Справа № 380/9807/25
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 рокусправа № 380/9807/25

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого-судді Мартинюка В.Я., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у м.Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КТ УКРАЇНА" до Львівської митниці про скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КТ УКРАЇНА" (далі - позивач) звернулося в суд з позовом до Львівської митниці (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати: Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/000674/2 від 14.11.2024р.; Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/000685/2 від 18.11.2024р.; Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/000686/2 від 18.11.2024р.; Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/000687/2 від 18.11.2024р.; Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/000688/2 від 18.11.2024р.

В обґрунтування позову зазначає, що визначення митної вартості товарів за ціною договору в даному випадку є єдино правильним і єдино можливим способом визначення їх митної вартості. Застосування Відповідачем резервного методу визначення митної вартості товару і прийняття оскаржуваних рішень є відповідно неправомірним та протиправним. Позивач ще при поданні первісних митних декларацій разом з ними подав і всі документи, вичерпний перелік яких передбачений частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Відповідач, приймаючи Оскаржувані рішення, нічого із вищевказаного не врахував: не звернув уваги на перелік та зміст документів, які надав декларант; не встановив документів та пов`язаних з ними обставин, що викликають обґрунтований сумнів; не встановив переліку документів, які повинні бути надані декларантом для спростування встановлених обставин (обґрунтованого сумніву). Відповідач повинен був вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими або не вказані Позивачем, чому з поданих перелічених документів неможливо встановити дані її складові або чому такі складові мали бути вказані Позивачем, та які саме документи необхідно подати Позивачу для підтвердження того чи іншого показника. Однак, Відповідач вказаний свій обов`язок не виконав.

Відповідач у відзиві вказав, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Відсутність документів, які б спростували виявлені розбіжності, унеможливила посадових осіб митного органу випустити товар за заявленою декларантом митною вартістю. Посадові особи Львівської митниці при здійсненні контролю митної вартості імпортованого позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема ч.2 ст. 53 МК України. Витребування додаткових документів у позивача було обумовлене необхідністю оцінки наявних ризиків щодо можливого заниження митої вартості.

Ухвалою суду від 09.06.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній адміністративній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив таке.

З метою митного оформлення товару позивач подав до відповідача електронні митні декларації №24UA15U3, №24UA11U5, №24UA07U5, №24UA08U4, №24UA09U3.

За наслідками опрацювання наданих документів відповідач надіслав повідомлення для надання додаткових документів з метою здійснення митного оформлення вантажу.

На вимогу митниці позивачем було подано додаткові документи.

14.11.2024 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/000674/2, в якому зазначені наступні порушення:

- згідно п.1.1 контракту на поставку товарів №KTU-IM-240501 від 01.05.2024 постачальник зобов`язується поставити покупцю товар в асортименті, кількості, з характеристиками та за цінами визначеними сторонами в погоджених замовленнях. Такі замовлення до митного оформлення не подавались;

- відповідно до п.4.6 контракту всі витрати по транспортуванню товару до складу покупця несе покупець. Це суперечить визначеним в інвойсі від 25.10.2024 №FS-EXP-001983/24 умовам поставки товару СРТ Тернопіль;

- у гр.22 та 23 CMR зазначається підпис і штамп відправника та перевізника. В CMR 0040 від 12.11.2024 у гр.22 не проставлено жодних відміток відправника товару;

- відповідно до інформації зазначеної у гр.15 митної декларації країною відправлення товару є Китай. Однак, транспортні документи по всьому маршруту слідування не надано.

- відповідно до інформації, що міститься у митній декларації Республіки Польща від 09.11.2024 був наявний коносамент №244396053, який до митного оформлення не надано;

- до митного оформлення надано митну декларацію Республіки Польща від 09.11.2024 оформлену в митному режимі транзит. Митну декларацію країни відправлення не надано;

- згідно п.3.1 контракту, якщо інше не встановлено сторонами в узгодженому замовленні, оплата товару по замовленню здійснюється протягом 30 календарних днів з дати здійснення поставки постачальником відповідної партії товару та отримання покупцем відповідного інвойсу (рахунку-фактури). Відповідно до поданого рахунку-фактури від 25.10.2024 року умови оплати 100% протягом 50 днів після видачі CMR. Наявні розбіжності в умовах оплати.

Відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209110/2024/000157.

18.11.2024 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/000685/2, в якому зазначені наступні порушення:

- згідно п.1.1 контракту на поставку товарів №KTU-IM-240501 від 01.05.2024 постачальник зобов`язується поставити покупцю товар в асортименті, кількості, з характеристиками та за цінами визначеними сторонами в погоджених замовленнях. Такі замовлення до митного оформлення не подавались;

- відповідно до п.4.6 контракту всі витрати по транспортуванню товару до складу покупця несе покупець. Це суперечить визначеним в інвойсі від 25.10.2024 №FS-EXP-001983/24 умовам поставки товару СРТ Тернопіль;

- у гр.22 та 23 CMR зазначається підпис і штамп відправника та перевізника. В CMR 6744 від 14.11.2024 у гр.22 не проставлено жодних відміток відправника товару;

- відповідно до інформації зазначеної у гр.15 митної декларації країною відправлення товару є Китай. Однак, транспортні документи по всьому маршруту слідування не надано.

- відповідно до інформації, що міститься у митній декларації Республіки Польща від 14.11.2024 був наявний коносамент №244396195, який до митного оформлення не надано;

- до митного оформлення надано митну декларацію Республіки Польща від 14.11.2024 оформлену в митному режимі транзит. Митну декларацію країни відправлення не надано;

- згідно п.3.1 контракту, якщо інше не встановлено сторонами в узгодженому замовленні, оплата товару по замовленню здійснюється протягом 30 календарних днів з дати здійснення поставки постачальником відповідної партії товару та отримання покупцем відповідного інвойсу (рахунку-фактури). Відповідно до поданого рахунку-фактури від 25.10.2024 року умови оплати 100% протягом 50 днів після видачі CMR. Наявні розбіжності в умовах оплати.

Відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209110/2024/000158.

18.11.2024 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/000686/2, в якому зазначені наступні порушення:

- згідно п.1.1 контракту на поставку товарів №KTU-IM-240501 від 01.05.2024 постачальник зобов`язується поставити покупцю товар в асортименті, кількості, з характеристиками та за цінами визначеними сторонами в погоджених замовленнях. Такі замовлення до митного оформлення не подавались;

- відповідно до п.4.6 контракту всі витрати по транспортуванню товару до складу покупця несе покупець. Це суперечить визначеним в інвойсі від 11.10.2024 №FS-EXP-001934/24 умовам поставки товару СРТ Тернопіль;

- до митного оформлення надано митну декларацію Республіки Польща від 14.11.2024 оформлену в митному режимі транзит. Митну декларацію країни відправлення не надано;

- згідно п.3.1 контракту, якщо інше не встановлено сторонами в узгодженому замовленні, оплата товару по замовленню здійснюється протягом 30 календарних днів з дати здійснення поставки постачальником відповідної партії товару та отримання покупцем відповідного інвойсу (рахунку-фактури). Відповідно до поданого рахунку-фактури від 11.10.2024 року умови оплати 100% протягом 50 днів після видачі CMR. Наявні розбіжності в умовах оплати.

Відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209110/2024/000159.

18.11.2024 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/000687/2, в якому зазначені наступні порушення:

- згідно п.1.1 контракту на поставку товарів №KTU-IM-240501 від 01.05.2024 постачальник зобов`язується поставити покупцю товар в асортименті, кількості, з характеристиками та за цінами визначеними сторонами в погоджених замовленнях. Такі замовлення до митного оформлення не подавались;

- відповідно до п.4.6 контракту всі витрати по транспортуванню товару до складу покупця несе покупець. Це суперечить визначеним в інвойсі від 12.09.2024 №FS-EXP-001802/24 умовам поставки товару СРТ Тернопіль;

- згідно п.3.1 контракту, якщо інше не встановлено сторонами в узгодженому замовленні, оплата товару по замовленню здійснюється протягом 30 календарних днів з дати здійснення поставки постачальником відповідної партії товару та отримання покупцем відповідного інвойсу (рахунку-фактури). Відповідно до поданого рахунку-фактури від 12.09.2024 року умови оплати 100% протягом 50 днів після видачі CMR. Наявні розбіжності в умовах оплати.

Відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209110/2024/000160.

18.11.2024 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/000688/2, в якому зазначені наступні порушення:

- згідно п.1.1 контракту на поставку товарів №KTU-IM-240501 від 01.05.2024 постачальник зобов`язується поставити покупцю товар в асортименті, кількості, з характеристиками та за цінами визначеними сторонами в погоджених замовленнях. Такі замовлення до митного оформлення не подавались;

- відповідно до п.4.6 контракту всі витрати по транспортуванню товару до складу покупця несе покупець. Це суперечить визначеним в інвойсі від 12.09.2024 №FS-EXP-001803/24 умовам поставки товару СРТ Тернопіль;

- згідно п.3.1 контракту, якщо інше не встановлено сторонами в узгодженому замовленні, оплата товару по замовленню здійснюється протягом 30 календарних днів з дати здійснення поставки постачальником відповідної партії товару та отримання покупцем відповідного інвойсу (рахунку-фактури). Відповідно до поданого рахунку-фактури від 12.09.2024 року умови оплати 100% протягом 50 днів після видачі CMR. Наявні розбіжності в умовах оплати.

Відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209110/2024/000161.

Змістом спірних правовідносин є відповідність рішень про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/000674/2 від 14.11.2024; №UA209000/2024/000685/2 від 18.11.2024; №UA209000/2024/000686/2 від 18.11.2024; №UA209000/2024/000687/2 від 18.11.2024; №UA209000/2024/000688/2 від 18.11.2024 критеріям правомірності, передбачених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України від 6 липня 2005 року № 2747-IV, з наступними змінами та доповненнями (далі - КАС України).

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI, з наступними змінами та доповненнями (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною другою статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.

Частиною першою статті 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частина третя статті 53 МК України визначає, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як передбачено ч.5 цієї статті, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною п`ятою статті 54 МК України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Як передбачено ч.1 ст.57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Як передбачено ч.3 ст.57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (частина друга статті 58 МК України).

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (частина третя статті 58 МК України).

Згідно положень ч.1 ст.64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Частиною другою статті 64 МК України передбачено, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Наведені норми у своїй сукупності дозволяють прийти до таких висновків:

- основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору;

- обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. (п.51 постанови Верховного Суду від 23 грудня 2021 року справа № 200/6508/20-а);

- повноваження митного органу при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів обмежуються перевіркою числового значення заявленої митної вартості;

- наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів (п.52 постанови Верховного Суду від 23 грудня 2021 року справа № 200/6508/20-а);

- сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п.53 постанови Верховного Суду від 23 грудня 2021 року справа № 200/6508/20-а);

- митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності (п.54 постанови Верховного Суду від 23 грудня 2021 року справа № 200/6508/20-а), що відповідає принципу «належного урядування»;

- необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість, та буде переслідувати легітимну мету;

- застосування чи не застосування інших методів визначення митної вартості має бути обґрунтованим.

При цьому, етапи формування та перевірки митної вартості умовно можна розділити на такі:

- визначення митної вартості декларантом;

- перевірка визначеної митної вартості митним органом, яка включає:

наявність обґрунтованих сумнівів;

надіслання вимоги, задля усунення таких сумнівів та упевнення у тому, що декларант правильно визначив митну вартість;

обґрунтування обраного методу визначення митної вартості.

Щодо визначення митної вартості за основним методом та наявності у органу митної служби обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд зазначає, що у підтвердження застосування основного методу до митної декларації позивачем додано перелік документів, який відповідає переліку документів, передбачених ст.53 МК України, та підтверджує числові значення заявленої митної вартості у згаданих митних деклараціях.

При цьому, судом уважаються необґрунтованими мотиви відповідача з приводу наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, з урахуванням такого.

Щодо відсутності замовлень, то такий мотив рішень спростовується відсутністю замовлень у переліку ч.2 ст. 53 МК України, їх відношення до числових значень митної вартості, можливістю перевірки митної вартості на підставі інших документів поданих позивачем.

Щодо суперечності з приводу витрат по транспортуванню товару.

Відповідно до п.2.2 контракту №KTU-IM-240501 від 01.05.2024 року укладеного між China tools export sp. Z o. o. (поставчальник) та позивачем (покупець) вартість товару включає в себе вартість безпосереднього товару, упаковки, маркування та доставки його в пункт поставки відповідно до умов контракту.

Відтак, вартість транспортування товару була включена до вартості самого товару, а тому зазначене твердження контролюючого органу до уваги не береться.

Щодо відсутності в CMR 6744 від 14.11.2024 у гр.22 відміток відправника товару.

Такі мотиви спірних рішень не стосуються перевірки числових значень заявленої митної вартості.

Більше того, на переконання суду, зазначене порушення носить формальний характер та не перешкоджала відповідачу перевірити заявлену позивачем митну вартість товару за іншими документами.

Щодо зазначення у гр.15 митної декларації країни відправлення.

Із наявних в матеріалах справи документів вбачається, що Китай є країною походження товару.

Натомість, у спірних правовідносинах товар постачався із Польщі (Варшава).

Щодо ненадання коносаменту.

Суд звертає увагу, що ч.2 ст.53 МК України містить вичерпний перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Серед вказаного переліку відсутня необхідність надавати контролюючому органу коносаменти.

Відтак, такі твердження відповідача не беруться судом до уваги.

Щодо не надання митної декларації країни відправлення.

Відповідач у даному випадку зазначає, що до митного оформлення надано митну декларацію Республіки Польща від 09.11.2024 оформлену в митному режимі транзит.

Як уже згадувалось раніше, у спірних правовідносинах товар постачався із Польщі (Варшава).

Зазначені обставини, на переконання суду, у повній мірі дають можливість встановити країну відправлення товару.

Щодо розбіжностей в умовах оплати товару.

Дійсно, у п.3.1 контракту, якщо інше не встановлено сторонами в узгодженому замовленні, оплата товару по замовленню здійснюється протягом 30 календарних днів з дати здійснення поставки постачальником відповідної партії товару та отримання покупцем відповідного інвойсу (рахунку-фактури).

Відповідно до поданих рахунків-фактур умови оплати 100% протягом 50 днів після видачі CMR.

Зазначений пункт контракту чітко передбачає можливість визначення сторонами інших умов оплати товару.

Відтак, зазначене твердження не знайшло свого підтвердження матеріалами справи.

Висновуючи викладене, суд уважає, що митний орган, маючи всі необхідні та визначені чинним законодавством документи, при перевірці відповідності митної вартості визначеної декларантом у митних деклараціях поза межами повноважень наданими законодавством, аналізував обставини виконання контракту та надавав перевагу числовим показникам та змісту одного документу без порівняння з числовими показниками та змістом інших документів, які у своїй сукупності підтверджували митну вартість.

Щодо зобов`язання митного органу зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Зміст частини 3 статті 53 МК України вказує на те, що письмова вимога надсилається за умови наявності розбіжності у поданих документах, наявності ознаки підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як було встановлено судом вище законодавчо визначених умов для надіслання вимоги у відповідача не було, оскільки подані позивачем документи до митних декларацій у своїй сукупності підтверджували числові значення задекларованої митної вартості.

Разом з тим, наведений порядок є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість, що і є легітимною метою.

В цьому контексті слід також зазначити і про те, що орган митної служби у вимозі повинен конкретизувати документи, надання яких може усунути сумніви достовірності відомостей, які зазначені у первинно поданих документах.

Такий підхід буде відповідати принципу «належного урядування».

Деталізуючи наведений висновок, суд звертає увагу, що у п.70 рішення Європейського Суду з прав людини від 20.01.2012 року у справі «Рисовський проти України» зазначено: «Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).».

Застосовуючи даний принцип до спірних правовідносин, суд уважає, що надіслання письмових вимог, які містять загальний перелік документів, передбачений ч.3 ст.53 МК України, без конкретизації тих, які можуть усунути сумніви, буде порушувати такі складові принципу «належного урядування» як послідовність, ясність дій митного органу та юридичну визначеність у спірних правовідносинах.

Щодо застосування чи не застосування інших методів визначення митної вартості має бути обґрунтованим.

У відповідності до положень ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 08.02.2019 року у справі №825/648/17 Верховний Суд зазначив наступне: «… рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів від 28.03.2017 №UA102150/2017/00017, у ньому зазначено лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.».

Застосовуючи наведений висновок до спірних правовідносин, суд зазначає, що спірні рішення не містять жодних пояснень щодо зроблених контролюючим органом коригувань на обсяги партій ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов, тощо.

Також, у цьому контексті, суд погоджується з аргументом позивача, що відповідачем у порушення п.2 ч.3 ст.64 МК України, згідно якого митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей, оскільки відповідачем при визначенні митної вартості відповідного товару обрано значно вищу митну вартість, ніж мінімальну, що була наявна у відповідача.

Крім того, обрання такої вартості не було жодним чином обґрунтовано.

Такі обставини також вказують на необґрунтованість спірного рішення при визначенні митної вартості.

Інші аргументи відповідача спростовуються викладеним.

Підсумовуючи викладене, суд уважає, що під час розгляду справи встановлено невідповідність спірних рішень критеріям правомірності передбачених п.1 та п.3 ч.2 ст.2 КАС України.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про обгрунтованість та підставність позовних вимог.

Що стосується судового збору, то, у відповідності до вимог ч.2 ст.139 КАС України, такий підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів, прийняті Львівською митницею №UA209000/2024/000674/2 від 14.11.2024; №UA209000/2024/000685/2 від 18.11.2024; №UA209000/2024/000686/2 від 18.11.2024; №UA209000/2024/000687/2 від 18.11.2024; №UA209000/2024/000688/2 від 18.11.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (адреса: м.Львів, вул.Костюшка Т., буд.1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КТ УКРАЇНА" (адреса: м.Київ, вул.Івана Мазепи, 10, ) сплаченого судового збору у сумі 16773 (шістнадцять тисяч сімсот сімдесят три) грн. 10 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович