Справа № 340/4498/25
Суддя: В.В. НАУМЕНКО
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

07 липня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/4498/25

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду НАУМЕНКО В.В. перевіривши матеріали у справі

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Диківської гімназії Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області (вул. Шкільна, б. 1, с. Диківка Олександрійський район, Кіровоградська область, 27428, )

про визнання протиправними дій, скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через уповноваженого представника Мольченка О.С., звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

1) Визнати бездіяльність директора Диківської гімназії Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області () ОСОБА_2 . Адреса: АДРЕСА_2 , Тел.: НОМЕР_2 , яка полягає у ненаданні відповіді на звернення позивача від 20.06.2025 року - протиправною, та зобов`язати Відповідача розглянути заяву позивача від 20.06.2025 року, та в найкоротший строк надати Позивачу відповідь на звернення.

2) Зобов`язати уповноважених осіб лікарні, які знаходяться за адресою: м. Знам`янка вул. Гагаріна, 27, Контакти: +62, здійснити огляд ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 на предмет психологічного стану, пов`язаного з незаконним її звільненням з роботи.

3) Поновити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на посаді вчителя початкових класів Диківської гімназії Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області () з 26 серпня 2025 року.

4) Стягнути з Відповідача Диківської гімназії Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області () на мою користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень.

5) Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що є працівником Диківської гімназії Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області (далі по тексту - Комунальний заклад), а внаслідок надання відповідачем позивачу листа-попередження про звільнення з займаної посади з 26.08.2025 року у зв`язку із закінченням контракту, порушив право позивачки на працю.

Згідно з пунктами 4, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Аналіз статті 55 Конституції України у взаємозв`язку та з урахуванням їх офіційного тлумачення дає підстави для правового висновку, що конституційна гарантія права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб має на меті захист прав, свобод та інтересів безпосередньо особи, яка вважає, що її права, свободи, інтереси порушені, або порушуються, або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод (має місце протиправне втручання).

Право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, складовою якого є право звернення до суду (право на доступ до судової процедури), не є абстрактним, а пов`язане з правом конкретної особи, в інтересах якої виникає судовий процес, і з її переконанням у тому, що держава (в особі органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб) протиправно втрутилася у її права або свободи.

Суд зазначає, що право на звернення до суду (в контексті права на судовий захист) охоплює широке поле різноманітних категорій, стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур.

У Кодексі адміністративного судочинства України (КАС) конституційне право на звернення до суду конкретизоване в частині першій статті 5, згідно з якою кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

Обов`язковою умовою надання правового захисту є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Право на захист має особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Відповідно пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справи адміністративної юрисдикції. Необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відтак, для визначення юрисдикційної належності спору у даній справі підлягає з`ясуванню, чи пов`язаний спір з здійсненням відповідачем публічно-владних управлінських функцій під час прийняття оскаржуваного рішення.

Суддя зазначає, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 16.01.2019 року у справі № 686/23317/13-а зазначено, що «….під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин...».

Отже, загальними критеріями для того, щоб визначити за спірними правовідносинами адміністративну юрисдикцію, є суб`єктний склад сторін (однією із сторін повинен бути суб`єкт владних повноважень) та предмет спору відповідно до природи спірних правовідносин (наявність публічно-правових відносин між сторонами під час виконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій на основі законодавства, тобто при реалізації цим суб`єктом своїх владних функцій та повноважень, визначених законодавством). Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин до адміністративної юрисдикції не відносяться.

Окрім того, вирішальну роль у віднесенні спору до однієї з правових юрисдикцій відіграє підстава його виникнення та те, за захистом яких саме прав особа звернулась до суду.

Зі змісту позовної заяви та доданих документів встановлено, що відповідно до договору №26 від 26.08.2024 року, укладеного з позивачем про працевлаштування на визначений строк (до 26.08.2025), відповідач надіслав позивачці повідомлення про припинення дії строкового договору. Внаслідок чого позивач вважає, що з 27.08.2025 року залишилась без роботи. Тому вважає наказ протиправним та таким що порушує її трудові права.

Отже, предметом цієї справи є трудовий спір, що виник на підставі строкового договору №26 від 26.08.2024 року, укладеного Диківською гімназією Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, яка знаходиться в комунальній власності Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, з позивачкою.

Ураховуючи наведене правове регулювання та фактичні обставини цієї справи, суд дійшов висновку, що заявлений спір не може бути предметом судового розгляду за правилами КАС України. Такий спір є трудовим та підсудний судам загальної юрисдикції.

Відповідно до частини 1 статті 19 Цивільного процесуального Кодексу України (ЦПК), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За таких підстав, вимоги ОСОБА_1 , викладені у позовній заяві, мають розглядатись місцевим загальним судом за місцезнаходженням відповідача або за місцем реєстрації позивача (Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтею 19, 170, 256, 293-297 КАС України, суддя-

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 - відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд вказаної справи відноситься до юрисдикції Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Попередити позивача, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, передбачений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО