Справа № 646/3126/25
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 р.Справа № 646/3126/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Основ`янського районного суду міста Харкова від 12.05.2025 (суддя: Шиховцова А.О., м. Харків) по справі № 646/3126/25

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту відповідач), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №7/4006 від 01.04.2025 відносно ОСОБА_1 , винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову зазначив, що спірна постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження відносно позивача закриттю. Вказує, що не порушував правил військового обліку, має постійне місце реєстрації з 2015 року, а у травні 2024 року оновив адресу тимчасового перебування. Тобто, позивач має оновлені військово-облікові дані. Крім того, вказує, що має дійсну відстрочку у зв`язку з інвалідністю. Зазначив, що спірна постанова має істотні недоліки, а саме, не зрозуміло, на підставі яких документів зроблено висновок про неповідомлення зміну даних про місце реєстрації, не зазначено дату вчинення/виявлення правопорушення, невідоме походження щирого каяття як обставини, що пом`якшує адміністративну відповідальність.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.05.2025 по справі № 646/3126/25 позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Годунова Віталія Сергійовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задоволено частково.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення №7/4006 від 01.04.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн., та направлено справу на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині вимог адміністративного позову відмовлено.

Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 242 грн. 24 коп..

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі та порушення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.05.2025 по справі № 646/3126/25 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та постановити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що спірним питанням по справі була законність перебування позивача на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Факт перебування на обліку в цьому ТЦК визнавався обома сторонами, водночас відповідач вважав, що позивач має стояти на обліку не за зареєстрованим/задекларованим місцем проживання, а за адресою ВПО.

Вказує, що відповідно до п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (ПКМУ №1487 від 30.12.2022), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: 1) перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу).

Зазначає, що позивач мав зареєстроване місце проживання у межах Куп`янського району та стояв на обліку у відповідному ТЦК, а, відтак, не порушував правил військового обліку, у зв`язку з чим спірна постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, з викладених підстав, просить суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що, згідно з витягом з реєстру територіальної громади від 08.04.2025 за №2025/004593465, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу, наданого позивачем із застосунку «Резерв+», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , перебуває на військовому обліку, має відстрочку до 08.05.2025 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 23, адреса проживання: АДРЕСА_2 , зазначено контактний номер телефону, електронну адресу, дата уточнення даних - 20.05.2024 ,та міститься відмітка «Дані уточнено вчасно».

З довідки МСЕК №043950 вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи з дитинства.

Відповідно до протоколу №7/3915 від 29.03.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, 29.03.2025 об 11 год. 40 хв. ОСОБА_1 був доставлений працівниками Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області до ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку з перебуванням вказаного громадянина у розшуку. В ході проведення перевірки за даними Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» було встановлено факт порушенням ним правил військового обліку, а саме неповідомлення ТЦК та СП про зміну місця проживання протягом семи днів. Тобто, у зв`язку з вибуттям до місця проживання, військовозобов`язаний повинен був знятися з військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 та відповідно до абз. 5 п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» підлягав взяттю на військовий облік військовозобов`язаних протягом семи днів за новим місцем проживанням, але цього не зробив, чим порушив вимоги абз. 1 п. 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, зі змінами, абз. 8 ч. 3, абз. 6 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Відповідно до даних з реєстру «Оберіг» ІНФОРМАЦІЯ_5 10.03.2025 було направлено звернення за №Е 1550758, згідно з абз. 16 п. 79 Порядку №1487 в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення громадянина ОСОБА_1 , який скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення. Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 35 КУпАП не виявлено, обставиною, що пом`якшує відповідальність відповідно до ст. 34 КУпАП є щире розкаяння винного громадянина, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснені положення ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, зміст яких викладений у протоколі. У протоколі наявний підпис ОСОБА_1 , підпис особи, яка склала протокол.

01.04.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесена постанова №7/4006 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП (допущено технічну помилку та зазначено ст. 210-1 КУпАП), з якої вбачається, що 29.03.2025 по доставленню органами НПУ громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 було встановлено, що військовозобов`язаний не повідомив про зміну місця реєстрації до центру комплектування та соціальної підтримки та був оголошений в розшук ІНФОРМАЦІЯ_5 10.03.2025 №Е 1550758. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 1 п. 23 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку другому до порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого ПКМУ від 30.12.2022 №1487 «Зі змінами», абз. 8 ч. 3, абз. 6 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Враховуючи вищевикладене, військовозобов`язаний ОСОБА_1 своєю бездіяльністю порушив вимоги абз. 8 ч. 3, абз. 6 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 35 КУпАП не виявлено, обставиною, що пом`якшує відповідальність відповідно до ст. 34 КУпАП є щире розкаяння винного громадянина, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Даною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у сумі 17000 грн. Копію постанови направлено 01.04.2025 поштою.

З витягу з ІКС «Оберіг» за ідентифікатором військовозобов`язаного НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 уточнив свої облікові дані 20.05.2024. Перебуває у розшуку з 10.03.2025 у зв`язку з неповідомленням про зміну місця проживання та в семиденний строк ТЦК та СП щодо взяття на військовий облік (ст. 37 ЗУ «Про військовий облік і військову службу», номер звернення Е1550758. Примітка: особу доставлено. Скасовано автоматично).

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції зазначив, що судовим розглядом підтверджений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, проте оскаржувана постанова кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому спірна постанова підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП), адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Статтею 210 КУпАП передбачено, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, 17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних регламентовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" установлено обов`язок призовникам, військовозобов`язаним та резервістам самостійно з`явитись у семединний строк до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий обліку лише у разі прибуття до нового місця проживання та взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Водночас, відповідно до вимог абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМ України № 1487 від 30.12.2022, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період. З метою ведення військового обліку в державі створюється система військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - система військового обліку).

Військовий облік забезпечується з урахуванням вимог законодавства у сфері декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб, організовується і безпосередньо ведеться державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, в яких призовники, військовозобов`язані та резервісти працюють (навчаються).

18.05.2024 набрав чинності Закон України № 3633-IX від 11.04.2024, яким серед іншого внесено зміни до ст. 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» та визначено, що інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Тобто, військовозобов`язані, в силу вказаної норми закону, зобов`язані були в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 уточнити свої облікові дані у спосіб, визначений законом: у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження, через ЦНАП або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Відповідно до п. 15-1 Порядку, затвердженого Постановою КМ України № 1487 від 30.12.2022, в редакції станом на дату складення адміністративного протоколу відносно позивача та оскаржуваної постанови, до запровадження електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, відповідно до Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" призовники, військовозобов`язані та резервісти (за наявності у них дійсних військово-облікових документів) можуть надавати інформацію про зміну своїх облікових даних шляхом подання заяв та відповідних підтвердних документів через центри надання адміністративних послуг, на підставі яких районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, орган СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів вносять зміни до відповідних облікових документів та Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів (п. 20).

Взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (п. 22).

Згідно з п. 23 Порядку, призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад", через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.

Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.

Згідно з п. 81 чинного Порядку, взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пунктах 15, 15-1 цього Порядку та підпункті 10-1 пункту 1 додатка 2). При цьому взяття на військовий облік здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України (паспорта громадянина України для виїзду за кордон у випадку подання заяви про взяття на військовий облік через закордонну дипломатичну установу України згідно з підпунктом 10-1 пункту 1 додатка 2) та військово-облікового документа у разі, якщо він видавався та не був втрачений.

При цьому, відповідно до п. 19 Порядку, призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що постановка на військовий облік після прибуття до нового місця проживання кореспондується з обов`язком особи звернутися до відповідного органу (РТЦК) за новим місцем проживання у 7-денний строк.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 за зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, у травні 2024 року позивач оновив адресу тимчасового перебування.

Так, відповідно до витягу, наданого позивачем із застосунку «Резерв+», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , перебуває на військовому обліку, має відстрочку до 08.05.2025 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 23, адреса проживання: АДРЕСА_2 , зазначено контактний номер телефону, електронну адресу, дата уточнення даних - 20.05.2024 ,та міститься відмітка «Дані уточнено вчасно».

Отже, відповідно до ч.1 ст.37 Закону №2232, позивач зобов`язаний був у 7-денний строк стати на військовий облік за новим місцем проживання.

Проте, матеріали справи не містять доказів виконання позивачем вказаного обов`язку.

Вищевказане свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 ознак порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в тому числі визначеного ч. 3 ст. 210 КУпАП (порушення правил військового обліку), а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Разом з тим, оскільки оскаржуваною постановою кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Пояснення відповідача про те, що постанова №7/4006 від 01.04.2025 містить технічну описку, а скоєне правопорушення ОСОБА_1 кваліфікується за ч.3 ст. 210 КУпАП, колегія суддів не бере до уваги, оскільки залишилось не доведеним, що мала місце описка, а не смислова помилка при оформленні документів та винесенні постанови. Вимоги до постанови про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 283 КУпАП, мають бути дотримані уповноваженою особою при його складенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту ст. 7 КУпАП вбачається, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначених вимог закону відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не дотримано.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Основ`янського районного суду міста Харкова від 12.05.2025 по справі № 646/3126/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Я.М. Макаренко Т.С. Перцова