Справа № 640/4199/22
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 липня 2025 рокуСправа № 640/4199/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіТурлакової Н.В.
за участі секретаря судового засіданняЗонової Л.В.
за участі:
представника відповідача-1 Щеглова Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Т.в.о. Голови Комісії з реорганізації державної фіскальної служби України Александрова Анатолія Анатолійовича, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України, Т.в.о. Голови, голова Комісії з реорганізації державної фіскальної служби України Александрова Анатолія Анатолійовича , Державної фіскальної служби України, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати Наказ Державної фіскальної служби України за № 1571-0 від 17.12.2021 року " Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 з посади Директора Інформаційно-комунікаційного департаменту Державної фіскальної служби України, з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 40 КЗП, п. 1 ч.1 ст. 87 ЗУ "Про державну службу";

- поновити ОСОБА_1 на посаді Директора Інформаційно-комунікаційного департаменту Державної фіскальної служби України в Державній фіскальній службі України або на іншій рівноцінній посаді Державної податкової служби України;

- стягнути з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 31.12.2021 по дату винесення судового рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання.

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Листом від 31.01.2023 року №03-19/7890/23 дана адміністративна справа скерована до Київського окружного адміністративного суду.

На виконання вимог Закону № 3863-ІХ наказом ДСА України від 16.09.2024 № 399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі Порядок № 399).

Пунктом 22 Порядку № 399 встановлено, що на підставі отриманих примірників протоколу та переліку судових справ відповідальною особою протягом семи робочих днів після завершення автоматизованого розподілу судових справ передаються судові справи до судів, визначених за результатами автоматизованого розподілу.

17.02.2025 року на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи №640/4199/22.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 року прийнято до провадження справу №640/4199/22 та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 року продовжено строк розгляду даної справи на 45 днів.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року призначено справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Т.в.о. Голови, голова Комісії з реорганізації державної фіскальної служби України Александрова Анатолія Анатолійовича, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу до розгляду за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання.

В судове засідання 09.06.2025р. позивач та представник позивача не з`явились, про дату, час та місце якого повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Повістка про виклик до суду 09.06.2025р. направлена засобами поштового звязку на адресу позивача, проте конверт повернувся на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Від представника позивача Рагімової Тамари Олександрівни надійшла заява, якою повідомлено суд, що договір про надання правової допомоги б/н від 25.01.2022 року між ОСОБА_1 та адвокатом Рагімовою Т.О. розірвано в односторонньому порядку. ОСОБА_1 повідомлено про припинення договору у порядку та на умовах, передбачених Договором та направлено поштою лист про розірвання договору за вих.№06/06/-2025 від 06.06.2025.

У зв`язку з неявкою позивача розгляд справи було перенесено на 09.07.2025р., про що позивача повідомлено належним чином.

Повістка про виклик до суду 09.07.2025р. направлена засобами поштового звязку на адресу позивача, проте конверт повернувся на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

В судове засідання 09.07.2025р. позивач не з`явився, причини своєї неявки із наданням відповідних доказів не повідомив, у зв`язку з чим, судом визнана неявка позивача такою, що відбулась двічі без поважних причин.

Суд зазначає, що вжив необхідні, передбачені чинним законодавством, заходи для належного повідомлення позивача про дату, час та місце проведення судового засідання, проте позивач двічі поспіль у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки із наданням відповідних доказів не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На підставі ч.5 ст.44 КАС України на учасників справи Кодексом покладений обов`язок сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Таким чином, учасники судового процесу зобов`язані добросовісно користуватися своїми процесуальними правами, у тому числі й правом на відкладення розгляду справи. Одним з проявів недобросовісності при здійсненні процесуальних прав є дії учасника процесу, спрямовані на штучне затягування розгляду справи шляхом неодноразового ігнорування обов`язкової вимоги суду щодо з`явитися у судове засідання без наявності об`єктивних підстав.

Суд також зазначає, що положеннями статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Також ЕСПЛ у своєму рішенні у справі "Варбанов проти Болгарії" (Varbanov v. Bulgaria), №31365/96, пункт 36, ECHR 2000-X) підкреслив, "що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та мати розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями".

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач. Так, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа проти Іспанії Суд зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання".

Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд неодноразово акцентував, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу "сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки".

Відповідальність за швидке здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на державні судові органи. Однак, розумність тривалості судового провадження залежить не тільки від складності справи, її обставин та предмета спору, але і поведінки сторін.

Згідно з пунктом 47 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бараона проти Португалії, 1987 рік, розумність тривалості розгляду повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформульованих у практиці Суду, зокрема, комплексності справи, поведінки заявника і відповідних державних органів.

Аналогічна позиція викладена в інших рішеннях Європейського суду з прав людини, в яких тривалі строки розгляду вважалися розумними: з урахуванням складності справ (Рішення Хосце проти Нідерландів, 1998 рік; Бухкольц проти Німеччини, 1981 рік; Бочан проти України, 2007 рік); з урахуванням неналежної поведінки заявника (Чирикоста та Віола проти Італії, 1995 рік).

Суд звертає увагу, що в умовах побудови демократичної та правової держави в Україні необхідно забезпечити неухильне дотримання Конституції, законів та інших нормативних актів у всіх сферах суспільного життя, що створить умови для недопущення порушень прав і свобод людини і громадянина. Саме дотримання строків розгляду та вирішення справ судом є важливим чинником захисту прав та законних інтересів осіб. Розумність таких строків є нормами, яких необхідно дотримуватися, щоб не порушувати права громадян, оскільки будь-які затримки у процесі судового захисту можуть мати негативні наслідки.

Вказана практика ЄСПЛ знайшла своє відображення в новій редакції КАС України. Так, ч.1 ст.45 КАСУ встановлено, що учасники судового розгляду та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, законодавець, ухвалюючи конституційні зміни в частині правосуддя та, реформуючи судову систему послідовно імплементує в національне законодавство України нові підходи розгляду судових справ, започатковані та реалізовані Європейським судом з прав людини. Вказане відповідає реаліям сьогодення з урахуванням орієнтованості України на європейські цінності та демократичні засади побудови держави.

Згідно ч.3 ст.45 КАСУ якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, дії, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Встановлення факту зловживання позивачем своїми процесуальними правами для застосування наслідків, передбачених ч.3 ст.45 КАСУ, суд виходить із таких обставин: належне, відповідно до встановленого процесуальними нормами порядку, повідомлення особи, яка не з`явилась в судове засідання, про час і місце розгляду справи; поважність причини неявки; наявність заяви від позивача про розгляд справи за його відсутності; повідомлення суд про причини неприбуття для участі у судовому розгляді.

Позивач, як ініціатор звернення має з`являтися до суду. Використання ним цього права повинно слугувати своєчасному та ефективному розгляду справи, в тому числі і шляхом безпосередньої участі у судовому засіданні.

Приймаючи рішення судом враховано, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. В матеріалах справи докази таких обставин відсутні, також суд зазначає, що позивачем не було виконано обов`язок, покладений на нього судом, а саме: приймати участь у судовому засіданні щодо розгляду поданої ним позовної заяви.

Будь-які докази поважності причин неприбуття позивача у судові засідання останнім не надані.

Частиною 5 статті 205 КАС України передбачено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Переслідуючи мету дисциплінування сторін при користування ними своїми правами, з метою протидії проявам зловживання ними, застосовуючи збалансований підхід розумної пропорційності заходу, що вживається, суд враховуючи неявку позивача, що відбулась двічі без поважних причин, залишає позовну заяву без розгляду.

Керуючись ст.45, ч.5 ст.205, ст.240 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Т.в.о. Голови Комісії з реорганізації державної фіскальної служби України Александрова Анатолія Анатолійовича, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 09.07.2025р.

Суддя Н.В. Турлакова