Справа № 320/54226/24
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 року справа №320/54226/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біон Фінанс Груп» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Біон Фінанс Груп» (далі - позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у місті Києві (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.06.2024 №, прийняте Головним управлінням ДПС у місті Києві.

Позовна заява обґрунтована тим, що, оскільки Контрагентом Greta-Plus Anna Greta Sp.K. у 2022 році сплачувався податок на прибуток у Польщі державі його реєстрації, що підтверджується довідкою від 14 червня 2024 року, виданою Керівником Лодзького податкового управління в м. Лодзі, а також з урахуванням відсутності критеріїв, визначених підпунктами «а»«в» підпункту 39.2.1.1 пункту 39.2.1 статті 39 Податкового кодексу України, операції Позивача з Контрагентом Greta-Plus Anna Greta Sp.K. у звітному 2022 році не підпадають під визначення контрольованих. У зв`язку з цим висновки Головного управління ДПС у м. Києві про порушення ТОВ «БІОН ФІНАНС ГРУП» вимог підпункту 39.2.1.1 пункту 39.2.1 статті 39 Податкового кодексу України в частині неподання звіту про контрольовані операції за 2022 рік є необґрунтованими, а відтак податкове повідомлення-рішення від 05.06.2024 № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/54226/24 передана до розгляду судді Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 відкрито провадження у справі №320/54226/24 та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до частини 7 статті 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.

В матеріалах справи відсутній відзив на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На підставі направлення від 17.04.2024 №8916/26-15-23-02-19, виданого Головним управлінням ДПС у м. Києві, розташованим за адресою: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, тел. , факс , , головним державним інспектором відділу перевірок трансфертного ціноутворення управління трансфертного ціноутворення ГУ ДПС у м. Києві Колесником Павлом Івановичем, відповідно до пункту 20.1 статті 20, пункту 39.4 статті 39, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.15 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, у зв`язку зі змінами, внесеними до підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України Законом України від 30.06.2023 №3219-ІХ, а також у зв`язку з неподанням платником податків звіту про контрольовані операції за 2022 рік, на підставі наказу ГУ ДПС у м. Києві від 11.04.2024 №2420-п було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «БІОН ФІНАНС ГРУП» з питань неподання зазначеного звіту відповідно до затвердженого плану перевірки.

Перевірка проводилася з 17.04.2024 по 23.04.2024.

За результатами перевірки складено Акт від 30.04.2024 №37748/Ж5/26-15-23-02-21 (далі Акт), в якому встановлено порушення Позивачем вимог підпункту 39.2.1.1 пункту 39.2.1 статті 39 ПК України у частині неподання звіту про контрольовані операції за 2022 звітний рік.

У розділі 3 Акта зазначено, що станом на 23.04.2024 ТОВ «БІОН ФІНАНС ГРУП» не подало до ДПС України звіт про контрольовані операції за 2022 рік. Під час перевірки встановлено, що в перевіряємому періоді Позивач здійснював господарські операції з контрагентом-нерезидентом Greta-Plus Anna Greta Sp.K. (Республіка Польща).

Річний дохід платника податків за правилами бухгалтерського обліку (без урахування непрямих податків) за 2022 рік склав 244 537 198 грн, що перевищує граничне значення 150 млн грн, передбачене підпунктом 39.2.1.7 пункту 39.2.1 статті 39 ПК України, необхідне для визнання операцій контрольованими. Загальний обсяг операцій з зазначеним нерезидентом за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 становив 69 609 703,74 грн, що також перевищує граничний вартісний критерій 10 млн грн для кожного контрагента.

Контрагент Greta-Plus Anna Greta Sp.K. має організаційно-правову форму, включену до переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.07.2017 №480 (зі змінами), що є підставою для визнання таких операцій контрольованими.

На підставі зазначених обставин контролюючий орган дійшов висновку про порушення Позивачем вимог ПК України щодо неподання звіту про контрольовані операції.

Позивач не погодився з висновками, викладеними в Акті перевірки від 30.04.2024 №37748/Ж5/26-15-23-02-21, і, керуючись пунктом 86.7 статті 86 ПК України, подав Заперечення листом від 07.05.2024.

Листом від 30.05.2024 №9952/1/26-15-23-02-27 ГУ ДПС у м. Києві повідомило про результати розгляду заперечення, зазначивши, що аргументи позивача не спростовують факту порушення, тому висновки Акта залишені без змін, а заперечення без задоволення.

На підставі висновків Акта ГУ ДПС у м. Києві видано податкове повідомлення-рішення від 05.06.2024 № (далі ППР), яким зафіксовано порушення підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 ПК України у частині неподання звіту про контрольовані операції за 2022 рік, а також застосовано штрафні санкції на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та пункту 120.3 статті 120 ПК України в розмірі 744 300,00 грн.

Позивач, не погоджуючись із зазначеним ППР, подав скаргу до Державної податкової служби України листом від 21.06.2024 (вих. №21-2).

21.08.2024 року ДПС України прийняла Рішення про результати розгляду скарги №25456/6/99-00-06-03-01-06, яким залишила податкове повідомлення-рішення від 05.06.2024 № без змін, а скаргу без задоволення.

Зазначене Рішення було отримано позивачем 03.09.2024, що підтверджується даними трекінгу з офіційного сайту АТ «Укрпошта».

Позивач не погоджується з податковим повідомленням-рішенням від 05.06.2024 № та сумою застосованих штрафних санкцій, вважає зазначене рішення необґрунтованим і таким, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Підстави, за наявності яких здійснюється документальна позапланова перевірка, встановленні пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Призначення позапланової невиїзної документальної перевірки позивача слугував підпункт 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статі 78 Податкового кодексу України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки визначені у статті 79 Податкового кодексу України.

Згідно пунктів 79.2, 79.3, 79.5 статті 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.

В свою чергу, пункт 42.2 статті 42 Податкового кодексу України передбачає, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Отже, документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків проводиться виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, а право на проведення такої перевірки надається лише за умови повідомлення платника податку про таку перевірку та вручення копії наказу про проведення перевірки у спосіб, визначений законом, до її початку.

Під час розгляду справи суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, в постанові 02 вересня 2020 року у справі № 820/3426/16, яка полягає у тому, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому особисто чи його уповноваженому представнику копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, а відтак з наказом про перевірку та письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення такої перевірки платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення.

Невиконання вимог щодо повідомлення платника податків про перевірку до початку її проведення призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме, підстав для прийняття за її результатами актів індивідуальної дії, зокрема і податкового повідомлення-рішення.

Аналогічна позиція висловлена неодноразово Верховним Судом України, зокрема, в постанові від 27.01.2015 у справі №21-425а14 визначено, що нормами ПК, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Суд звертає увагу на те, що невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, і завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.

З урахуванням наведеного, податковий орган, як суб`єкт владних повноважень, в силу положень Конституції України, повинен виконувати свої повноваження лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відтак зобов`язаний був вчинити дії аби завчасно (в розумні строки) проінформувати платника податків про початок проведення перевірки щодо нього.

Поряд з цим, суд також зазначає, що головним критерієм, покладеним в основу визнання правових актів органу державної влади незаконними з процесуальних підстав, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав.

За правовим висновком, сформульованим Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 лютого 2020 року по справі №826/17123/18, оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства про проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Відповідно до ст 39 ПКУ:

39-3.4.1. Фінансові агенти зобов`язані щороку, до 1 липня, подавати до контролюючого органу звіт про підзвітні рахунки.

39-3.4.2. Звітним періодом вважається попередній календарний рік, якщо Угодою FATCA або Багатосторонньою угодою CRS відповідно не встановлено інші правила.

39-3.4.3. У звіті про підзвітні рахунки, що подається для цілей виконання вимог Угоди FATCA або Багатосторонньої угоди CRS, фінансовий агент надає інформацію про всі підзвітні рахунки за звітний період в обсязі, визначеному Угодою FATCA або розділом I Загального стандарту звітності CRS.

39-3.4.4. Звіт про підзвітні рахунки подається виключно в електронній формі. Форма звіту про підзвітні рахунки, формат (стандарт) його заповнення та подання фінансовими агентами до контролюючого органу встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

39-3.4.5. Контролюючий орган здійснює збір інформації від фінансових агентів, зберігання, захист такої інформації та передачу відомостей до компетентного органу іноземної юрисдикції чи фінансовому агенту, від якого вона була отримана (у разі необхідності виправлення або уточнення інформації щодо фінансового рахунку, який веде такий фінансовий агент). Забороняється надання контролюючим органом інформації щодо підзвітних рахунків (у тому числі отриманої від компетентних органів іноземних держав) іншим особам, у тому числі правоохоронним чи іншим державним органам, органам місцевого самоврядування, юридичним та фізичним особам (у тому числі тим, про яких надано інформацію у звіті про підзвітні рахунки), крім випадків надання такої інформації відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п.120.3 ст. 120 ПКУ, неподання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення, та/або глобальної документації з трансфертного ціноутворення (майстер-файлу), та/або звіту у розрізі країн міжнародної групи компаній, та/або повідомлення про участь у міжнародній групі компаній відповідно до вимог статті 39 цього Кодексу

тягне за собою накладення штрафу (штрафів) у розмірі:

300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання звіту про контрольовані операції.

Відповідно до підпункту 39.2.1.1 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України (далі ПК України), контрольованими операціями є господарські операції платника податків, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків (для резидентів Дія Сіті платників податку на особливих умовах на фінансовий результат до оподаткування, визначений у фінансовій звітності згідно з національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку або міжнародними стандартами фінансової звітності), а саме:

а) господарські операції, що здійснюються з пов`язаними особами нерезидентами, у тому числі у випадках, визначених підпунктом 39.2.1.5 цього підпункту;

б) зовнішньоекономічні господарські операції з продажу та/або придбання товарів та/або послуг через комісіонерів-нерезидентів;

в) господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, зареєстрованими у державах (на територіях), включених до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 цього підпункту, або які є резидентами таких держав;

г) господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи. Перелік організаційно-правових форм таких нерезидентів у розрізі держав (територій) затверджується Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення змін до такого переліку вони набирають чинності з 1 січня звітного року, що настає за календарним роком, у якому ці зміни були внесені.

Якщо нерезидент, організаційно-правова форма якого включена до згаданого переліку, у звітному році сплачував податок на прибуток (корпоративний податок), то господарські операції платника податків з таким нерезидентом, за відсутності критеріїв, визначених підпунктами "а""в" цього підпункту, визнаються неконтрольованими.

ґ) господарські операції (у тому числі внутрішньогосподарські розрахунки), що здійснюються між нерезидентом та його постійним представництвом в Україні.

Відповідно до підпункту 39.2.1.7 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України, господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 (крім операцій між нерезидентом та його постійним представництвом в Україні) та 39.2.1.5, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:

річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 150 мільйонів гривень (без урахування непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;

обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 10 мільйонів гривень (без урахування непрямих податків) за відповідний звітний рік.

Господарські операції між нерезидентом та його постійним представництвом в Україні визнаються контрольованими, якщо обсяг таких операцій перевищує 10 мільйонів гривень (без урахування непрямих податків) за відповідний податковий рік.

Згідно з підпунктом 39.4.1 пункту 39.4 статті 39 ПК України, звітним періодом для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням є календарний рік.

Таким чином, господарські операції з нерезидентом, організаційно-правова форма якого включена до переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 липня 2017 року №480 «Про затвердження переліку організаційно-правових форм нерезидентів, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі податок з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи», визнаються неконтрольованими, за умови, що такий нерезидент фактично сплачував податок на прибуток (корпоративний податок) у звітному календарному році, у якому здійснювалися відповідні господарські операції.

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «БІОН ФІНАНС ГРУП» протягом 2022 року здійснювалися господарські операції з нерезидентом Greta-Plus Anna Greta Sp.K., зареєстрованим у Республіці Польща. Річний дохід позивача від будь-якої діяльності за правилами бухгалтерського обліку (без урахування непрямих податків) за вказаний звітний рік становив 244 537 198 грн, що перевищує порогове значення 150 млн грн, визначене підпунктом 39.2.1.7 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України. Обсяг операцій із зазначеним контрагентом також перевищив порогове значення 10 млн грн, а саме склав 69 609 703,74 грн.

Організаційно-правова форма контрагента spуіka komandytowa (партнерство з обмеженою відповідальністю) включена до переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.07.2017 № 480. Разом з тим, згідно з податковою реформою, яка відбулася у Польщі у 2021 році, з 2022 року зазначені партнерства підлягають оподаткуванню податком на прибуток на загальних підставах, зокрема за ставками 9% або 19% (залежно від обставин).

Факт сплати контрагентом податку на прибуток у звітному 2022 році підтверджується офіційною довідкою, виданою 14 червня 2024 року Керівником Лодзького податкового управління, в якій міститься інформація про здійснення відповідних платежів. Дана довідка надана у справі з належним перекладом на українську мову.

Судом також встановлено, що між позивачем і контрагентом Greta-Plus Anna Greta Sp.K. у 2022 році відсутні ознаки пов`язаності у розумінні підпункту 14.1.159 пункту 14.1 статті 14 ПК України, операції не здійснювались через комісіонерів-нерезидентів, а держава реєстрації контрагента (Республіка Польща) не включена до переліку юрисдикцій з низьким рівнем оподаткування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1045.

Таким чином, суд дійшов висновку, що попри формальну наявність ознак, передбачених підпунктами "г" підпункту 39.2.1.1 та підпункту 39.2.1.7 пункту 39.2 статті 39 ПК України, фактична сплата податку на прибуток контрагентом у країні його реєстрації (Польщі) у звітному році виключає визнання відповідних операцій контрольованими.

Згідно інформації, викладеною у листі Державної фіскальної служби України від 14.08.2017 № 21674/7/99-99-14-01-02-17, платникам податків рекомендовано отримувати підтвердження сплати нерезидентом податку у формі документа, виданого компетентним органом країни його резиденції, легалізованого або апостильованого відповідно до чинного законодавства України.

Разом з тим, відповідно до положень статті 15 Договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 14.08.1994, документи, підготовлені або засвідчені уповноваженим органом однієї з Договірних Сторін, визнаються дійсними на території іншої Договірної Сторони без необхідності додаткового засвідчення, зокрема легалізації чи проставлення апостилю. Цю позицію підтверджено і в листі ДФС України від 12.04.2016 № 3734/11/99-99-17-02-03-14.

З огляду на вищевикладене, довідка, надана позивачем, є належним доказом факту сплати контрагентом податку на прибуток у країні його реєстрації, та не потребує додаткового засвідчення. Таким чином, відповідно до положень статті 39 ПК України, а також ураховуючи принципи пріоритету міжнародного договору над нормами національного законодавства (пункт 3.2 статті 3 ПК України), господарські операції між ТОВ «БІОН ФІНАНС ГРУП» та Greta-Plus Anna Greta Sp.K. за 2022 рік не можуть визнаватися контрольованими.

За таких обставин, твердження контролюючого органу щодо порушення позивачем вимог пункту 39.4.2 статті 39 ПК України в частині неподання звіту про контрольовані операції є необґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до положень частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, суд зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень проаналізованого законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 11164,50 грн

Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 11164,50 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, який прийняв оскаржуване рішення - Головного управління ДПС у місті Києві.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Біон Фінанс Груп» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.06.2024 №, прийняте Головним управлінням ДПС у місті Києві.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, буд. 33/19, м. Київ, 04116, ) судовий збір у розмірі 11164 гривень 50 коп. на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Біон Фінанс Груп» (вул. Академіка Білецького, будинок 34, м. Київ, 03126, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.