Справа № 500/1381/25
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1381/25

09 липня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області, в якому проси визнати протиправними та скасувати:

рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 17.12.2024 про опис майна платника податків ОСОБА_1 у податкову заставу;

рішення Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 07.03.2025.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.12.2024 позивач отримав рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 17.12.2024 про опис майна у податкову заставу.

Проте позивач вказує, що оскаржуване рішення не містить жодних підстав його прийняття, не містить відомостей про наявність чи відсутність податкового боргу у позивача, не містить відомостей про розмір такого бору, не містить відомостей про підстави нарахування такого боргу, несплату його у встановлений строк, посилання на податкове повідомлення-рішення, яким встановлено грошове зобов`язання, податкову вимогу про сплату грошового зобов`язання тощо.

Вказує, що разом із оскаржуваним рішенням позивач отримав лист Головного управління ДПС у Тернопільській області від 17.12.2024 №25666/6/19-00-13-03 із вимогою подати управлінню перелік ліквідного майна та прибути до управління для опису такого майна.

У даному листі також вказано, що станом на 17.12.2024 податковий борг платника податків ОСОБА_1 складає 264171,87 гривень.

Проте позивач зазначає, що у провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебуває справа №500/6378/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, прийнятих Головним управлінням ДПС у Тернопільській області від 25.11.2023 №0-1915- UA0096355; від 25.11.2023 №0-1915-UA0096355; від 26.03.2024 №0-1915-UA0096355, загальна сума грошових зобов`язань за якими становить 254180 грн.

Тому на переконання позивача, грошові зобов`язання за вказаними вище податковими повідомленнями-рішеннями є неузгодженими, а дії Головного управління ДПС у Тернопільській області щодо опису майна платника податків ОСОБА_1 у податкову заставу та винесення оскаржуваного рішення є неправомірними, оскільки суперечать вимогам ст. 89 ПК України.

Ухвалою судді від 13.03.2025 позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Також даною ухвалою залучено до участі у справі в якості другого відповідача Державну податкову службу України.

31.03.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву (спільна позиція Головного управління ДПС у Тернопільській області та ДПС України), в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що Фізична особа ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області як платник податків.

У зв`язку із наявністю податкового боргу у позивача, зокрема по платежах:

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (Козлівська ТГ);

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (Білецька ТГ);

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, контролюючим органом керуючись положенням п. 59.1 ст. 59 ПК України, ГУ ДПС у Тернопільській області в автоматичному режимі сформовано податкову вимогу від 16.04.2024 №0-1900, яку надіслано платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

В подальшому, зважаючи на наявність податкового боргу згідно даних ІКП та звітних облікових систем податкового органу, ГУ ДПС у Тернопільській області керуючись ст. 89 ПК України прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 17.12.2024 №25666/6/19-00-13-03.

Також представник вказує, що не зважаючи на наявність оскаржених зобов`язань по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості нарахованих відповідно до ППР від 25.11.2023 №0-1915-UA0096355 на суму 47070,00 грн, №0-1915-UA0096355 на суму 101985,00 грн та від 26.03.2024 №0-1915-UA0096355 охоплених позовною заявою у справі №500/6378/24, помилковими є твердження позивача, щодо відсутності узгоджених зобов`язань на момент прийняття ГУ ДПС у Тернопільській області рішення про опис майна у податкову заставу від 17.12.2024 №25666/6/19-00-13-03, позаяк податковий борг по платежах:

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (Козлівська ТГ) нарахований відповідно до ППР від 25.11.2023 №0-1915-UA0021345 на суму 395,71 грн, №0-1915-UA0021345 на суму 544,59 грн, №0-1915-UA0021345 на суму 402,16 грн та від 26.03.2024 року №0-1915-UA0021345 на суму 561,35 грн;

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (Білецька ТГ) нарахований відповідно до ППР від 25.11.2023 №0-1915-UA0096355 на суму 4 395,41 грн та від 26.03.2024 року №0-1915-UA0021345 на суму 4 530,65 грн сплачується ОСОБА_1 добровільно протягом 2025 року з порушенням граничних термінів сплати узгоджених зобов`язань (востаннє 24.03.2025 року згідно платіжного доручення №@2PL117732), що чітко відображено в інтегрованій картці платника податків.

Ухвалою суду від 04.04.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Тернопільській області від 31.03.2025 про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням сторін.

Дослідивши докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області як платник податків.

У зв`язку із наявністю у позивача податкового боргу, контролюючим органом керуючись положенням п. 59.1 ст. 59 ПК України, ГУ ДПС у Тернопільській області в автоматичному режимі сформовано податкову вимогу від 16.04.2024 року №0-1900, яку надіслано платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яку вручено 23.04.2024.

Також, у зв`язку із наявністю податкового боргу у ОСОБА_1 та керуючись ст.89 Податкового кодексу України контролюючим органом прийнято рішення від 17.12.2024 №25666/6/19-00-13-03 про опис майна у податкову заставу, яке направлено на адресу платника та вручено 26.12.2024.

Позивач не погоджуючись зі спірним рішення звернувся зі скаргою до Державної податкової служби України, за результатом розгляду якої 07.03.2025 прийнято рішення №6615/6/99-00-06-03-03-06, яким ДПС України залишила без змін рішення ГУ ДПС у Тернопільській області від 16.04.2024 року №0-1900, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись із рішеннями ГУ ДПС у Тернопільській області від 16.04.2024 року №0-1900 та ДПС України від 07.03.2025 №6615/6/99-00-06-03-03-06, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України).

Між тим положеннями підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України регламентовано, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За правилами передбаченими пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пунктів 95.1 та 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з пунктом 87.1 статті 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (п. 87.2 ст. 87 ПК України).

Між тим положеннями статті 88 ПК України врегульовано зміст податкової заставки.

Так, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

У разі якщо податковий борг виник за операціями, що виконувалися в межах договорів про спільну діяльність, у податкову заставу передається майно платника податків, який згідно з умовами договору був відповідальним за перерахування податків до бюджету та/або майно, яке внесене у спільну діяльність та/або є результатом спільної діяльності платників податків. У разі недостатності майна такого платника податків у податкову заставу передається майно інших учасників договору про спільну діяльність у розмірах, пропорційних їх участі у такій спільній діяльності.

Як визначено пунктом 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

При цьому згідно з абзацом 1 пункту 89.2 статті 89 ПК України право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Згідно з пунктом 89.3 статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Згідно з пунктом 89.4 статті 89 ПК України у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Відповідно до пункту 89.8 статті 89 ПК України контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Згідно приписів пункту 91.3 статті 91 ПК України податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов`язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб, здійснює підготовку документів для звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

У разі відмови платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право залучати до опису майна платника податків не менш як двох понятих.

Відповідно до пункту 92.1 статті 92 ПК України платник податків зберігає право користування майном, що перебуває у податковій заставі, якщо інше не передбачено законом.

У разі здійснення операцій з майном, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди контролюючого органу платник податків несе відповідальність відповідно до закону (п. 92.3 ст. 92 ПК України).

Як встановлено судом, згідно з даними ІКС ДІІС, станом а 16.04.2024 у ОСОБА_1 обліковувався податковий борг у загальній сумі 153956,87 грн, в тому числі:

- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, (ККДБ 18010200) на загальну суму 4901,87 грн;

- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, (ККДБ 18010300) на загальну суму 149055,00 грн,

який виник на підставі таких ППР від 25.11.2023:

№ 0-1915-UA0096355;

№ 0-1915-UA0096355;

№ 0-1915-UA0096355;

№ 0-1915-UA0021345;

№ 0-1915-UA0021345;

№ 0-1915- UA0021345.

Керуючись положенням п. 59.1 ст. 59 Кодексу, ГУ ДПС у Тернопільській області в автоматичному режимі було сформовано податкову вимогу від 16.04.2024 № 0-1900, яку надіслано платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та вручено 23.04.2024, що не заперечується сторонами.

Також, 17.06.2024 відбуло збільшення податкового боргу відповідно до винесених ППР від 26.03.2024:

№ 0-1915-UA0096355;

№ 0-1915-UA0096355;

№ 0-1915-UA0021345.

Обґрунтовуючи свої позовні вимог позивач вказує на те, що у провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебуває справа №500/6378/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, прийнятих Головним управлінням ДПС у Тернопільській області від 25.11.2023 №0-1915-UA0096355; від 25.11.2023 №0-1915-UA0096355; від 26.03.2024 №0-1915-UA0096355, загальна сума грошових зобов`язань за якими становить 254180 грн.

Тому на переконання позивача, грошові зобов`язання за вказаними вище податковими повідомленнями-рішеннями є неузгодженими, а дії Головного управління ДПС у Тернопільській області щодо опису майна платника податків ОСОБА_1 у податкову заставу та винесення оскаржуваного рішення є неправомірними, оскільки суперечать вимогам ст. 89 ПК України.

Поряд із цим, суд зауважує, що на момент прийняття ГУ ДПС у Тернопільській області рішення про опис майна у податкову заставу від 17.12.2024 №25666/6/19-00-13-03, у позивача був наявний податковий борг по платежах:

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (Козлівська ТГ) нарахований відповідно до ППР від 25.11.2023 №0-1915-UA0021345 на суму 395,71 грн, №0-1915-UA0021345 на суму 544,59 грн, №0-1915-UA0021345 на суму 402,16 грн та від 26.03.2024 року №0-1915-UA0021345 на суму 561,35 грн;

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (Білецька ТГ) нарахований відповідно до ППР від 25.11.2023 №0-1915-UA0096355 на суму 4 395,41 грн та від 26.03.2024 №0-1915-UA0021345 на суму 4 530,65 грн.

При цьому, вказаний податковий борг протягом 2025 року сплачується позивачем добровільно з порушенням граничних термінів сплати узгоджених зобов`язань (востаннє 24.03.2025 року згідно платіжного доручення №@2PL117732).

Наведене вище підтверджується відомостями відображеними в інтегрованій картці платника податків, наявній в матеріалах справи.

З урахуванням наведене, суд не вбачає протиправності оскаржуваного рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 17.12.2024 №25666/6/19-00-13-03 про опис майна платника податків ОСОБА_1 у податкову заставу.

Тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Також суд зазначає, що Податковий кодекс України передбачає пряму норму, яка дає право платнику податків оскаржити неправомірне, невмотивоване, необґрунтоване рішення податкового органу оскаржити у судовому порядку.

Порядок оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами затверджений наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 №916 (далі - Порядок №916).

Пунктом 1 розділу ІХ Порядку №916, передбачено, що контролюючий орган у разі розгляду скарги перевіряє правомірність та обґрунтованість рішення, що оскаржується, та приймає рішення про результати розгляду скарги.

Згідно п. 2 розділу ІХ Порядку №916, за результатами розгляду скарги контролюючий орган приймає одне з таких рішень:

1) повністю задовольняє скаргу платника податків та скасовує рішення контролюючого органу, яке оскаржується;

2) частково задовольняє скаргу платника податків та в окремій частині скасовує рішення контролюючого органу, яке оскаржується;

3) залишає скаргу без задоволення, а рішення контролюючого органу, яке оскаржується, без змін;

4) зменшує (збільшує) суму грошового зобов`язання.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо цієї частини позовних вимог позивач вказує на те, що рішення ДПС про результати розгляду скарги від 07.03.2025, прийняте лише на підставі наявної невідкликаної податкової вимоги та відображення боргу в ІКС ДПС.

Щодо наведеного суд зазначає, що до предмета доказування у справах щодо визнання протиправним та скасування рішення про опис майна у податкову заставу належать обставини існування на час прийняття оскаржуваного рішення передумов для його прийняття, а саме: наявність узгодженого грошового зобов`язання; момент виникнення податкового боргу, що має бути належним чином відображено в інформаційно-телекомунікаційній системі податкового органу; чи перевищує сума податкового боргу суму, встановлену пунктом 11 розділу І Порядку №586. За загальним правилом, визначеним частиною першою статті 47 КАС України, ці обставини підлягають перевірці у тому випадку, якщо позов обґрунтований посиланням на такі підстави.

Як вже зазначалося вище, на момент прийняття ГУ ДПС у Тернопільській області рішення про опис майна у податкову заставу від 17.12.2024 №25666/6/19-00-13-03, у позивача був наявний податковий борг по платежах:

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (Козлівська ТГ) нарахований відповідно до ППР від 25.11.2023 №0-1915-UA0021345 на суму 395,71 грн, №0-1915-UA0021345 на суму 544,59 грн, №0-1915-UA0021345 на суму 402,16 грн та від 26.03.2024 №0-1915-UA0021345 на суму 561,35 грн;

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (Білецька ТГ) нарахований відповідно до ППР від 25.11.2023 №0-1915-UA0096355 на суму 4 395,41 грн та від 26.03.2024 №0-1915-UA0021345 на суму 4 530,65 грн.

А тому наведені вище доводи позивача є необґрунтованими.

Також ході розгляду даної справи судом не встановлено, що ДПС України приймаючи рішення про результати розгляду скарги від 07.03.2025 №6615/6/99-00-06-03-03-06 не дотримано норм Податкового кодексу України, а також вимог Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та іншими особами та їх розгляду контролюючими органами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 року №916 (зі змінами).

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є також необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з`ясувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 09 липня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46003, ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.