Справа № 171/767/25
Суддя: Ліпчанський С. М.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 171/767/25
Номер провадження 2-а/171/17/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.25 м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Ліпчанського С.М. за участю секретаря судового засідання Бахтіярової Н.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом Чумак Тетяни Андріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі начальника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Чумак Т.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з даним адміністративним позовом, відповідно до заявлених позовних вимог просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 59 від 24 лютого 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 2101 КУпАП.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 не було отримано повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виключає обов`язок позивача, встановлений статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тому представник позивача вважає, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбачений ч.3 ст.2101 КУпАП. Крім того, позивачем не було отримано повідомлення (повістку) від відповідача про розгляд справи про адміністративне правопорушення 24.02.2025 року, а щодо винесення оскаржуваної постанови позивач дізнався після отримання матеріалів справи про адміністративне правопорушення в березні 2025 року, які були надані на запит адвоката. З огляду на те, що вказане повідомлення не було отримано позивачем, позивач не мав можливості прибути для участі у розгляді матеріалу та надати відповідні пояснення, тому позивач вважає розгляд адміністративного матеріалу за його відсутності протиправним та вимушений звернутись з даним позовом до суду. З огляду на те, що позивач дізнався про винесення оскаржуваної постанови лише після отримання її копії на запит адвоката, просить поновити строк звернення до суду з даним позовом як пропущений з поважних причин.

19 квітня та 20 червня 2025 року представником позивача Чумак Т.А. надано до суду письмові пояснення щодо правомірності оскаржуваної постанови.

Так, представник позивача в своїх поясненнях вказує, що в оскаржуваній постанові зазначено про те, що 14.10.2024 року створено та надіслано ОСОБА_1 за вказаною ним в облікових документах адресою повістку № 660832, відповідно до електронного сайту АТ «Укрпошта» під час перевірки статусу відстеження «Трекінг» 208 повістки № 660832, яка направлена рекомендаційним листом, вищевказана повістка надійшла до поштового відділення м. Зеленодольськ 19 жовтня 2024 року, 02 листопада 2024 року рекомендований лист має позначку «Повернути відправнику з відміткою «Одержувач відсутній за вказаною адресою». На запити адвоката відповідач повістку № 660832 та докази направлення цієї повістки позивачу не надав. Також вказані документи відповідач у встановлений строк не надав до суду. Тобто - жодного доказу, який підтверджує факт направлення повістки позивачу щодо його прибуття на 11 год. 11 год. 25.10.2024 року, відповідачем не надано.

При перегляді офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» в розділі «Трекінг» встановлено, що «Дані про відправлення за номером 208 на даний час (станом на 20.06.2025 року) відсутні, тому що не зареєстровані в системі». Таким чином, докази направлення повістки про виклик позивача, тобто докази належного повідомлення позивача щодо його явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 25.10.2024 року в матеріалах справи відсутні, що в свою чергу свідчить про відсутність правових підстав для прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення стосовно позивача.

Крім того, відповідно до електронного сайту АТ «Укрпошта» вищевказана повістка надійшла до поштового відділення м. Зеленодольськ 19 жовтня 2024 року, 02 листопада 2024 року рекомендований лист має позначку «Повернути відправнику з відміткою «Одержувач відсутній за вказаною адресою». В оскаржуваній постанові зазначено, що у визначений день 25.10.2024 року об 11 год. гр. ОСОБА_1 до вказаного відділу не прибув, про підстави неявки не повідомив.

Згідно з п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 року № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку. Представник позивача вказує, що оскільки повістку № 660832 надіслано позивачу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 25 жовтня 2024 року є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, тобто 02 листопада 2024 року. Вказане підтверджує, що позивач не був належним чином повідомлений про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 25 жовтня 2024 року. Представник позивача вважає, що оскільки позивач не був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , ним не було порушено абз.1 ч.1 та абз.12 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час дії особливого періоду, тому у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.

22 квітня 2025 року ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Чумак Тетяни Андріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі начальника ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідач, отримавши копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, не скористався процесуальним правом подачі письмового відзиву на електронну адресу суду.

В судове засідання, призначене на 27 червня 2025 року, позивач та його представник Чумак Т.А. не прибули, позивачем подано заяву про розгляду справи без його участі за участі його представника Чумак Т.А., представником позивача Чумак Т.А. подано заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив, на підставі чого суд доходить висновку про неприбуття відповідача в судове засідання без поважних причин, що не являється перешкодою для розгляду справи по суті позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності, суд приходить до наступного.

Так, звернувшись до суду з даним позовом, представник позивача Чумак Т.А. просить поновити позивачу строку звернення до суду як пропущений з поважних причин.

В обгрунтування вказаного клопотання зазначила, що 13 лютого 2025 року позивач за усним повідомленням працівника поліції особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 , що розташований в АДРЕСА_1 , де працівник вказаного відділу повідомив позивачу про накладення на нього 13 лютого 2025 року штрафу в розмірі 17000 грн. за неявку до ІНФОРМАЦІЯ_5 25.10.2024 року для оновлення даних та надав реквізити для сплати штрафу.

Не погоджуючись з рішенням ІНФОРМАЦІЯ_5 , позивач 21.02.2025 року звернувся до адвоката Чумак Т.А. за наданням йому правової допомоги. В цей же день з позивачем було укладено вказаний договір.

21.02.2025 року представник позивача звернулася до відповідача з адвокатським запитом щодо надання їй копії постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, а також копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Не отримавши відповіді на адвокатський запит у встановлений строк, представник повторно 28.02.2025 року засобами поштового зв`язку направила відповідачу адвокатський запит, який було отримано відповідачем 03.03.2025 року. 13 березня 2025 року мама позивача ОСОБА_3 в приміщенні Зеленодольської міської ради отримала від працівників ради документи, що адресовані адвокату Чумак Т., а саме копію протоколу про адміністративне правопорушення та постанову № 59 за справою про адміністративне правопорушення від 24.02.2025 року, а також супровідний лист від 07.03.2025 року. У вказаній постанові відсутні відомості щодо отримання її копії позивачем, крім того, жодного доказу направлення копії вказаної постанови позивачу передані мені матеріали не містять. Тобто станом на 13 березня 2025 року позивач не отримував копії оскаржуваної постанови. Згідно копії протоколу № 59 про адміністративне правопорушення від 11.02.2025 року, який було надано відповідачем, позивача (дослівно) «повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о _____ год. ____ хв. 24.02.2025 р. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , кабінет № хол». Відомості щодо отримання позивачем другого примірника протоколу у вказаному протоколі відсутні. Тобто, про час розгляду справи позивача повідомлено не було, також не було повідомлено, в якому саме ІНФОРМАЦІЯ_6 розгляд справи. Просить поновити строк звернення до суду з даним позовом як пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. Аналогічні приписи містять частина друга статті 286, частина перша статті 121 КАС України.

Враховуючи вищевказані норми права, а також обставини справи, підтверджені належними та допустимими доказами, суд доходить висновку про те, що позивач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, копії протоколу про адміністративне правопорушення та постанови позивач не отримував, після отримання копії постанови адвокатом 13.03.2025 року позивач, діючи через свого представника, відразу звернувся до суду з позовом щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, тому суд вважає причину пропуску строку оскарження вищевказаної постанови поважною та вважає за необхідне поновити вказаний строк.

Також судом з наданих представником позивача документів встановлено, що 11 лютого 2025 року офіцером ВОМР ІНФОРМАЦІЯ_5 старшим лейтенантом ОСОБА_4 складено протокол № 59 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.2101 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до змісту вказаного протоколу гр. ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_8 . 14.10.2024 року сформовано та надіслано ОСОБА_1 повістку про необхідність прибуття об 11 год. 25.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 для оновлення даних та визначення призначення на воєнний час. У визначений день явки по повістці 25.10.2024 року гр. ОСОБА_1 до вказаного відділу не прибув, про причини неявки не повідомив.

У вказаному протоколі зазначено, що позивача «повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о _____ год. ____ хв. 24.02.2025 р. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_9 , кабінет № хол». Тобто час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення у протоколі не зазначено.

Відомості щодо отримання позивачем другого примірника протоколу у вказаному протоколі відсутні, також відсутня дата ознайомлення позивача зі змістом протоколу.

Як додатки до протоколу зазначено наступні документи: копії: паспорту, інн, листа ознайомлення з правами та обов`язками особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, посвідчення інваліда.

В графі «Пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до відповідальності» позивачем зазначено наступне: «Повістку на моє ім`я я не отримував. Документи про проходження ВЛК здав у 2023 р. Прошу взяти до уваги, що інвалід дитинства».

24 лютого 2025 року відповідач, розглянувши о 16 год. 00 хв. 24 лютого 2025 року в ІНФОРМАЦІЯ_10 матеріали справи про адміністративне правопорушення за протоколом № 59 від 11 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , виніс постанову, якою наклав на гр. ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Відповідно до змісту вказаної постанови гр. ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_8 . 14.10.2024 року створено та надіслано ОСОБА_1 за вказаною ним в облікових документах адресою повістку про необхідність прибуття об 11 год. 25.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних військовозобов`язаного.

У визначений день 25.10.2024 року об 11 год. гр. ОСОБА_1 до вказаного відділу не прибув, про підстави неявки не повідомив.

На підставі вказаних даних відповідач зазначив в оскаржуваній постанові, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , діючи з прямим умислом, порушуючи вимоги ЗУ «Про оборону України» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які виразилися в триваючому вчиненні правопорушення, тобто в неприбутті в період з 25 жовтня 2024 року по 11 лютого 2025 року без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_5 по повістці НОМЕР_1 для уточнення даних, вчинив адміністративне правопорушення за ч.3 ст.2101 КУпАП, що виразилося у неприбутті за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки під час дії особливого періоду.

Таким чином, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності саме за неприбуття за викликом до ТЦК та СП під час дії особливого періоду.

Відомості про вручення копії постанови позивачу або направлення засобами поштового зв`язку постанова не містить та на адвокатський запит докази направлення копії постанови позивачу не надано.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно зі статтею 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За правилами статті 2772 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки: «Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.

Як зазначено вище, в протоколі № 59 про адміністративне правопорушення від 11.02.2024 року позивача (дослівно) «повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о _год. _ хв. 24.02.2025 р. в приміщенні РТЦК та СП, кабінет № хол».

Тобто час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення у протоколі не зазначено, що свідчить про неповідомлення відповідачем позивача ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Крім того, докази належного повідомлення позивача про дату час та місце розгляду справи не долучено до матеріалів справи.

Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що відповідачем порушено процедурний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи відсутні докази вручення відповідачу повістки про день, час та місце розгляду адміністративного матеріалу за три дні до такого розгляду. При цьому, будь-яких доказів належного повідомлення позивача у інший спосіб та у порядку, встановленому процесуальним законодавством про розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.

Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови та є підставою для її скасування.

Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, розгляд справ відбувся за відсутності позивача, якого не було своєчасно сповіщено про розгляд справ, що в силу приписів частини 1 статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

За таких обставин, ураховуючи зазначені висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку щодо протиправності оскаржуваної постанови та її скасування.

Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи.

У п.21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

Таким чином, відповідач в порушення ч.2 ст.77 КАС України не надав суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався відповідно до вказаних вище вимог КУпАП України.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст.252 КУпАП та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, суд приходить до переконання щодо недодержання процедури винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, яка передбачена Законом; належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано, у зв`язку з чим оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі начальника ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

В частині відшкодування судового збору Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 дійшла наступного висновку: «За системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб».

Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України в постанові від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16), вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у порядку ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, ураховуючи задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Керуючись ст.ст.122,251,283,288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2,6,11,72-90,242-246,250,255,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі начальника ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення як пропущений з поважних причин.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 59 від 24 лютого 2025 року про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 2101 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 484 грн. 48 коп.

Копію рішення суду негайно направити особам, які брали участь у справі.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 27 червня 2025 року.

Суддя С.М.Ліпчанський