Справа № 523/10131/25
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 523/10131/25

Головуючий в 1 інстанції: Малиновський О. М.

Час і місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

при секретарі Потомському А. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Пересипського районного суду м. Одеси від 11 червня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, за участю третьої особи без самостійних вимог - поліцейський Управління патрульної поліції в Одеські області Новикова Геннадія Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції України, за участю третьої особи без самостійних вимог - поліцейський Управління патрульної поліції в Одеські області Новикова Геннадія Володимировича, в якому просив скасувати постанову серії ЕНА № 4776272 від 20.05.2025р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121 КУпАП та закрити провадження у адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ухвалена постанова є незаконною, так як в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Такі твердження мотивовані тим, що у поліцейського УПП в Одеській області були відсутні правові підстави для зупинення керованого ним транспортного засобу DAF CF 85/410, р/н НОМЕР_1 з напівпричепом KOGEL SW 24, р/н НОМЕР_2 на трасі а/д М-05, Київ-Одеса, 452 км. 800м., так як він не порушував ПДР. Під час зупинки він пояснював поліцейському, що він рухається до найближчого працюючого СТО для того щоб приладнати частину бризковика, який відпав перед мостом, втім працівник поліції не взяв цього до уваги. Працівником поліції під час виявлення порушення не було складено акту відповідності технічного стану ТЗ та його обладнання. Вважає, що поліцейський не встановив та не підтвердив документально, що керований ОСОБА_1 автомобіль за своєю конструкцією повинен мати брудозахисні фартухи і бризковики.

За вказаних підстав позивач вважає постанову серії ЕНА № 4776272 від 20.05.2025р. незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Рішенням Пересипського районного суду м. Одеси від 11 червня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту Департаменту патрульної поліції України, за участю третьої особи без самостійних вимог інспектора Управління патрульної поліції в Одеські області Новикова Геннадія Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задоволено в повному обсязі.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4776272 від 20.05.2025р. якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням суду Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що відеозаписи з портативних відео реєстраторів інспекторів є доказом вчинення або не вчинення адміністративного правопорушення та відповідають вимогам спи 251 КУпАП та ст. ст. 72, 73, 74, 75, 76 КАС України. Зазначає, що в обґрунтування власної позиції позивачем не було надано належних, допустимих, а в їх сукупності достатніх доказів, які б спростовували факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 cm. 121 КУпАП.

В той же час, поліцейським під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови за допомогою огляду транспортного засобу та наданих свідчень позивача правильно кваліфікував адміністративне правопорушення та встановив винність особи у його вчиненні

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.05.2025р. поліцейським УПП в Одеській області Новиковим Г.В винесено відносно ОСОБА_1 постанову серії ЕНА № 4776272 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, за правопорушення, передбачене ч. 1ст. 121 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Як слідує з вказаної постанови, ОСОБА_1 20.05.2025р. о 15год. 36хв., керував на трасі а/д М-05, Київ-Одеса, 452 км. 800м. транспортним засобом марки DAF CF 85/410, р/н НОМЕР_1 , у якого були відсутні грязезахисні фартухи з права, чим порушив п.п.31.4.7 е ПДР.

Не погодившись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції враховуючи відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів умисного вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки позивач наполягає на виникненні зазначеної технічної несправності вже під час руху транспортного засобу, а також відсутність доказів невиконання позивачем п. 31.5 ПДР України, дійшов висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 121 КУпАП, а тому оскаржена позивачем постанова серії ЕНА № 4776272 від 20.05.2025р. підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Надаючи висновку суду першої інстанції з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух».

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена в тому числі ч. 1 ст. 121 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з пунктом 1статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ч.1 ст.121 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п. «е» п. 31.4.7 (е) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів, зокрема, якщо відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Отже, відсутність грязезахисних фартухів і бризговиків віднесено до технічних несправностей транспортного засобу, за наявності яких експлуатація його забороняється, а у разі такої експлуатації настає відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

При цьому, конструкція цієї норми права дає підстави для висновку, що словосполучення «відсутній передбачений конструкцією» відноситься як до бампера або заднього захисного пристрою, так і до грязезахисних фартухів і бризговиків.

Таким чином, якщо конструкцією транспортного засобу грязезахисні фартухи та бризговики не передбачені, то це не буде порушенням вимог п. 31.4.7 (е) Правил дорожнього руху України.

При цьому колегія суддів зазначає, що настання відповідальності за порушення наведеного пп. (е) п. 31.4.7. Правил дорожнього руху можливе за наявності двох обставин: по-перше, конструкцією транспортного засобу має бути передбачений бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризговики; по-друге, зазначений елемент конструкції транспортного засобу має бути відсутній.

Так, позивачем у позові вказано, що з оскаржуваної постанови не вбачається, чим передбачена наявність бризковиків як умова експлуатації транспортного засобу і як саме поліцейський встановив, що конструкція напівпричепа їх передбачає ( посилання на ДСТУ тощо).

На підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем надано фото транспортного засобу DAF CF 85/410, р/н НОМЕР_1 та відеозапис, якими зафіксовано часткова відсутність заднього правого бризковика на транспортному засобі позивача, тобто бризковик був не відсутній, а пошкоджений.

Водночас, оскаржувана постанова не містить посилань на будь-які докази, які б підтверджували те, що конструкцією автомобіля DAF CF 85/410, р/н НОМЕР_1 або напівпричепа передбачено наявність грязезахисних фартухів і бризковиків. Не надано таких доказів відповідачами і під час судового розгляду справи.

Обов`язок доказування у цьому випадку про те, що конструкція транспортного засобу передбачає наявність грязезахисних фартухів та бризговиків покладено на відповідача.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 20.02.2019 р. по справі № 524/9843/16-а.

Позивач правомірно зазначив, що з оскарженої постанови не вбачається, чим передбачено наявність грязезахисних фартухів та бризговиків і як саме поліцейський встановив, що конструкція цього транспортного засобу їх передбачає

Під час відозапису позивач не заперечував факт часткової відсутності заднього правого фартуху на момент виявлення зазначеного порушення патрульним поліцейським. Разом з тим, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 він рухається до СТО де має намір замінити бризковик, який був пошкоджений під час їзди, що не залежало від його волі, а відповідно без наявності в його діях умислу.

В той же час, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичний склад адміністративного правопорушення - це передбачений нормами права комплекс ознак (елементів), за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок.

Такий комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. Під безпосереднім об`єктом маються на увазі ті конкретні суспільні відносини, поставлені під охорону закону, яким заподіюється шкода правопорушенням, що підпадає під ознаки конкретного складу проступку. Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), їх шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діяннями і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, оскільки недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (пункт 30 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а), колегія суддів вважає, що вказаний відеозапис не доводить вину позивача у вчиненні інкримінованого йому правопорушення

Відтак, з огляду на приведене вище, колегія суддів констатує, що з поданих до матеріалів справи доказів не встановлено обставин і фактів, які безумовно підтверджувати наявність у діях позивача складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, за викладених у постанові обставин, на думку суду, є недоведеним та не тягне за собою вищевказану адміністративну відповідальність.

Доводи апелянта зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку, а тому такі висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши доводи, викладені скаржником в скарзі, суд не вбачає обставин, які б давали підстави ставити під сумнів правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, ст.315, 316, 321, 322, 325, 327, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Пересипського районного суду м. Одеси від 11 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч .3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 08 липня 2025 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова