Справа № 440/7900/24
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 р. Справа № 440/7900/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Горішньоплавнівської міської ради" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2024, головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко, м. Полтава, по справі № 440/7900/24

за позовом Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Горішньоплавнівської міської ради"

до Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування висновку,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Горішньоплавнівської міської ради" (далі -позивач) звернулося до суду з позовною заявою до Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області (далі відповідач), в якій просив визнати протиправним та скасувати Висновок УПРАВЛІННЯ ПІВНІЧНО-СХІДНОГО ОФІСУ ДЕРЖАУДИТСЛУЖБИ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ про результати моніторингу процедури закупівлі опублікований 17.06.2024 за унікальним номером та датою який розміщений на веб-порталі Уповноваженого органу UA-2024-04-25-012542-а.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 р. у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення постановлене при неправильному застосуванні норм матеріального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 р. по справі № 440/7900/24 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що пункти тендерної документації за своєю суттю не відрізняються від норм законодавства, а навпаки його дублюють. Посилання на пункт 38 Особливостей та підпункту 3 пункту 44 Особливостей, є формальними описками, не впливають на зміст тендерної документації, не створює жодних вимог для учасників, оскільки пункт 38 Особливостей не регулює правовідносини пов`язані з аномально низькою ціною, а підпункт 3 пункту 44 Особливостей не регулює правовідносини пов`язані з відмовою переможця процедури закупівлі від підписання договору. Крім того, позивач зазначає, що зауваження Держаудитслужби стосовно виявлених порушень носить суто формальний характер, так як воно не пов`язано із забезпеченням ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвитком добросовісної конкуренції та виконанням завдання органу державного фінансового контролю - здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, передбаченого статтею 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю».

Відповідач надав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі положень п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 25.04.2024 КП "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Горішньоплавнівської міської ради" в електронній системі закупівель "РгоZогго" розміщено оголошення про проведення відкритих торгів з особливостями UA-2024-04-25-012542-a на закупівлю "Послуги з ремонту і технічного обслуговування рідинних насосів".

Згідно з даними, розміщеними в електронній системі, подана одна тендерна пропозиція від ТОВ "ТМС ГРУП".

06.05.2024 відбувся розгляд тендерної пропозиції ТОВ "ТМС ГРУП", після чого останнього визнано переможцем та направлено повідомлення про укладення договору.

16.05.2024 між КП "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Горішньоплавнівської міської ради" та ТОВ "ТМС ГРУП" укладено договір №05-16-01-2024 від 16.05.2024 про надання послуг, за умовами якого виконавець зобов`язується в порядку і на умовах цього договору надати замовнику Послуги з ремонту і технічного обслуговування рідинних насосів, код згідно з ДК 021:20-3 Послуги з ремонту і технічного обслуговування насосів, клапанів, кранів і металевих контейнерів (50511100-1 Послуги з ремонту і технічного обслуговування рідинних насосів) згідно з умовами та характеристиками, визначеними сторонами у пунктах 1.2-1.4 цього договору, а замовник в порядку та на умовах цього договору зобов`язується прийняти та оплатити вартість фактично наданих послуг.

03.06.2024 начальником управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області І. Салогуб винесено наказ №51-З "Про початок моніторингу закупівель" (а.с. 50-54).

Повідомлення про прийняття рішення про початок моніторингу процедури закупівлі UA-2024-04-25-012542-a оприлюднено управлінням 03.06.2024 (а.с. 92-93).

Управлінням за результатами моніторингу закупівлі UA-2024-04-25-012542-a складено та підписано висновок про результати моніторингу процедури закупівлі КП "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" UA-2024-04-25-012542-a, який затверджено 17.06.2024 та оприлюднено в електронній системі закупівель 17.06.2024 (а.с. 94, 113-116).

Так, у висновку відображено та здійснено опис встановленого управлінням під час проведення моніторингу закупівлі UA-2024-04-25-012542-a порушення замовником законодавства у сфері публічних закупівель, а саме, зазначено:

"За результатами аналізу питання відповідності вимог тендерної документації вимогам Закону та Постанові №1178 встановлено порушення абзацу 1 частини 3 статті 22 Закону та абзацу 1 пункту 28 Постанови № 1178. За результатами аналізу питань: визначення предмета закупівлі; відображення закупівлі у річному плані; оприлюднення інформації про закупівлю; дотримання замовником вимог Закону та Постанови № 1178 під час розгляду тендерної пропозиції учасника; своєчасності укладання договору про закупівлю; відповідності умов договору умовам тендерної пропозиції переможця; внесення змін до умов договору та їх оприлюднення; своєчасності надання відповіді на запит органу державного фінансового контролю - порушень не встановлено".

У пункті 3 розділу II "Констатуюча частина" висновку управлінням відображено зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, зокрема:

"З огляду на встановлене порушення законодавства у сфері публічних закупівель, керуючись статтями 5 та 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", статтею 8 Закону України "Про публічні закупівлі", Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області зобов`язує здійснити заходи, направлені на недопущення встановленого порушення у подальшому, зокрема шляхом притягнення до відповідальності осіб, якими допущено порушення та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень".

Позивач не погодився з висновком управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області щодо проведення моніторингу процедури закупівлі та звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в ході моніторингу управлінням встановлено, документально підтверджено та обґрунтовано порушення замовником абзацу 1 пункту 28 Особливостей та абзацу 1 частини 3 статті 22 Закону № 922-VІІІ.

Колегія суддів з приведеними висновками суду першої інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення фінансового контролю в Україні визначені Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року №2939-XII (далі - Закон №2939-XII).

Статтею 1 Закону Закон №2939-XII визначено, що здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю). Орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, Бюджетним кодексом України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

За змістом статті 2 Закону №2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю, зокрема, є здійснення державного фінансового контролю за дотриманням законодавства про закупівлі. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43 (далі - Положення) Державна аудиторська служба України (далі - Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.

Згідно із пунктом 7 Положення Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Статтею 5 Закону №2939-XII визначено, що контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування. Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.

З приведеного вбачається, що державного фінансового контролю у формі моніторингу закупівель у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», здійснюється Держаудитслужбою.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад встановлює Закон України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII (надалі Закон № 922-VIII), пунктом 14 частини першої статті 1 якого визначено, що моніторингом процедури закупівлі є аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.

Частиною першою статті 8 Закону №922-VIII визначено, що моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).

Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

За результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання (частина шоста статті 8 Закону №922-VIII).

За змістом частини сьомої статті 8 Закону №922-VIII у висновку обов`язково зазначаються:

1) найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код замовника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо якого здійснювався моніторинг процедури закупівлі;

2) назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником (у разі поділу на лоти такі відомості повинні зазначатися щодо кожного лота) та назви відповідних класифікаторів предмета закупівлі і частин предмета закупівлі (лотів) (за наявності) та його очікувана вартість;

3) унікальний номер оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір про закупівлю у разі застосування переговорної процедури закупівлі;

4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу процедури закупівлі;

5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.

У висновку може зазначатися додаткова інформація, визначена органом державного фінансового контролю.

Таким чином, із аналізу норм вищенаведеного законодавства у їх сукупності, можна дійти висновку, що відповідач та його міжрегіональні територіальні органи, наділені повноваженнями на проведення відповідного державного фінансового контролю шляхом проведення моніторингу закупівель, з урахуванням наведених приписів Положення та вимог Закону №922-VIII.

Як свідчать матеріали справи, підставою для прийняття відповідачем спірного висновку було встановлення порушення замовником абзацу 1 частини 3 статті 22 Закону та абзацу 1 пункту 28 Постанови № 1178 в частині складання тендерної документації з включенням до неї іншої інформації, вимоги щодо наявності якої не передбачені законодавством.

Так, за приписами ч. 2 ст. 22 Закону № 922-VIII наведено перелік відомостей, які зазначаються у тендерній документації.

В той же час, згідно із абз. 1 ч. 3 ст. 22 Закону № 922-VIII тендерна документація може містити іншу інформацію, вимоги щодо наявності якої передбачені законодавством та яку замовник вважає за необхідне включити до тендерної документації.

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року № 1178 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування.

Відповідно до п. 28 Особливостей №1178 тендерна документація формується замовником відповідно до вимог статті 22 Закону з урахуванням цих особливостей.

Отже, зі змісту наведених норм, випливає можливість включення до тендерної документації іншої інформації, яку замовник вважає за необхідне включити лише, якщо вимоги щодо неї передбачені законодавством.

З матеріалів справи встановлено, в ході моніторингу процедури закупівлі UA-2024-04-25-012542-a встановлено порушення замовником чинного законодавства (Закону № 922-VІІІ та Особливостей) в частині складення тендерної документації, а саме абзацу 17 пункту 1 розділу 5 тендерної документації встановлено: "Замовник може відхилити аномально низьку тендерну пропозицію, якщо учасник не надав належного обґрунтування зазначеної в ній ціні або вартості, та відхиляє аномально низьку тендерну пропозицію в разі ненадходження такого обґрунтування протягом строку, визначеного абзацом п`ятим пункту 38 Особливостей".

Так, відповідно п. 38 Особливостей встановлено, що дата і час проведення електронного аукціону визначаються електронною системою закупівель автоматично в день оприлюднення замовником оголошення про проведення відкритих торгів в електронній системі закупівель.

Тобто, пункт 38 Особливостей, який визначено замовником у тендерній документації не містить абзацу п`ятого та не визначає строк надання обґрунтування.

Визначення строку для подання учасником обґрунтування аномально низької ціни тендерної пропозиції, передбачено абзацом 1 частини чотирнадцятої статті 29 Закону № 922-VІІІ та абзацом 9 пункту 37 Особливостей.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що замовником до тендерної документації включено інформацію вимоги щодо наявності якої законодавством не передбачені, тобто здійснено посилання на норму законодавства, яка не стосується інформації викладеної в абзаці 17 пункту 1 розділу 5 тендерної документації.

Також, в ході моніторингу процедури закупівлі UA-2024-04-25-012542-a встановлено порушення замовником чинного законодавства (Закону № 922-VІІІ та Особливостей) в частині складення тендерної документації, а саме, пункту 5 розділу 6 тендерної документації визначено: "У разі відмови переможця процедури закупівлі від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації, неукладення договору про закупівлю або ненадання замовнику підписаного договору у строк, визначений Законом, замовник відхиляє тендерну пропозицію такого учасника, визначає переможця процедури закупівлі, строк дії яких ще не минув, та приймає рішення про намір укласти договір про закупівлю у порядку та на умовах, визначених підпунктом 3 пункту 44 Особливостей".

Так, відповідно до пп. 3 п. 44 Особливостей, Замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, коли переможець процедури закупівлі:

відмовився від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або укладення договору про закупівлю;

не надав у спосіб, зазначений в тендерній документації, документи, що підтверджують відсутність підстав, визначених у підпунктах 3, 5, 6 і 12 пункту 47 цих особливостей;

не надав забезпечення виконання договору про закупівлю, якщо таке забезпечення вимагалося замовником;

надав недостовірну інформацію, що є суттєвою для визначення результатів процедури закупівлі, яку замовником виявлено згідно з абзацом першим пункту 42 цих особливостей.

Однак, рішення про намір укласти договір про закупівлю приймається замовником відповідно до статті 33 Закону № 922-VІІІ та пункту 49 Особливостей, а не відповідно до підпункту 3 пункту 44 Особливостей.

Пунктом 49 Особливостей та статтею 33 Закону № 922-VІІІ визначено особливості порядку прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю з переможцем процедури закупівлі, що в свою чергу стосується інформації викладеної у пункті 5 розділу 6 тендерної документації.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що замовником до тендерної документації включено інформацію вимоги щодо наявності якої законодавством не передбачені, тобто здійснено посилання на норму законодавства, яка не стосується інформації викладеної у пункті 5 розділу 6 тендерної документації.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає обґрунтованим висновки суду першої інстанції, що в ході моніторингу управлінням встановлено, документально підтверджено та обґрунтовано порушення замовником абзацу 1 пункту 28 Особливостей та абзацу 1 частини 3 статті 22 Закону № 922-VІІІ.

Доводи апеляційної скарги про те, що пункти тендерної документації за своєю суттю не відрізняються від норм законодавства, а навпаки його дублюють, а посилання на пункт 38 Особливостей та підпункту 3 пункту 44 Особливостей, є формальними описками і впливають на зміст тендерної документації, не створює жодних вимог для учасників, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновки Держаудитслужби щодо невідповідності тендерної документації вимогам чинного законодавства.

При цьому, включення до тендерної документації іншої інформації, яку замовник вважає за необхідне включити, можливе лише, якщо вимоги щодо неї передбачені законодавством (ч. 3 ст. 22 Закону № 922-VIII).

Отже, включення до тендерної документації інформації, що не передбачена законодавством, свідчить про наявність в діях позивача порушення ч. 3 ст. 22 Закону №922-VIII та п. 28 Постанови № 1178.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що зауваження Держаудитслужби стосовно виявлених порушень носить суто формальний характер, так як воно не пов`язано із забезпеченням ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвитком добросовісної конкуренції та виконанням завдання органу державного фінансового контролю - здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, передбаченого статтею 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю», то колегія зауважує наступне.

Наказом Міністерства фінансів України від 08 вересня 2020 року № 552 «Про затвердження форми висновку про результати моніторингу процедури закупівлі та порядку його заповнення» (далі - наказ № 552) визначено форму та зміст висновку, який складається за наслідками моніторингу публічних закупівель. Так, у разі виявлення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель пункт 3 Розділу II має містити посилання на структурну одиницю компетенційного нормативно-правового акта, на підставі якого орган державного фінансового контролю зобов`язує замовника усунути у встановленому законодавством порядку такі порушення, а також зобов`язання щодо їх усунення.

Так, згідно ч.6 ст.8 Закону №922-VIII за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

Згідно з п.5 ч.7 ст.8 Закону №922-VIII, у висновку обов`язково зазначаються: зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) у сфері публічних закупівель.

Матеріалами справи встановлено, за наслідками проведення моніторингу процедури закупівлі UA-2024-04-25-012542-a у зв`язку із встановленими порушеннями управління зобов`язало замовника здійснити заходи, направлені на недопущення встановленого порушення у подальшому, зокрема шляхом притягнення до відповідальності осіб, якими допущено порушення та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.

Тобто, у вказаному Висновку визначено заходи щодо усунення виявленого порушення, а саме: здійснити заходи, направлені на недопущення встановлених порушень у подальшому, зокрема, шляхом притягнення до відповідальності осіб, якими допущено порушення, які є співмірними із виявленими порушеннями, чіткими та зрозумілими.

Також слід зазначити, що оскаржуваний висновок не містить зобов`язання для позивача щодо припинення договірних відносин із учасником закупівлі, а містить зобов`язання щодо вжиття заходів на недопущення вказаних порушень у майбутньому, тобто жодним чином не створює для нього нових обов`язків в частині предмету закупівлі, не скасовує та не звужує його прав, що потребують захисту, а лише вказує на необхідність дотримання у майбутньому законодавства, що регулює проведення публічних закупівель.

Таким чином, застосований органом Держаудитслужби захід впливу має лише спонукальний характер, спрямований на забезпечення позивачем в майбутньому виконання вимог законодавства у сфері закупівель товарів та послуг, тому не створює правових наслідків за закупівлею, що підлягала моніторингу.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 21.12.2023 у справі №160/18147/22, від 01.02.2024 у справі №160/18391/22, від 08.04.2024 у справі №160/1851/23.

Крім того, відповідно до частини восьмої статті 8 Закон №922-VIII протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення органом державного фінансового контролю висновку замовник оприлюднює через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.

Таким чином частиною восьмою статті 8 Закону №922-VIII визначено порядок дій замовника державної закупівлі, в разі виявлення за наслідками проведення моніторингу порушень чинного законодавства при здійсненні державної закупівлі. Законодавцем диспозитивно визначено варіанти правомірної поведінки замовника при усунені порушень, зазначених у висновку, зокрема, шляхом оприлюднення через електронну систему закупівель інформації та/або документів, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументованих заперечень до висновку, або інформації про причини неможливості усунення виявлених порушень.

Тобто, виходячи із структури та змісту частини восьмої статті 8 Закону №922-VIII, саме замовник публічної закупівлі вправі визначати, яким чином він має намір усунути виявлені правопорушення, обираючи один із визначених законом правомірних варіантів поведінки.

Правом вибору певного конкретного способу усунення виявлених у ході ревізії порушень відповідно до приписів статті 65 Господарського кодексу України наділений саме керівник підприємства. Разом з тим, якщо у вимозі не зазначено конкретного способу її виконання, то вказана обставина не позбавляє підконтрольного об`єкта права звернутися до контролюючого органу з метою отримання певних роз`яснень.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 02.04.2020 року у справі № 820/3534/16 та від 03.06.2020 року у справі № 826/18894/16.

Отже, доводи апеляційної скарги, що зауваження Держаудитслужби стосовно виявлених порушень носить суто формальний характер, колегія суддів вважає помилковими, оскільки Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області конкретизувало, яких саме заходів має вжити позивач та визначило спосіб усунення виявлених під час моніторингу порушень, що свідчить про його чіткість та визначеність.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції що висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2024-04-25-012542-a, затверджений начальником управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби Іриною Салогуб 17.06.2024, прийнятий відповідачем на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України.

Поряд з цим, згідно з частиною другою статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За пунктом 1 частини першої статті 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Горішньоплавнівської міської ради" - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 по справі № 440/7900/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій