Справа № 766/2204/24
Суддя: Ус О. В.
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/2204/24

Пров. №2-а/766/158/25

07 липня 2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Петішкін О.О., за участі представника позивача адвоката Тихоши С.М., представника відповідача Павлюк А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі міського суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся 13.02.2024 р. до суду з позовною заявою, в якій просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 032008 від 09.02.2024, справу про адміністративне правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, закрити.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 032008 від 09.02.2024 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП. Вказує на те, що про будь-які рішення судів, якими його позбавлено права керування транспортними засобами, не було відомо. Крім того, транспортний засіб зупинений без жодної правової підстави. В його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, через відсутність вини, оскільки будь-який умисел на вчинення правопорушення є недоведеним.

Ухвалою судді від 19.02.2024 р. позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

05.04.2024 р. від представника Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позов, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, оскільки транспортний засіб зупинено під час патрулювання та виявлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом відповідно до постанови Малиновського районного суду м.Одеса від 09.08.2023 р. При цьому сторона відповідача вважає неслушним доводи позивача про необізнаність позбавлення його права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 сам зобов`язаний цікавитися ходом розгляду справи.

В судовому засіданні 28.05.2024 р. представник позивача адвокат Тихоша С.М. позов підтримав в повному обсязі та дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві; представник відповідача Павлюк А.О. позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позов.

Враховуючи, що до відзиву був наданий відеофайл, представник позивача наполягав на його перегляду в судовому засіданні за його участю.

В судовому засіданні 07.07.2025 р. переглянутий відеофайл, наданий стороною відповідача, після перегляду якого представник позивача звертав увагу на порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відсутністю пояснень щодо причин зупинення транспортного засобу, не роз`яснення прав, в тому числі на захист. Додатково звертав увагу, що копія постанови від 09.08.2023 р. позивачу надіслана не була.

Представник відповідача доповнень в судовому засіданні 07.07.2025р. не мала.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

За умовами ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Як вбачається з постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 032008 від 09.02.2024, складеної інспектором взводу 2 роти 4 УПП в Херсонській області Варданян К., Норченка М.М. притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 09.02.2024 о 08:30 год. в м. Херсон Миколаївське шосе 5 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами Малиновським районним судом м.Одеса від 09.08.2023 терміном на 1 рік, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху України.

Положеннями ч.4 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.2.1а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд зауважує, що сама по собі постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення та по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З викладеного слідує, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві та відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї (п.1 ст.32), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.45 рішення у справі Бочаров проти України від 17.06.2011; п.75 рішення у справі Огороднік проти України від 05.05.2015; п.52 рішення у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013).

Згідно із ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За даними ЄДРСР постановою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 09.08.2023 р. по справі № 521/5961/23 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постанова у справи про адміністративне правопорушення за ст. 288, 291 КУпАП може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту її винесення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова набула законної сили 22.08.2023 року.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 керував транспортним засобом 09.02.2024 р. без права на таке керування. Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що йому не було відомо про позбавлення його права на керування транспортним засобом, оскільки йому було достовірно відомо про складення та направлення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Обізнаність позивача із зазначеним судовим рішенням чи належність повідомлення про судовий розгляд у справі № 521/5961/23 не є предметом розгляду даної справи.

При цьому суд приймає до уваги відповіді Малиновського районного суду м.Одеси щодо відсутності відомостей про надіслання копії постанови ОСОБА_1 , але в той же час постанова від 09.08.2023 р. оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 08.11.2023 р., тобто фактично за 3 місяці до складення оскаржуваної постанови (09.02.2024р.).

В той же час, судом приймаються до уваги доводи сторони позивача щодо недоведеності підстав для зупинки транспортного засобу та щодо порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності, а саме не роз`яснення прав позивачу, як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі на адвоката.

На спростування доводів сторони позивача стороною відповідача доказів не надано, а наданий УПП відеофайл, який містить процедуру притягнення до відповідальності, навпаки, підтверджує доводи позивача.

Згідно із статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

З яких підстав був зупинений транспортний засіб відповідачем жодним чином не зазначено та необґрунтовано.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевказане, оспорювана позивачем постанова не може вважатись такою, що прийнята із дотриманням встановленої статтею 258 КУпАП процедурою, чим порушено права позивача за ст. 268 КупАП.

Суд має вичерпний перелік повноважень за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому вказана процесуальна норма права є спеціальною по відношенню до ст.245 КАС України.

Враховуючи заявлені позовні вимоги та вищевказані приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскаржена постанова скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Рішення в повному обсязі складено в нарадчій кімнаті 07 липня 2025 року.

Керуючись ст.ст.6, 9, 72-77, 241-246, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову серії БАД №032008 від 09.02.2024 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 20400,00 грн. за ч. 4 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. В. Ус