Справа № 260/5551/25
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

08 липня 2025 рокум. Ужгород№ 260/5551/25

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Іванчулинець Д.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

07 липня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою просить:

1) прийняти до розгляду адміністративний позов;

2) визнати протиправним рішення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01 грудня 2024 року про призов по мобілізації ОСОБА_2 1986 року народження.

Відповідно до частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини другої статті 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до вимог частини другої статті 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Досліджуючи позовну заяву на предмет відповідності вимогам КАС України, суддя встановив наступне.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Вказаній конституційній нормі кореспондує норма частини першої статті 5 КАС України, якою визначено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо така особа вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною другою статті 43 КАС України встановлено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Відтак можна зробити висновок про те, що неповнолітні особи мають право на звернення до суду у спорах з приводу публічно-правових відносин, проте самостійно лише у тих правовідносинах, у яких вони можуть брати участь відповідно до законодавства.

Варто зауважити, що перелік публічно-правових відносин, у яких неповнолітня особа може брати участь самостійно, окремим законодавчим актом не визначено. Відтак при вирішенні вказаного питання варто у кожному окремому випадку виходити із суті публічно-правового спору, який вирішується судом. При цьому необхідно враховувати норми права, які регулюють такі публічно-правові відносини.

Відповідно до статті 31 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років (малолітня особа), має право: 1) самостійно вчиняти дрібні побутові правочини.

Правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість;

2) здійснювати особисті немайнові права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом.

Малолітня особа не несе відповідальності за завдану нею шкоду.

Відповідно до частини першої статті 32 ЦК України крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право:

1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами;

2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом;

3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи;

4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку);

5) самостійно укладати договір про отримання електронних довірчих послуг.

При цьому, необхідно враховувати норми частини другої статті 32 ЦК України про те, що неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників.

На вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування.

Як встановлено з позовної заяви, позивач є матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в свою чергу, є повнолітньою особою.

У цій справі предметом спору є рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо призову по мобілізації ОСОБА_2 1986 року народження.

Натомість в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 уповноважив свою матір ОСОБА_1 здійснювати представництво його інтересів в Закарпатському окружному адміністративному суді з приводу оскарження рішення по його мобілізації.

Відтак, позивач ОСОБА_1 не надала суду документ, який підтверджує її повноваження на представництво інтересів її повнолітнього сина ОСОБА_2 щодо справи по його мобілізації та не є в силу вимог статті 56 КАС України його законним представником, що в свою чергу приводить суддю до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачеві. Такими підставами є подання позовної заяви особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 160, 169, 171, 248 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення - повернути позивачеві.

2. Копію ухвали разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Д.В. Іванчулинець