Справа № 620/5178/25
Суддя: Наталія БАРГАМІНА
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 року Чернігів Справа № 620/5178/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не призначення позивачу пенсії за віком на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи із 11 березня 2025 року - дати звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №84 від 18 березня 2025 року щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на підставі ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати позивачу для обчислення стажу для призначення пенсії за віком до загального трудового стажу період роботи з 17 травня 1988 року по 08 травня 1991 року в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» під час відбування ним покарання у вигляді позбавлення волі на підставі вироку Народного суду Сосницького району Чернігівської області від 20 липня 1988 року у справі №1-17/88;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити, нарахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 11 березня 2025 року - дата звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що його трудовий стаж на день звернення із заявою про призначення пенсії становив 32 років 11 місяців, що в повній мірі підтверджується його трудовою книжкою, яка є офіційним документом, відомості, котрі містяться в яких жодним чином відповідачами не спростовані, а тому не може погодитися із такими діями відповідачів по справі, вважає їх протиправними, незаконними та такими, що не відповідають вимогам норм матеріального права.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області було подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, вказав, що за наданими до заяви від 11.03.2025 про призначення пенсії за віком документами встановлено, що страховий стаж позивача склав 28 років 07 місяців 22 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 11.06.2025 відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області було повернуто без розгляду; ухвалою суду від 11.06.2025 було здійснено перехід у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії зі спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, витребувано у відповідачів розрахунок зарахованого позивачу згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №84 від 18.03.2025 страхового стажу (форма РС-право).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 11.03.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з заявою та відповідними документами про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності заяву позивача було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 84 від 18.03.2025 (а.с. 27).

Підставою для відмови в призначенні пенсії слугувало те, що страховий стаж позивача склав 28 років 07 місяців 22 дні та до страхового стажу не враховано період відбування кримінального покарання з 17.05.1988 по 08.05.1991 згідно з інформаційним листом Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» від 11.12.2024 № 6/21-24/Ш-21, оскільки відсутня інформація щодо сплати страхових внесків та відсутні документи, передбачені порядком № 637 (а.с. 27).

Про вказане рішення позивача було повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 19.03.2025 № 2500-0209-8/18977 (а.с. 26).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною четвертою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» закріплено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з пунктом «а» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується, крім іншого: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Статтею 50 Виправно-трудового кодексу України, прийнятого Верховною Радою УРСР 23 грудня 1970 року, який діяв на час відбування кримінального покарання позивачем, та зупинив свою дію з 1 січня 2004 року, передбачено, що час роботи засуджених у період відбування ними покарання у вигляді позбавлення волі до трудового стажу не зараховується.

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 60 Кримінально-виконавчого кодексу України, засуджені до обмеження волі залучаються до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, як правило, на виробництві виправних центрів, а також на договірній основі на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності за умови забезпечення належного нагляду за їхньою поведінкою.

Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою виправних центрів і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення виправних центрів продовольством.

До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості в неробочий час і не більш як на дві години на день.

Частинами першою та другою статті 60-1 вказаного Кодексу визначено, що засуджені до обмеження волі, залучені до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Засуджені мають право на загальних підставах на призначення та отримання пенсії за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених законодавством про пенсійне забезпечення.

Відповідно до частин першої-другої статті 122 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені до позбавлення волі, залучені до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Засуджені мають право на загальних підставах на призначення та отримання пенсії за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених законодавством про пенсійне забезпечення.

Отже, починаючи з 01 січня 2004 року встановлено можливість зарахування до страхового стажу особи, який враховується при призначенні їй пенсії, періоду відбування покарання у відповідному закладі обмеження чи позбавлення волі за наявності сукупності двох умов: 1) підтвердження трудового стажу особи відповідною довідкою; 2) сплата особою страхових внесків протягом такого періоду.

Згідно положень абзацу п`ятого частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

В той же час, відбування покарання позивачем відбулося до цього періоду, а саме з 17.05.1988 по 08.05.1991.

При цьому, суд звертає увагу на те, що лист Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» № 6/21-24/Ш-21, датований 11.12.2024 та який надавався пенсійному органу для вирішення питання про призначення пенсії позивачу, не містить жодних даних щодо того, що позивач працював протягом періоду відбування покарання.

До того ж, лист Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» від 30.04.2025 № 6/21Азвих, наданий суду, згідно якого позивач відбував покарання в установі, як особа залишена для робіт з господарського обслуговування установи, також не містить інформації щодо посади та видів робіт, до яких залучався ОСОБА_1 , їх періодів. (а.с. 28).

При цьому, суд звертає увагу, що згідно чинного законодавства до робіт з благоустрою виправних центрів і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення виправних центрів продовольством, засуджені залучаються без оплати праці.

Трудова книжка позивача також містить лише запис : «Засуджений до позбавлення волі на 5 років».

Тобто, у суду відсутні достатні правові підстави для зарахування періоду, про який просить позивач, під час відбування покарання у вигляді позбавлення волі, до загального трудового стажу.

Таким чином, суд доходить висновку, що у позивача відсутній достатній страховий стаж (32 роки) для призначення пенсії за віком з 11.03.2025.

За таких обставин, підстави для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №84 від 18 березня 2025 року щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на підставі ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутні.

Щодо позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, то суд зазначає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки, окрім вищевказаного, дії зобов`язального характеру щодо призначення пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення пенсії, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, як орган, який відмовив позивачу у призначенні пенсії.

Аналогічна за змістом правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 09.07.2024 у справі № 240/16372/23.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 14005, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, буд. 1, м. Миколаїв, 54008, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09.07.2025.

Суддя Наталія БАРГАМІНА