Справа № 420/10337/25
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), третя особа без самостійних вимог Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться спава за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі Адміністрація), третя особа без самостійних вимог Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови підготувати та надати до ГУ ПФУ нову довідку про щомісячні види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії його - ОСОБА_1 , за 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільненням, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із зазначенням розміру індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2022 по 31.12.2022 року, та з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови №704, за період з 01.06.2022 по 19.05.2023 року;

зобов`язати відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку про щомісячні види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії його - ОСОБА_1 , за 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільненням, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із зазначенням розміру індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2022 по 31.12.2022 року, та з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови №704, за період з 01.06.2022 по 19.05.2023 року.

Позивач у позові зазначив, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.06.2024 року № 159 його старшого сержанта, заступника начальника зенітної ракетної обслуги 2 зенітної ракетної батареї 1 зенітного ракетного дивізіону військової було звільнено з військової служби за станом здоров`я. Йому призначено пенсію відповідно до Закону України від 09.04.92 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон України №2262-XII).

Для призначення пенсії, Відповідачем 20.06.2024 року видано довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії за останні 24 місяці підряд перед місяцем звільнення № 430/ФЕС з 01.06.2022 року по 31.05.2024 року. Відповідачем невірно було видано зазначену довідку, а саме без зазначення прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законодавством за період з 01.06.2022 року по 19.05.2023 року та індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2022 року по 31.12.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на правові висновки Верховного суду викладені у постанові від 03.04.2019 року у справі № 638/9697/17, відповідно до якого індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Також позивач вважає, що всі складові даної довідки розраховані з врахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 року у розмірі 1762 гривні. Проте , враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.12.2019 року у справі №240/4946/18, щодо застосування п. 4 постанови № 704 з 29.01.2020 року в редакції, відповідно до якої розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 ». Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", у 2023 році з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум становив - 2684 грн, в той час коли Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум встановлювався у розмірі - 1762 грн.

Позивач посилається на практику судів апеляційної інстанції щодо розрахунку грошового забезпечення.

Позивач вказує, що на підставі додаткової угоди №08/04 від 08.04.2025 року до договору про надання правничої допомоги № 25/12/24-1 від 25.12.2024 розмір гонорару адвоката є фіксованим (не залежить від кількості здійснених дій, обсягу наданих послуг, витраченого часу, кількості судових засідань тощо) і в суді першої інстанції складає 10 000 гривень, та підлягає сплаті протягом двох місяців після набрання судовим рішенням законної сили.

Ухвалою суду від 14.04.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Залучено до участі у справі у якості третьої особи ГУ ПФУ в Одеській області.

Ухвала суду від 26.05.2025 року доставлена в електронний кабінет відповідача та ГУ ПФУ. Пояснень від ГУ ПФУ не надійшло.

Відповідач подав до клопотання про зупинення провадження у справі, а також копію відповіді надану на звернення позивача та роз`яснення Департаменту соціального забезпечення МОУ, відповідно до якого під час складання довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій відповідно до рішень судів, якими розміри ПО та ОВЗ визначено судом, а розміри додаткових видів грошового забезпечення (премія та надбавка за особливості проходження служби, тощо) судом не установлені, додаткові види необхідно обраховувати з ПО та ОВЗ, які визначені виходячи з розміру 1762 гривні.

Ухвалою суду від 07.07.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Справа розглянута в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу.

Наказом військової частини НОМЕР_1 від 07.06.2024 року № 159 старшого сержанта ОСОБА_1 , заступника начальника зенітної ракетної обслуги 2 зенітної ракетної батареї 1 зенітного ракетного дивізіону військової звільнено з військової служби за станом здоров`я. З 07.06.2024 року позивач виключений зі списків особового складу. Вислуга років станом на 07.06.2024 року складає 2 роки 03 місяця 12 днів.

Позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України №2262-XII. Проте позивач не згодний з відомостями зазначеними у наданої відповідачем довідки № 430/ФЕС з 01.06.2022 року по 31.05.2024 року про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії за останні 24 місяці підряд перед місяцем звільнення,вважаючи, що в довідці протиправно не відображена індексація грошового забезпечення, а також додаткові види грошового забезпечення розраховані з розрахункової величини 1762грн, а не прожиткового минімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Дослідивши заяви по суті та надані учасниками справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальні умови, норми і порядок пенсійного забезпечення за особливостями спеціального статусу громадян України встановлені для осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, та мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.

Статтею 1-1 Закону визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до ст.2 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно з ч.3 ст.43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 17.07.2992 року №393 затверджений Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб.

Згідно з п.7 Порядку пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

відповідного окладу за посадою (для поліцейських, відряджених до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в Національній поліції, які отримували при цьому грошове забезпечення та звільнені із служби безпосередньо з посад у таких органах, установах та організаціях, - відповідних окладів, установлених за рівнозначними (аналогічними) посадами в Національній поліції), окладу/доплати за військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту - щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки/доплати за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже обов`язковою умовою для визначення грошового забезпечння та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби є сплата з розміру грошового забезпечення страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У даній справі спір виник через порушення, на думку позивача, його права на визначення у довідці про щомісячні додаткові види грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби: - індексації грошового забезпечення; - додаткових видів грошового забезпечення з розрахунку посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням військовослужбовця визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 постанови КМУ №704.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За правовими висновками Верховного Суду у постанові від 30.01.2024 року по справі №580/1974/23 необхідно розмежовувати два випадки складання довідок: про щомісячні додаткові види грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби про призначення пенсії; - про перерахунок пенсії за Законом № 2262-ХІІ.

Верховний Суд зазначив, що індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії, оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум при розрахунку пенсії військовослужбовцям, колишнім працівникам органів внутрішніх справ, поліцейським, тощо.

У той же час, у рішенні Конституційного Суду України від 13.05.2015 року №4-рп/2015 у справі № 1-9/2015 Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення першого речення частини третьої ст.63 Закону № 2262-ХІІ необхідно розуміти так, що до встановлених виключно законами України нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, на підставі введення яких усі призначені за цим законом пенсії підлягають перерахунку, належать лише надбавки, доплати, підвищення.

Таким чином, індексація грошового забезпечення не підлягає врахуванню при перерахунку пенсії на підставі частини третьої ст.63 Закону № 2262-ХІІ. Об`єктом здійснення індексації доходів особам, пенсія яким призначена згідно із Законом № 2262-ХІІ, є їх дохід у формі пенсії, а не розмір грошового забезпечення. Суми індексації грошового забезпечення не належать до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та не підлягають зазначенню у довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій при її формуванні.

Позивач ставить питання про включення індексації грошового забезпечення саме у довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби про призначення пенсії. Відповідно в цієї частині його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У той же час не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача як передчасні про підготовку нової довідки за 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільненням, що подаються для призначення пенсії, з внесенням в неї розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови №704, за період з 01.06.2022 по 19.05.2023 року.

Позивач у позові посилається на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.12.2019 року у справі №240/4946/18 щодо необхідності при нарахуванні та виплати пенсій військовослужбовцям виходячи з розміру посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Також в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на практику судів апеляційних інстанцій щодо зобов`язання військових частин нараховувати та виплачувати грошове забезпечення військовослужбовцям виходячи з розміру посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14

Посилання позивача на практику апеляційних судів є неспроможними, оскільки КАС України визначає обов`язковими для застосування лише практику Верховного Суду, якій в силу повноважень формує єдність судової практики.

Крім того, наведені рішення судів апеляційних інстанції регламентують іені правовідносини.

Правові висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.12.2019 року у справі №240/4946/18 також не є релевантними саме до спірних правовідносин позивача з відповідачем.

Позивач у позові не зазначає про звернення його до суду щодо поновлення його порушених прав при нарахуванні та виплаті грошового забезпечення під час проходження служби. Згідно даних автоматизованої системи діловодства суду справа за позовом позивача до військової частини щодо поновлення його порушених прав при нарахуванні та виплаті грошового забезпечення під час проходження служби не зареєстровано. Згідно з листом відповідача на адресу позивача йому додаткові види грошового забезпечення визначені з розрахункової величини посадового окладу, окладу за військовими (спеціальними) званнями - 1762,00грн.

Між тим, відповідно до Порядку №393 обов`язковою умовою для визначення грошового забезпечення та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби є сплата з розміру грошового забезпечення страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивачу не нараховувалось грошове забезпечення за період з 01.06.2022 по 19.05.2023 року, виходячи з розміру посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Відповідно не сплачені за вказаний період страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а отже відсутні на час розгляду даної справи підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача підготовити нову довідку за 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільненням, що подаються для призначення пенсії, з внесенням в неї розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови №704, за період з 01.06.2022 по 19.05.2023 року.

Оцінивши надані докази суд дійшов висновку, що на підставі правових висновків Верховного Суду щодо подібних правовідносин позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач не сплачував судовий збір як учасник бойових дій.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Частинами 4-7 ст.134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі №826/841/17 Верховний Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Позивач просить стягнути 10 тис грн на правничу допомогу, яка є фіксованою сумою відповідно до додаткової угоди №08/04 від 08.04.2025 року та акту виконаних робіт від 08.04.2025 року.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Дослідивши зміст наданих адвокатом доказів, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, складність справи, об`єму наданих послуг, суд вважає, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн є неспівмірними зі складністю справи і обсягом наданих адвокатом послуг позивачу у даній справі.

Згідно з ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Верховний Суд у постанові від 28.12.2020 року у справі №640/18402/19 сформовано висновок, згідно якого розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Водночас Верховний Суд у цій же постанові зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У додатковій постанові від 05.09.2019 року по справі №826/841/17 Верховний Суд сформував правовий висновок, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

На підставі ч.5 ст.242 КАС України суд враховує правову позицію Верховного Суду, а також обсяг наданої адвокатом правничої допомоги. Суд дійшов висновку, що з огляду на характер наданих послуг, їхню складність, співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу є 4000 грн, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2,3,6,7,8,9,12,139,241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), третя особа без самостійних вимог Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військова частина НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку про щомісячні види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільненням, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із зазначенням розміру індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2022 по 31.12.2022 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку про щомісячні види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії ОСОБА_1 за 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільненням, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із зазначенням розміру індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2022 по 31.12.2022 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з витратами на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва