Справа № 160/16603/25
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "МАГМА-ІНВЕСТ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
05.06.2025 року за допомогою підсистеми «Електрониий суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "МАГМА-ІНВЕСТ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що ТОВ «Магма-Інвест» є власником нежитлової будівлі загальною площею 15 048,1 кв.м., за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Телевізійна 3л/1 та нежитлового приміщення загальною площею 216,3 кв.м., за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, проспект Університетський (Гагаріна), будинок 14, приміщення 28. На підставі Свідоцтва ННК 836527 від 09.11.2018 року Позивач є власником нежитлової будівлі літ. А-12, проектного корпусу за адресою Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Телевізійна, 3л/1. Згідно з ДК 018-2000 до групи «Будівлі промислові та склади» (код 125) належить клас «Будівлі промисловості» (код 1251), який включає будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств тощо. Тому, нежитлове приміщення за адресою Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Телевізійна, 3л/1 придбане ТОВ «Магма-Інвест» не є об`єктом оподаткування. Окрім наведеного зазначає про часткове пошкодження будівлі внаслідок ракетної атаки 19.10.2024 року. За таких обставин, накладення штрафу згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України є протиправним, а спірне податкове повідомлення-рішення є таким, що підлягає скасуванню.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді О.С. Рябчук.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23 червня 2025 року о 13:30год.
Цією ж ухвалою відповідачам надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подання відзиву на позов, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
З метою застосування норм п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПКУ, промисловими вважаються підприємства, які відповідно до ДК 009:2010 відносяться до секцій: B «Добувна промисловість та розроблення кар`єрів», C «Переробна промисловість», зокрема виробництво харчових продуктів, напоїв, тютюнових виробів, текстильне виробництво, виробництво шкіри, виробів зі шкіри та інших матеріалів, виробництво паперу та паперових виробів, поліграфічна діяльність, тиражування записаної інформації тощо, D «Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря», E «Водопостачання; каналізація, поводження з відходами», F «Будівництво».
Тобто, платник може скористатись преференцією норми абз. «є» п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПКУ за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду). Недостатньо заявити певні види діяльності шляхом унесення відповідних записів до Статуту чи ЄДРПОУ, потрібно здійснювати таку діяльність, а саме виробництво й випуск відповідної продукції. Згідно баз даних які доступні контролюючим органам (щонайменше Єдиний реєстр податкових накладних) в перевіреному періоді ТОВ «МАГМАІНВЕСТ» здебільшого отримувало доход за: здачу в оренду вищезазначених у власності об`єктів нерухомого майна, відшкодування витрат за електроенергію, компенсацію витрат з електричної енергії тому преференція абзацу «є» п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПКУ щодо не нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за такі об`єкти на них не поширюється. Тобто об`єкти нерухомості, які належать товариству на праві приватної власності, оподатковуються на загальних підставах.
Згідно наявної у матеріалах справи довідки, справи, що були призначені на 23.06.2025 року знято з розгляду через перебування судді Рябчук О.С. у період з 23.06.2025р. по 27.06.2025р. у відпустці на підставі Наказу голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 року № 544-в.
30.06.2025 року представником Головного управління ДПС у Дніпропетровській області подано клопотання про перехід до розгляду справи по суті у той самий день 30 червня 2025 року, після закінчення підготовчого судового засідання.
У підготовчому засіданні 30 червня 2025 року судом ухвалено закрити підготовче судове засідання та перейти до розгляду справи по суті в день закриття підготовчого провадження.
У судовому засіданні 30 червня 2025 року представник відповідача підтримав викладені заперечення проти заявленого адміністративного позову.
У судовому засіданні 30 червня 2025 року судом ухвалено здійснювати подальший розгляд в порядку письмового провадження.
Частиною 4статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
- з 27.01.2021 будівлі адміністративної з актовою залою, загальною площею 15 048,1м2 розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, Документ сформований в системі «Електронний суд» 18.06.2025 5 вул. Телевізійна, буд. Зл/1 (Довгинцівський район);
- з 27.01.2022 нежитлового приміщення вбудованого в 1й поверх 4х поверхового житлового будинку, загальною площею 216,3м2, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, прт. Гагаріна, буд.14 прим.28 (Металургійний район).
На підставі виданих Головним управлінням ДПС у Дніпропетровської області направлень на перевірку: від 25 лютого 2025 року №2111, №2112 та на підставі п.191.1 ст.191, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755VI (далі за текстом: ПКУ) у зв`язку з неподанням товариством в установлений законом строк податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за період:
Перевіркою повноти визначення задекларованих ТОВ «МАГМАІНВЕСТ» показників з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за перевіряємий період встановлено його заниження всього у сумі 1 993 386,47грн., в тому числі: 2021 рік 451 443,00грн., 2022 рік 496 233,60грн. 2023 рік 511 502,32грн., 2024 рік 534 207,55грн., про що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області 12.03.2025 року складено акт №1081/04-36-07-07-03/42483359.
Надаючи оцінку спірним відносинам суд виходить із наступного.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким ст. 266 ПК України викладено в новій редакції, а об`єкти оподаткування податком на нерухоме майно доповнено об`єктами нежитлової нерухомості.
Згідно зі ст. 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.
Відповідно до пп. 266.1.1, пп 266.2.1, пп. 266.3.1, пп. 266.3.2 ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Згідно з підпунктом «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.
Аналіз встановлених обставин справи дозволяє зробити висновок, що у наявних правовідносинах спірним є питання можливості застосування пп. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України щодо об`єкту нерухомого майна, що належить позивачу на праві власності.
Згідно з пунктом 30.1 статті 30 ПК України визначено поняття податкової пільги - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.
Відповідно до пп. 14.1.129-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють серед іншого будівлі промислові та склади (підпункт «ґ»).
Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 року № 507, будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» група 125 «Будівлі промислові та склади» клас 1251 «Будівлі промисловості».
До будівель промисловості відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 належать до класу 1251 «Будівлі промисловості», який в свою чергу включає підкласи: 1251.1 - «Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості», 1251.2 - «Будівлі підприємств чорної металургії», 1251.3 - «Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості», 1251.4 - «Будівлі підприємств легкої промисловості, 1251.5 - «Будівлі підприємств харчової промисловості», 1251.6 - «Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості», 1251.7 - «Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості», 1251.8 - «Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості», 1251.9 - «Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне».
Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.
Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 820/3556/17 (постанова від 17.02.2020), застосування підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України можливе у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).
Обґрунтовуючи підстави винесення спірного податкового повідомлення-рішення відповідач вказав, що, застосовуючи об`єктно-функціональний підхід до визначення податкової пільги у підпункті "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України законодавець ключовим критерієм обрав функціональне призначення будівлі, а не належність конкретному суб`єкту-платнику.
Сама по собі специфіка об`єкта оподаткування - наявність спеціального статусу будівлі, а саме, статусу будівлі промисловості не може бути достатньою підставою для звільнення від оподаткування.
Так, ще однією умовою звільнення від оподаткування за пп. «є» пп. 266.2.2 ст. 266 ПК України є фактичне використання за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях В-F КВЕД ДК 009:2010, та не здавання їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Податковим органом в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки встановлено, що в перевіреному періоді ТОВ «МАГМАІНВЕСТ» здебільшого отримувало доход за: здачу в оренду вищезазначених у власності об`єктів нерухомого майна, відшкодування витрат за електроенергію, компенсацію витрат з електричної енергії.
В той же час позивачем в ході розгляду адміністративної справи зворотнього не доведено та не спростовано висновки податкового органу, що викладені в акті перевірки від 12.03.2025 року №1081/01-36-07-07-03/42483359.
Аналогічні висновки щодо застосування підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України викладені у рішеннях Верховного Суду у справі №2240/3410/18 від 01 лютого 2023 року, від 17.02.2020 у справі №820/3556/17, у яких вказано, що застосування підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України можливе у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).
Отже, в порушення підпунктів 266.1.1 пункту 266.1, 266.2.1 пункту 266.2, 266.3.3 пункту 266, 266.7.5 пункту 266.7, 266.8.1 пункту 266.8 статті 266 ПКУ ТОВ «МАГМА ІНВЕСТ» не надало податкову звітність та не задекларувало (занизило) податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 20212024 роки (крім 2024 року по Металургійному району), в загальній сумі 1 993 386,47грн., в тому числі: 2021 рік 451 443,00грн., 2022 рік 496 233,60грн. 2023 рік 511 502,32грн., 2024 рік 534 207,55грн.
Відтак позов не підлягає задоволенню, оскільки проведеним судовим розглядом установлено відповідність оскарженого рішення суб`єкта владних повноважень вимогам ч.2 ст.2 КАС України у межах наведених заявником підстав позову, що призводить до відсутності порушеного права як об`єкту судового захисту.
При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії), вичерпно реалізував усі діючі юридичні механізми з`ясування об`єктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін, виклав власні мотиви конкретного тлумачення змісту належних норм матеріального і процесуального права.
Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.
Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.
Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. В той же час, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "МАГМА-ІНВЕСТ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 07.07.2025 року.

Суддя О.С. Рябчук