.

При цьому, згідно наявних у справі матеріалів, у ході проведення перевірки з метою отримання податкової інформації, необхідної для документального підтвердження в частині прощення (анулювання) банківською установою суми заборгованості за кредитним договором позичальнику ОСОБА_1 , податковий орган звертався із запитом про надання інформації від 16.01.2024 року №35/Ж12/24-13-24-12 до AT КБ «ПриватБанк».

У відповідь на вказаний запит від AT КБ «ПриватБанк» до Головного управління ДПС у Чернівецькій області надійшов лист від 09.02.2024 року № 20.1.0.0.0/7-240125/39619 (вхідний № 4588/6 від 20.02.2024 року), у якому, зокрема, вказано:

«З ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) було підписано Додаткові угоди: №1 від 23.01.2023 до кредитного договору №E/V06281 від 24-02-2006, №1 від 23.01.2023 до кредитного договору №E/V072143 від 20.12.2007, згідно умов додаткових угод банком прощено:

-за договором №E/V06281 від 24-02-2006 заборгованість по сплаті основної суми боргу 822806,02 грн, заборгованість по статі відсотків 1063051,69 грн;

-за договором №E/V072143 від 20.12.2007заборгованість по сплаті основної суми боргу 11912426,96 грн.

Клієнту повідомлено про наслідки такого прощення та необхідність виконання ним частини «д» пп. 164.2.17 Податкового кодексу України, а саме, що прощені суми є доходом, отриманим ним як додаткове благо, та він зобов`язаний самостійно сплатити податок з доходу та задекларувати такий дохід у річній податковій декларації, за виключенням випадків, що відповідають п. 8 підрозділу 1 розділу ХХ ПКУ.».

Обґрунтовуючи незаконність податкових повідомлень-рішень №00000/10481/Ж10/24-13-24-04 та №00000/10482/Ж10/24-13-24-04, позивач вказував про не здійснення податковим органом перевірки інформації, наведеної у листі AT КБ «ПриватБанк» від 09.02.2024 року №20.1.0.0.0/7-24012/39619. Зокрема, про відсутність документального підтвердження суми прощеного боргу та відсутність доказів здійснення банком повідомлення ОСОБА_1 про прощення боргу (розміру прощення основного зобов`язання).

У зв`язку з цим суд зазначає таке.

Згідно частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Особливості визначення шкоди, заподіяної протиправними (незаконними) індивідуальними актами та/або рішеннями, зазначеними у частині першій статті 266-1 цього Кодексу, встановлюються Законом України Про банки і банківську діяльність та Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до частини першої, третьої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Частинами першою, другою, четвертою, п`ятою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Враховуючи викладене, з метою встановлення дійсних обставин цієї справи, про які суду повідомлено її сторонами та які мають значення для правильного вирішення спору, зважаючи на відсутність у матеріалах справи додаткових угод, про які вказано у листі AT КБ «ПриватБанк» від 09.02.2024 року №20.1.0.0.0/7-240125/39619, що слугував підставою для прийняття податковим органом оскаржуваних ОСОБА_1 податкових повідомлень-рішень №00000/10481/Ж10/24-13-24-04 та №00000/10482/Ж10/24-13-24-04, суд вважає за необхідне витребувати у Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» належним чином засвідченні Додаткові угоди: №1 від 23.01.2023 до кредитного договору №E/V06281 від 24-02-2006, №1 від 23.01.2023 до кредитного договору №E/V072143 від 20.12.2007, а також докази (у разі їх відсутності пояснення) щодо повідомлення ОСОБА_1 про наслідки прощення заборгованості по сплаті основної суми боргу та заборгованості по сплаті відсотків згідно указаних вище Додаткових угод до кредитних договорів, та про необхідність виконання ОСОБА_1 частини «д» пп. 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Згідно частин шостої та восьмої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Частиною другою статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо під час ухвалення рішення виявиться потреба з`ясувати будь-яку обставину через повторний допит свідків або через іншу процесуальну дію, суд постановляє ухвалу про поновлення судового розгляду. Розгляд справи у цьому разі проводиться в межах, необхідних для з`ясування обставин, що потребують додаткової перевірки.

Отже, оскільки під час ухвалення рішення виявилася потреба з`ясувати обставини справи через процесуальну дію витребування доказів, то наявні правові підстави для поновлення судового розгляду цієї справи.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 75, 80, 94, 227, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

1.Поновити судовий розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

2.Витребувати у Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» належним чином засвідченні Додаткові угоди: №1 від 23.01.2023 до кредитного договору №E/V06281 від 24-02-2006, №1 від 23.01.2023 до кредитного договору №E/V072143 від 20.12.2007.

3. Витребувати у Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» докази (у разі їх відсутності пояснення) щодо повідомлення ОСОБА_1 про наслідки прощення заборгованості по сплаті основної суми боргу та заборгованості по сплаті відсотків згідно указаних вище Додаткових угод до кредитних договорів, та про необхідність виконання ОСОБА_1 частини «д» пп. 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

4.Для подання до суду витребуваних доказів встановити Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» строк протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

5.Роз`яснити, що у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Ухвала у повному обсязі складена 08.07.2025 року.

Суддя О.П. Лелюк