Справа № 14/169-нр(915/650/22)
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2025-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 р. № 14/169-нр(915/650/22)
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Тарнавської О.О., представників позивача Кривіцької Ж.О., Литвиненка Д.А, представників відповідача Левченко Я.В., Бора Р.С., за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариствв "Юженергобуд" до Миколаївської митниці Державної митної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Юженергобуд» (далі Товариство або позивач) звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовом, що містив вимоги:

«Визнати протиправною бездіяльність Державної Митної Служби Миколаївської області (код 44017652) , яка полягає у не складенні висновку про повернення надміру сплачених митних платежів за результатами розгляду заяви ПрАТ «Юженергобуд» від 25.10.2021 р вих. 926-2021.

Зобов`язати Державну Митну Службу України Миколаївської області скласти та подати до Головного Управління Державної Казначейської Служби України у Миколаївській області висновок про повернення ПрАТ «Юженергобуд» надміру сплачених митних платежів в загальній сумі 2 484 393,43 грн, яка складається з податку на додану вартість грн. та мита , шляхом перерахування коштів на рахунок ПрАТ «Юженергобуд» …».

Ухвалою від 21.12.2022 Господарський суд Миколаївської області прийняв позовну заяву Товариства до розгляду в межах справи № 14/169-нр про банкрутство Товариства.

Рішенням від 09.10.2023 Господарський суд Миколаївської області позов Товариства задовольнив (т. 1, арк. 165-174).

Постановою від 22.04.2024 Південно-західний апеляційний господарський суд у задоволенні апеляційний скарги Миколаївської митниці Державної митної служби України відмовив, рішення суду першої інстанції залишив без змін (т. 3, арк. 69-80).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постановою від 10.09.2024 (т. 3, арк. 201-218) касаційну скаргу Миколаївської митниці Державної митної служби (далі Митниця або відповідач) задовольнив частково: рішення суду першої інстанції і постанову суду апеляційної інстанції скасував, провадження у справі закрив на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Ухвалою від 09.12.2024 (т. 3, арк. 238-242) суд касаційної інстанції заяву розпорядника майна Товариства задовольнив, справу, на підставі частини четвертої статті 313 Господарського процесуального кодексу України, передав до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 30.12.2024 Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі, постанови розглядати її за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 30.01.2025.

Відповідач подав додаткові пояснення (т. 4, арк. 8- 16).

Ухвалою від 30.01.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

12.02.2025 Товариство подало відповідь на відзив (на додаткові пояснення, т. 4, арк. 42-46).

Відповідач подав додаткові пояснення (т. 4, арк. 50-57).

Позивач подав додаткові пояснення (т. 4, арк. 91-96).

В судовому засіданні представники Товариства вимоги позову підтримали, представники Митниці просили у задоволенні позову відмовити.

Згідно з викладеним у позові, суми ввізного мита, що сплатило Товариство, підлягають поверненню, оскільки право позивача на ввезення товарів із застосуванням преференційних ставок було підтверджено судовим рішенням, яке набрало законної сили. Відповідач відмовив у складенні висновку про повернення надміру сплачених митних платежів, що стало підставою для звернення Товариства до суду.

У відзиві (т. 1, арк. 106-121) Митниця, зокрема, вказало, що судове рішення, на яке послався позивач, не дає підстав для тверджень про те, що сплачені позивачем суми є надміру сплаченими.

Як встановлено судом, 02.02.2018 Товариство подало митну декларацію № UA504070/2018/200170 (далі Декларація 1, т. 1, арк. 25). За цією декларацією Товариство сплатило ввізне мито в сумі 837 178,34 грн.

27.03.2018 Товариство подало митну декларацію № UA504070/2018/200607 (далі Декларація 2, т. 1, арк. 31). За цією декларацією Товариство сплатило ввізне мито в сумі 1 647 215,09 грн. У заявах по суті справи сторони визнали, що Декларацію 2 Товариство подало після відмови Митниці у застосуванні преференційного режиму вільної торгівлі за митною декларацією № UA504070/2018/200600 (картка відмови № UA/00011 щодо митної декларації № UA504070/2018/200600, т. 1, арк. 37-38, далі Картка відмови).

Суд зауважив, що на копіях доданих до позову сторінок Картки відмови наявна дата 29.03.2018. Фактичною датою Картки відмови, про що вказала Митниця, як і датою рішення Митниці про визначення коду товару № КТ-UA-2018 (далі Рішення про код товару, є 27.03.2018 (т. 4, арк. 62-63, 64-65).

Ця неточність призвела до того, що при оскарженні Картки відмови Товариство неправильно вказало у позові її дату, відповідно, у рішенні Миколаївського окружного адміністративного суду у справі № 400/3893/19 та у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду у цій справі також зазначено, що датою Картки відмови є 29.03.2018.

Під час розгляду справи № 400/3893/19 за позовом Товариства до Чорноморської митниці Держмитслужби (на той час правонаступник Миколаївської митниці ДФС) про визнання протиправними та скасування рішень (у тому числі Рішення про код товару), Картки відмови, визнання протиправною відмови вчинити певні дії, зобов`язання вчинити Миколаївський окружний адміністративний суд встановив певні фактичні обставини, що стосуються сплачених позивачем при поданні Декларації 1 та Декларації 2 сум ввізного мита.

На думку позивача, результат вирішення судом спору у справі № 400/3893/19 (рішення від 31.03.2020, дата набрання законної сили 23.12.2020, далі Рішення у справі № 400/3893/19, т. 1, арк. 7-16) дає підстави для пред`явлення вимог про повернення надміру сплачених сум ввізного мита.

25.10.2021 Товариство звернулося до Митниці із заявою «Про складення та подання до ГУ Держказначейства України висновок про повернення надміру сплачених митних платежів», в якій просило «… підготувати та передати для виконання до Головного Управління Державного казначейства України висновок про повернення з Державного бюджету надміру сплачених сум митних платежів за декларацією № UA504070/2018/200170 від 02.02.20-18 р у сумі 837 178,34 грн та № UA504070/2018/200607 від 27.03.2018 р у сумі 1 647 215,09 грн …» (далі Заява, т. 1, арк. 42).

Листом від 15.11.2021 № 7.16-08-1/15/13/1925 (далі Лист від 15.11.2021, т. 1, арк. 19) Митниця, з посиланням на пункти 1, 3, 8 розділу ІІІ затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 № 643 «Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів» (далі Порядок № 647), відмовила Товариству у задоволенні Заяви. У Листі від 15.11.2021 Митниця вказала, що зміст резолютивної частини Рішення у справі № 400/3893/19) не дає підстав для тверджень, що відповідні суми ввізного митна не є надміру сплаченими сумами митних платежів.

Товариство вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, тому звернувся до суду.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У Рішенні від 31.03.2020 суд встановив, зокрема, такі обставини.

«… Приватне акціонерне товариство "Юженергобуд" є юридичною особою, що здійснює свою діяльність відповідно до Статуту ПрАТ "ЮЕБ".

В рамках своєї діяльності 26.05.2017 року позивач уклав контракт з SIA „SouthEnergoProject (Латвійська Республіка) за № 428-01, предметом якого виступила купівля-продаж вантажу - складові частини Пристрою плавного частотного пуску, який було оформлено в режимі імпорту (випуск для вільного обігу) згідно ЕД № 504070/2018/200170 від 02.02.2018 року.

На виконання вказаного контракту 26.01.2018 року між позивачем та ФОП ОСОБА_1 укладено договір доручення № ТБ-75 на надання брокерських послуг та декларування товарів.

На підставі отриманого доручення ФОП ОСОБА_1 здійснювала декларування та митне оформлення вантажу за контрактом від 26.05.2017 року № 428-01.

02.02.2018 року ФОП ОСОБА_1 заявлено до митного оформлення шляхом митного декларування вантаж (митна декларація вантаж, а саме: пристрій плавного частотного пуску СПЧП виробник Чеська Республіка, Прага, Постачальник Латвійська Республіка).

27.03.2018 року ФОП ОСОБА_1 заявлено до митного оформлення шляхом митного декларування вантаж (митна декларація вантаж, а саме: напівпровідникова система збудження лінхронного гідрогенератора - двигуна Ташлицької ГАЕС для автоматичного регулювання достійного струму збудження генератора - двигуна в нормальних і аварійних режимах роботи генератора - двигуна, виробник Чеська Республіка, Прага, Постачальник Латвійська Республіка).

В електронній декларації зазначено виробника та постачальника вантажу, а також одержувача, яким є ПрАТ „Юженергобуд.

Відповідно до інвойсу № 1/2018 від 26.01.2018 року вантаж Пристрою плавного частотного пуску, який складається за багатьох складових , згідно з контрактом № 428-01 від 26.05.2018 року прямує з Чеської Республіки до України, вантажоотримувач ПрАТ -Юженергобуд.

Відповідно до інвойсу № 2/2018 від 19.03.2018 року напівпровідникова система збудження синхронного гідрогенератора - двигуна Ташлицької ГАЕС для автоматичного регулювання постійного струму збудження генератора - двигуна в нормальних і аварійних тежнмах роботи генератора - двигуна, згідно з контрактом № 428-01 від 26.05.2018 року прямує з Чеської Республіки до України, вантажоотримувач ПрАТ „Юженергобуд.

30.01.2018 року та 21.03.2018 року після здійснення імпорту товару ПрАТ "Юженергобуд" було отримано сертифікат форми EUR.1 за № ТУ-0352542 та № ТУ-0352569.

Задля отримання надмірно сплачених коштів ПрАТ „Юженергобуд звернулося до відповідача із заявою про застосування (відновлення) режиму вільної торгівлі та повернення надміру сплаченого мита від 12.02.2018 року за вих. № 82-2018.

Відповідачем на адресу позивача направлено лист № 1237/10/14-70-19-47 від 13.03.2018 року, яким запропоновано з метою приведення до відповідності даних щодо країни походження у графі МД, та даних щодо документів, які підтверджують походження товару у графі 44 МД, звернутися до митного поста „Первомайськ з окремою заявою.

Відділом митного потсу Первомайськ Миколаївської митниці ДФС прийнято рішення від 27.03.2018 року № КТ-UA-2018, у відповідності до якого митним органом змінено код УКТ ЗЕД товару шафа регулювання та керування модель MODULEX MXJ36 з НОМЕР_1 (заявлений декларантом) на (визначений митницею).

29.03.2018 року відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного визначення № UA504070/2018/00011, у відповідності до якої у митному оформленні (випуску) товарів відмовлено в зв`язку з невірно визначеним кодом товару №2 за МД від 27.03.2018 №UА504070/2018/200600 згідно рішення про визначення коду товару від 27.03.2018 №КТ-UА-2018, а також керуючись вимогами п.1 статті 33 Протоколу І до Угоди про асоціацією між Україною, з однієї сторони, то Європейським Союзом. Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27 червня 2014 року та розділу II Митного кодексу України, у зв`язку з невизначенням країни походження товарів за сертифікатом з перевезення форми EUR.1 від 21.03.2018 №Ту 0352569 через розбіжність критеріїв походження для класифікаційних одиниць відповідно до статті 6 Протоколу І (код товару №2 відсутній у МД країни відправлення), у гр 8 Сертифікату порушено вимоги примітки 3 до Протоколу І та невідповідність країни відправлення (гр.1 -Латвія) та країни видачі Сетифікату (гр.11-Чехія). На підставі вимог глави II Митного кодексу України- країна походження товару вважається невідомою.

Отримавши відмову у застосуванні преференційних ставок на ввезений товар, позивачем розмитнено товар на загальних підставах за митною декларацією № № UА 504070/2018/200607 від 27.03.2018 року.

Ввізне мито у сумі 837 178, 34 грн. нарахованого за МД від 02.02.2018 року та у сумі 47 215, 09 грн. за МД від 27.03.2018 року й сплачено до державного бюджету позивачем.

02.04.2018 року за вих.№ 179-2018 позивачем повтроно направлено заяву на адресу відповідача з усіма необхідними документами, в т.ч. й оригіналами сертифікатів, які надають право на застосування (відновлення) режиму вільної торгівлі та повернення надміру сплаченого мита, але за вих.№ 2024/10/14-70-19-47 від 24.04.2018. на адресу позивача від відповідача надійшов лист, яким у застосувнні режиму вільної торгівлі до митної декларації від 02.02.2018 року № UA504070/2018/200170 на підставі сертифікату № ТУ 0352542 відмовлено.

Позивач повторно звернувся до відповідача з листом від 22.05.2018 року за вих.№ 263-2018 з проханням застосувати режим вільної торгівлі та повернути оригінал сертифікату № ТУ 0352542, та отримав відповідь про те, що заява розглянута та сертифікат повернуто ще 24.04.2018 року.

За вих. № 478-2018 від 25.09.2018р. позивач направив лист до відповідача, яким зазначено обставини як по митній декларації від 02.02.2018 року так і по митній декларації від 27.03.2018 року, а також те, що позивачем було усунуто зауваження про невідповідність оформлення комірки № 8 "опис товару" відповідно ч. 2 ст. 17 протоколу 1 до угоди про вільну торгівлю.

На адресу позивача надійшов лист від відповідача за вих. № 4916/10/14-70-19-47 від 24.10.2018 року, яким позивачу відмовлено у митному оформленні товарів за застосуванням режиму вільної тогівлі на підставі сертифікатів EUR.1 № ТУ 0352542 від 02.02.2018 року та ТУ 0352569 від 21.03.2018 року., з поверненням оригіналів сертифікатів …

ПрАТ Юженергобуд, як декларант, подало до митного оформлення електронну митну декларацією від 02.02.2018 року №UA504070/2018/200170, відповідно до якої, здійснював митне оформлення товарів, що надійшли на його адресу, відповідно до Контракту № 428-01 від 26.05.2017 року від SIA „SouthEnergoProject (Латвійська Республіка): пристрій плавного частотного пуску, дросель виправляючий повітряний, шафа регулювання та керування, розподільча шафа, кабелі ізольовані електричні провідники із з`єднувальними деталями, вимірювальний пристрій універсальний, двоканальний цифровий осцилограф, постачальник Латвійська Республіка).

27.03.2018 року ПрАТ Юженергобуд, як декларант, подало до митного оформлення електронну митну декларацією №UА504070/2018/200600 відповідно до якої, здійснював митне оформлення товарів, що надійшли на його адресу: напівпровідникова система збудження лінхронного гідрогенератора - двигуна Ташлицької ГАЕС для автоматичного регулювання достійного струму збудження генератора - двигуна в нормальних і аварійних режимах роботи генератора - двигуна, постачальник Латвійська Республіка).

До митного оформлення Товариством надано сертифікати з перевезення товару EUR.1 № ТУ0352542 та № ТУ0352569, в яких зазначено, що країною походження товару, ввезеного за вказаними митними деклараціями, є Європейський Союз.

У сертифікаті № ТУ0352542 у графі 11 зазначена дата його видачі 02.02.2018 року, а в сертифікаті № ТУ0352569 у графі 11 зазначена дата його видачі 21.03.2018 року., дати, вказані на печатці митного органу Чеської Республіки.

Відповідно до інвойсу № 1/2018 від 26.01.2018 року вантаж Пристрою плавного частотного пуску, який складається за багатьох складових згідно з контрактом № 428-01 від 26.05.2018 року прямує з Чеської Республіки до України, вантажоотримувач ПрАТ -Юженергобуд.

Відповідно до інвойсу № 2/2018 від 19.03.2018 року напівпровідникова система збудження синхронного гідрогенератора - двигуна Ташлицької ГАЕС для автоматичного регулювання постійного струму збудження генератора - двигуна в нормальних і аварійних тежнмах роботи генератора - двигуна, згідно з контрактом № 428-01 від 26.05.2018 року прямує з Чеської Республіки до України, вантажоотримувач ПрАТ „Юженергобуд.

В свою чергу, як вбачається з декларацій від 02.02.2018 року № ІІА504070/2018/200170 та від 27.03.2018 року № ІІА504070/2018/200607 позивачем у графі 15 МД зазначено країною експорту Латвію.

В силу статті 17 Протоколу І сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.

Суд не погоджується з твердженням відповідача, що ПАТ ЮЖЕНЕРГОБУД не надало інформацію щодо фактичної країни експорту товарів, що унеможливлює здійснення оцінки щодо виконання умов Протоколу І до Угоди для цілей застосування режиму вільної торгівлі з ЄС, встановлених статтями 17, 24 Протоколу І до Угоди.

Як вбачається з інвойсів № 1/2018 від 26.01.2018 року та № 2/2018 від 19.03.2018 року, вантаж прямує з Чеської Республіки до України, вантажоотримувач ПрАТ „Юженергобуд.

Згідно з сертифікатими з перевезення товару EUR.1 від 02.02.2018 року № ТУ0352542 та від 21.03.2018 року № ТУ0352569, зазначено, що країною походження товару, є Європейський Союз, а саме Чеська Республіка.

Відповідно до вимог пункту 1 статті 29 глави 1 розділу IV Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16 вересня 2014 року, учасницями якої є Чеська Республіка, а також Латвійська Республіка, кожна Сторона зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони відповідно до Графіків, встановлених у Додатку I-A до цієї Угоди.

Таким чином, товари поставлені Товариством мають підтвердження походження з країн Європейського Союзу відповідно до Протоколу 1 до Угоди про асоціацію, що не враховано Чорноморською митницею Держмитслужби.

Отже, суд дійшов висновку, що сертифікати від 02.02.2018 року № ТУ0352542 та від 21.03.2018 року № ТУ0352569 є підставою для застосування до товару тарифної преференції ...».

У резолютивній частині Рішення від 31.03.2020 вказано:

«… Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 29.03.2018 року № UA504070/2018/00011.

Визнати протиправним та скасувати рішення Миколаївської митниці ДФС від 24.04.2018 року №UA504070/2018/200170.

Визнати протиправним та скасувати рішення Миколаївської митниці ДФС від 24.10.2018 року.

Визнати протиправною відмову у відновленні режиму вільної торгівлі відповідно до митних декларацій №UA504070/2018/200170 від 02.02.2018 року та №UA504070/2018/200600 …».

До позову додана копія листа Митниці від 24.04.2018 № 2024/10/14-70-19-47 «Про відповідь на заяву», в якому викладені результати розгляду заяви Товариства від 02.04.2018 № 179-2018 «… щодо застосування режиму вільної торгівлі за митною декларацією (далі МД) від 02.02.2018 №UА504070/2018/200170 …». У цьому листі Митниця, зокрема, зазначила: «… митницею в застосуванні режимі митної торгівлі до митної декларації від 02.02.2018 №UА504070/2018/200170 на підставі сертифікату про переміщення товарів форми EUR.1 від 02.02.2018 № Ту 0352542 відмовлено …» (т. 1, арк. 43).

Оскільки у листі йдеться про митну декларацію № UA504070/2018/200170, суд дійшов висновку, що у тексті Рішення від 31.03.2020 йдеться саме про цей лист, який суд у справі № 400/3893/19 розцінив як «рішення Миколаївської митниці ДФС від 24.04.2018 року №UA504070/2018/200170», визнав його протиправним та скасував.

До позову додана копія листа Митниці від 24.10.2018 № 4916/10/14-70-19-47 «Про відповідь на заяву», в якому викладені результати розгляду заяви Товариства від 25.09.2018 № 478-2018 «… щодо застосування режиму вільної торгівлі на підставі сертифікатів про переміщення товарів форми EUR.1 (далі сертифікат EUR.1) від 02.02.2018 № Ту 0352542 та від 21.03.2018 № Ту 0352569 …». У цьому листі Митниця, зокрема, зазначила: «… митниця вважає, що Вами не надано достатньо обґрунтованих підстав для скасування раніше прийнятих рішень стосовно відмови у митному оформленні товарів зі застосуванням режиму вільної торгівлі на підставі сертифікатів EUR.1 від 02.02.2018 № Ту 0352542 та від 21.03.2018 № Ту 0352569 …».

Зміст листа свідчить про те, що відповідач заперечив право позивача на застосування режиму вільної торгівлі щодо товарів, зазначених у Декларації 1 та у Декларації 2.

Рішенням від 31.03.2020 суд визнав це рішення Митниці протиправним та скасував його.

Крім того, про що вказано вище, у Рішенні від 31.03.2020 суд встановив, що «… сертифікати від 02.02.2018 року № ТУ0352542 та від 21.03.2018 року № ТУ0352569 є підставою для застосування до товару тарифної преференції ...» та визнав протиправною відмову відповідача у відновленні режиму вільної торгівлі щодо товарів, зазначених у Декларації 1 та у Декларації 2.

Відповідач не заперечив того, що за умови застосування режиму вільної торгівлі щодо товарів, зазначених у Декларації 1 та у Декларації 2, у позивача не було би обов`язку зі сплати ввізного мита у сумі 837 178,34 грн та у сумі 1 647 215,09 грн відповідно.

Крім того, відповідач підтвердив (додаткові пояснення, т. 4, арк. 50-57), що у митній декларації від 27.03.2018 № UA504070/2018/200600 Товариство задекларувало ставку мита 0%, а, з урахуванням Картки відмови, 27.03.2018 подало Декларацію 2 із сумою ввізного мита 1 647 215,09 грн.

Картку відмови Рішенням від 31.03.2020 було визнано протиправною та скасовано.

Наслідком визнання судом протиправним та скасування правового акта індивідуальної дії є повернення відповідного суб`єкта в правовий стан до прийняття визнаного протиправним та скасованого акта.

З урахуванням наведеного суд дійшов до висновку про помилковість доводів відповідача щодо відсутності рішення суду «… щодо скасування рішення митниці Держмитслужби, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів …», якими Митниця обґрунтувала відмову в поверненні коштів з бюджету.

Відповідно до статті 301 Митного кодексу України, повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Повернення сум відповідних митних платежів здійснюється також у разі, якщо:

1) законом передбачено повернення сум сплаченого мита при поміщенні товарів у митний режим реімпорту або у митний режим реекспорту відповідно до розділу V цього Кодексу, а також в інших випадках, визначених цим Кодексом;

2) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, здійснюється зміна раніше заявленого митного режиму, якщо суми митних платежів, належних до сплати при поміщенні товарів у новий митний режим, є меншими, ніж суми митних платежів, сплачених при поміщенні їх у попередній митний режим;

3) відновлюється режим найбільшого сприяння, вільної торгівлі;

4) митну декларацію змінено або визнано недійсною;

5) у товарах, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за її межі, виявлено дефекти або вони якимось іншим чином не відповідають погодженим специфікаціям, за умови, що ці товари не ремонтувалися і не використовувалися відповідно на території України та за її межами (крім операцій, необхідних для виявлення дефектів або невідповідності) і повертаються протягом строку, визначеного підпунктом «а» пункту 3 частини другої статті 78 цього Кодексу;

6) платником податків подано митному органу документи, які підтверджують наявність у нього на день подання митному органу митної декларації для митного оформлення права на звільнення від сплати митних платежів.

Повернення сум митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, здійснюється у тому самому порядку, що і повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів за заявою платника податків за умови, що така заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

Суд, з урахуванням обставин, що встановлені Рішенням від 31.03.2020, дійшов висновку, що сплачені Товариством за Декларацією 1 та Декорацією 2 суми ввізного митна є надміру зарахованими до бюджету сумами митних платежів.

Згідно з пунктами 6, 7 розділу ІІІ Порядку № 643 (у відповідній редакції), якщо за результатами розгляду заяви митницею Держмитслужби встановлено наявність підстав для повернення коштів, працівник Підрозділу формує електронний висновок про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені (далі - електронний висновок) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, який подається керівнику (заступнику керівника) митниці Держмитслужби для прийняття рішення щодо повернення відповідної суми коштів.

На кожний сформований електронний висновок, за яким прийнято рішення про повернення, накладаються кваліфіковані електронні підписи керівника (заступника керівника) структурного підрозділу, що сформував електронний висновок, керівника (заступника керівника) митниці Держмитслужби та кваліфікована електронна печатка такого органу.

Сформовані електронні висновки з накладеними кваліфікованими електронними підписами та кваліфікованими електронними печатками митниці Держмитслужби у строк не пізніше 17:00 шостого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви до митниці Держмитслужби в автоматичному режимі надсилають до Казначейства для виконання.

Електронні висновки про повернення платежів, належних місцевим бюджетам, та платежів, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами (крім акцизного податку з ввезеного на митну територію України пального), надсилають до Казначейства для виконання за умови їх погодження з відповідними місцевими фінансовими органами.

Пунктом 8 Порядку № 643 передбачено, що у разі якщо заявник не виконав вимог пунктів 1-3 цього розділу, надав недостовірні дані та/або має податковий борг (крім випадків визначення у заяві напряму перерахування коштів на погашення податкового боргу), готується та надсилається йому письмова (в паперовому вигляді або електронній формі) обґрунтована відмова, у тому числі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби.

Про докази, що підтверджують надання Товариством недостовірних даних та/або про наявність у Товариства податкового боргу, у Листі від 15.11.2021 не вказано.

У Листі від 15.11.2021 наявні посилання на пункти 1, 3 розділу ІІІ Порядку № 643, але відповідач не зазначив, що саме свідчить про недотримання Товариством відповідних вимог.

Оскільки відповідач покладені на нього Порядком № 643 обов`язки не виконав, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Судові витрати (сплачена позивачем сума судового збору) підлягають стягненню на користь Товариства за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Юженергобуд" (а/с 62, м. Південноукраїнськ, Вознесенський р-н, Миколаївська обл., 55001, ідентифікаційний код: 04630809) до Миколаївської митниці Державної митної служби України (вул. Маріупольська, 57А, м. Миколаїв, 54017, ідентифікаційний код: 44017652) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Миколаївської митниці Державної митної служби України (54017, м. Миколаїв, вул. Маріупольська, 57А, ), яка полягає у нескладенні висновку про повернення надміру сплачених митних платежів за результатами розгляду заяви Приватного акціонерного товариства «Юженергобуд» від 25.10.2021 № 926-2021.

3. Зобов`язати Миколаївську митницю Державної митної служби України (54017, м.Миколаїв, вул. Маріупольська, 57А, ) скласти та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області висновок про повернення Приватного акціонерного товариства «Юженергобуд» надміру сплаченого ввізного мита у сумі 837 178,34 грн за митною декларацією від 02.02.2018 № UA504070/2018/200170 та у сумі 1 647 215,09 грн за митною декларацією від 27.03.2018 № UA504070/2018/200607, шляхом перерахування суми 2 484 393,43 грн на рахунок Приватного акціонерного товариства «Юженергобуд» (55001, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ, Промзона, , розрахунковий рахунок 5039461 в АТ «ОТП Банк», м. Київ, МФО: 300528).

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської митниці Державної митної служби України (вул. Маріупольська, 57А, м. Миколаїв, 54017, ідентифікаційний код: 44017652) на користь Приватного акціонерного товариства "Юженергобуд" (а/с 62, м. Південноукраїнськ, Вознесенський р-н, Миколаївська обл., 55001, ідентифікаційний код: 04630809) судові витрати в розмірі 37 265,89 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна

Дата складання повного тексту рішення - 09.07.2025.