Справа № 185/1988/25
Суддя: Перекопський М. М.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/1988/25
Провадження № 2-а/185/40/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

з участю секретаря судового засідання Приходька О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи,

встановив:

У лютому 2025 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції, в якому позивач просив суд скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14 лютого 2025 року серія ЕНА №4072873 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в розмірі 340 грн, закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати.

Позовна заява обґрунтована тим, що 14.02.2025 року відносно позивача було ухвалено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Проте позивач не погоджується із вказаною постановою та накладеним адміністративним стягненням на підставі того, що оспорювана постанова є незаконною, з порушенням норм права, та просить її скасувати.

Ухвалою суду від 27 червня 2025 року провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання сторони не з`явилися, просили про розгляд справи без їх участі.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог. Наполягав на тому, що відомості, які містяться в оскаржуваній постанові законні та постанову складено з урахуванням норм діючого законодавства. Вказав, що вимоги позивача про скасування постанови про притягнення до адмінвідповідальності є необґрунтованими та постанова відповідає вимогам ст.283 КУпАП та складена з дотриманням вимог інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення. У зв`язку із зазначеним просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14.02.2025 року відносно позивача було ухвалено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої, 14 лютого 2025 року, близько 12 год 01 хв. позивач керував транспортним засобом BMW X5 номерний знак НОМЕР_1 , у місті Львові по вул. Городоцька 102, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» та здійснив рух ліворуч на площу Кропивницького 1, тим самим порушив п.8.4. «ґ» Правил дорожнього руху України. До позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Зі змісту приписів ст. 251, 252, 280 КУпАП суд доходить до висновку, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема за ч. 1 ст. 122 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення.

Позивач не заперечує факту керування ним 14.02.2025 у м. Львові на пл. Кропивницькій, однак зазначає, що «що їхав по двом навігаторам, оскільки не місцевий, ПДР не порушував».

Навігатор не є офіційним джерелом інформації про дорожні знаки. Жоден навігаційний додаток не звільняє водія від обов`язку безпосередньо слідкувати за дорожніми знаками і сигналами, розташованими на маршруті руху. Зміст і значення дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» є однозначними і зрозумілими кожному водієві, що має право керування транспортним засобом. Таким чином, посилання позивача на те, що він не місцевий і їхав за навігатором, не спростовує встановленого факту порушення та не є підставою для звільнення від відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач в позовній заяві зазначає, що «наявні грубі помилки щодо кваліфікації адміністративного правопорушення, якщо зазначено порушення вимог дорожнього знаку 4.1«Рух прямо», то це б було порушення п.8.4. г ПДР, порушення вимог наказових знаків, а також не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис».

У постанові чітко зазначено, що позивач здійснив рух у напрямку, забороненому дорожнім знаком 4.1 «Рух прямо». Посилання позивача на те, що в постанові зазначено пункт 8.4.ґ ПДР замість пункту 8.4 г, саме по собі не є підставою для скасування постанови, оскільки не спростовує факт порушення вимог знаку 4.1«Рух прямо». Позивач розумів, у чому саме полягала суть правопорушення незалежно від того, який саме пункт ПДР зазначено як порушений. Для кваліфікації правопорушення має значення сам факт порушення вимог дорожного знаку.

Постанову може бути скасовано лише за умови істотного порушення вимог процесуального закону, що призвело до неправильного вирішення справи. Навіть за умови технічної помилки у зазначенні пункту ПДР, кваліфікація діяння залишається вірною, оскільки рух у забороненому напрямку (порушення знака 4.1) однозначно є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 122 КУпАП. Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалася судами: зазначення неточностей у реквізитах постанови, якщо це не позбавило особу можливості зрозуміти суть обвинувачення, не є підставою для її скасування (постанова Верховного Суду від 22.01.2020 у справі №686/3032/19).

Таким чином, посилання позивача лише на помилкове зазначення пункту ПДР без спростування факту здійснення руху всупереч вимогам знаку 4.1«Рух прямо» не може вважатися істотною підставою для скасування постанови.

Також в позовній заяві, позивач зазначає, що у постанові не зазначено жодних відомостей про докази.

Проте, за приписами пункту 5 розділу IV Інструкції №1395 Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі , постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Тому, такі відомості зазначаються тільки у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством.

Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 286 КАС України, суд,-

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в десятиденний строк (286 КАС) з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Суддя М. М. Перекопський