Справа № 420/16774/25
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф. розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.05.2025 ВП №75801734 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 року по справі №420/29234/23, ОСОБА_1 розраховано страхову виплату за період з 01.09.2022 по 30.04.2023 в сумі 138 362, 88 грн та компенсацію у зв`язку з порушенням терміну виплати в сумі 9 449, 08 грн (копія розрахунку додається). Інформація про виконання рішення суду від 16.02.2024 по справі №420/29234/23 Головним управлінням внесена до реєстру судових рішень Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України. На теперішній час Головне управління діє на підставі тимчасового розпису доходів і видатків Пенсійного фонду України на ІІ квартал 2025 року, яким не передбачені кошти на виплати за рішенням суду. З огляду на те, що Головним управлінням включено нараховані суми пенсії до реєстру судових рішень та поставлено у відповідну чергу на безпосередню виплату пенсії, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Позивач вважає, що ним здійснені усі можливі заходи на виконання рішення, однак його повне виконання залежить від бюджетних асигнувань. Просить задовольнити повністю позовні вимоги.

Ухвала про відкриття провадження доставлена до електронного кабінету відповідача 19.06.2025 року. Відзив до суду не надано.

Ухвала про відкриття провадження доставлена поштовим відправленням на адресу третьої особи 02.07.2025 року. Пояснень до суду не надано.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд встановив наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 року у справі №420/29234/23, позов ОСОБА_1 задоволено та, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити щомісячні страхові виплати ОСОБА_1 за період з 01.09.2022 по 30.04.2023 р., із застосуванням коригування у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2024 зазначене рішення змінено.

Доповнено мотивувальну частину рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 обставинами встановленими судом апеляційної інстанції.

Виключено з мотивувальної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 посилання на Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанову Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165.

В абзаці другому резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 номер постанови Дніпровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, яка підлягає визнанню протиправною та скасуванню, викладено у наступній редакції: « 12002/145385/2757/26».

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 залишено без змін.

17.07.2024 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

15.08.2024 року відкрито виконавче провадження №75801734.

23.08.2024 року Головне управління повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про виконання рішення суду по справі № 420/29234/23.

04.09.2024 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про накладення штрафу в сумі 5100, 00 грн на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області за невиконання вимог виконавчого документа.

19.05.2025 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про накладення штрафу на ГУ ПФУ в Одеській області у розмірі 10200 грн за невиконання вимог виконавчого документа.

Позивач вважає, що штраф накладено протиправно, оскільки рішення суду виконано у межах повноважень про що державного виконавця було повідомлено.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404 VIII "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини першої, другої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За частиною першою статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Верховний Суд у Постанові від 15.05.2020 по справі № 812/1813/18 зазначив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічна позиція висловлена Постановах Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі №0840/3476/18, від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19 та від 15 квітня 2020 року у справі №811/1324/18.

Із досліджених судом матеріалів справи установлено, що ГУ ПФУ в Одеській області рішення в частині нарахування щомісячні страхові виплати ОСОБА_1 за період з 01.09.2022 по 30.04.2023 р., із застосуванням коригування у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці». виконало. Заборгованість за період 01.09.2022 по 30.04.2023 р. нараховано, але виплата здійснюватиметься після виділення коштів із Державного бюджету України.

Також матеріалами справи підтверджено, що ГУ ПФУ в Одеській області зверталось до Пенсійного фонду України щодо виділення коштів для виконання рішення суду.

Таким чином, боржник у межах своїх повноважень рішення суду виконав, про що повідомив державного виконавця, та надав докази відсутності бюджетних асигнувань на виплату коштів за судовими рішеннями.

Відповідно до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Обставини встановлені судом та на які посилається позивач, в своїй сукупності свідчать, що невиплата в повному обсязі суми доплати пенсії за згаданим судовим рішенням зумовлена не недбалістю позивача чи неналежним виконанням своїх обов`язків, а відсутністю коштів на виділення яких позивач не має впливу.

Враховуючи наведене, позивач не мав об`єктивної фінансової можливості виконати судове рішення в частині виплати суми заборгованості за період з 01.09.2022 року по 30.04.2023 року в сумі 138 362,88 грн та компенсацію у зв`язку з порушенням терміну виплати в сумі 9 449,08 грн, а причини такої невиплати є поважними відповідно до наданого тимчасового розпису доходів і видатків ГУ ПФУ в Одеській області на ІІ квартал 2025 року.

Верховний Суд України у своїх Постановах (зокрема, від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а, від 13.06.2018 у справі № 757/29541/14-а та від 21.08.2019 у справі №754/3105/17) неодноразово вказував про те, що невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для винесення постанови про накладення на Головне управління штрафу за невиконання судового рішення.

Окрім того, суд зауважує, що оскаржувана постанова взагалі не містить будь-якого вмотивованого обґрунтування про визнання (чи невизнання) наявності поважних причин невиконання рішення суду у справі №420/29234/23. Будь-яких заходів щодо оцінки підстав невиконання рішення суду відповідачем не вжито.

Аналізуючи наведене правове регулювання у контексті встановлених обставин справи, суд доходить висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови, відповідач обмежився лише формальним посиланням на невиконання боржником судового рішення без поважних причини, без врахування положень ст.ст. 18 та 63 Закону №1404-VIII (щодо обов`язку державного виконавця перевірити повне виконання рішення) та дотримання ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до чч. 2, 3 ст. 139 КАС України судові витрати зі сплати судового збору розподілу не підлягають, оскільки позивач є суб`єктом владних повноважень.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246, 287 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №75801734 від 19.05.2025 року про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в розмірі 10 200, 00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов