Справа № 730/868/25
Суддя: Ріхтер В. В.
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/868/25
Провадження № 2-а/730/10/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2025 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Ріхтера В.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВП №3 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області та Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ВП №3 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області та Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серія ЕГА № 1789456 від 07.06.2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що постановою поліцейського ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Салієва М.С. її безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Ухвалою суду від 18 червня 2025 року адміністративну позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Цією ж ухвалою встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухвали, протягом якого він має право подати суду відзив на позовну заяву. Також, роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України), і те, що відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Вказана ухвала разом з копією позовної заяви з додатками надіслана відповідачам, ними отримана, що підтверджується довідками про доставку.

ВП №3 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області з відзивом до суду не звертався.

Головне управління Національної поліції в Чернігівській області у встановлений судом строк надало відзив на позовну заяву у якому зазначено, що постанова винесена законно, є обґрунтованою.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Що стосується строку звернення до суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Встановлено, що оскаржувана постанова винесена 07 червня 2025 року.

Вказана постанова після її винесення особисто позивачу під підпис не вручалась.

Як зазначає відповідач, вказана постанова направлялась позивачу поштовим шляхом для відома, однак жодних доказів такого суду не надано. Судова практика з даних правовідносин є сталою. Належним доказом надіслання суб`єктом владних повноважень кореспонденції є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість (постанова об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у справі від 20 червня 2018 року № 820/1186/17). Доказів отримання позивачем оскаржуваної постанови у справі немає.

Таким чином, суд вважає, що позивачу слід поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП від 07 червня 2025 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

Що стосується позовних вимог по суті.

Судом встановлено, що 07.06.2025 поліцейським ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Салієвим М.С. винесено постанову серія ЕГА № 1789456, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Згідно вказаної постанови, «07.06.2025 року, приблизно о 19.01 годині, ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик наряду поліції через спец лінію 102 та повідомила про конфлікт між сусідами та психологічний тиск, якого насправді не було».

У силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідальність за ст. 183 КУАП настає за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до статті 222 КУпАП України розгляд справ про правопорушення, передбачені статтею 183 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до стаття 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження викладених у постанові обставин, тоді як позивач категорично заперечує свою винуватість.

Не надано таких доказів й під час розгляду справи у суді.

Так, перше на що звертає суд, це виклад самої фабули у постанові: «….повідомила про конфлікт між сусідами та психологічний тиск, якого насправді не було».

З постанови не убачається про яких саме сусідів йде мова, та щодо кого саме вчиняється психологічний тиск: щодо неї чи щодо сусідів.

Відповідачем надано на спростування доводів відповідача дві копії пояснень, які частково є нечитабельними та згідно яких пояснення було відібрано у громадян, які проживають в кв. 28 по вул. Незалежності 1 у м. Борзні.

Не є зрозумілим, яким чином саме ці громадяни відносяться до справи, чи саме в цій квартирі відбувався можливий конфлікт. Жодних інших пояснень від інших громадян, що проживають по вул. Незалежності 1 не відбиралися.

Цілком можлива ситуація, що виклик правоохоронних органів, який поліцейські кваліфікують, як неправдивий, відбувався щодо подій, які передували цьому виклику. А факт «зразкової» поведінки громадян у присутності працівників правоохоронних органів жодним чином не свідчить, що така поведінка була до їх приїзду. Вказане є припущенням з боку суду, однак таку оцінку надає лише обмірковуючи обставини справи та відсутність доказів з боку відповідачів.

Працівнику поліції нічого не заважало відібрати пояснення інших громадян щодо наявності/відсутності можливого конфлікту.

Також, як зазначає відповідач, суду надано на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення витяги з реєстру заяв та повідомлень про правопорушення, відеозапис з нагрудних камер поліцейських.

Однак, як убачається з відзиву та додатків до нього, суду надано лише: дві довіреності, виписка є ЄДР юридичних осіб щодо наявності повноважень на підпис довіреності, технічний запис, та три ПДФ файла: два пояснення та докази направлення позивачу копії відзиву.

Жодних інших документів, додатків суду не надано.

При цьому, з відео файлу: 0000000__1420 убачається, що він стосується подій за 18.05.2025 року та стосується оформлення матеріалів за порушення особою прави дорожнього руху.

Таким чином, пояснення відповідача про наявність витягів з реєстру заяв та повідомлень про правопорушення, відеозапис з нагрудних камер поліцейських є надуманими.

У цій справі також суд звертає увагу й на те, що відповідачами не надано суду аудіо запис самого звернення позивача до поліції, якщо такий був. Саме з такого доказу можна було б оцінити дійсно як саме, коли та з якого приводу здійснювався виклик.

Відсутність будь-яких доказів у цій справі позбавляє суд можливості надати оцінку фактичним обставин у справі.

При цьому, суд не бере до уваги письмові пояснення громадян, які проживають у квартирі АДРЕСА_1 , оскільки не є зрозумілим чи взагалі такі особи відносяться до справі, чи викликалася поліція щодо саме вказаних сусідів та таке інше.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Крім того, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17 від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16 від 17.07.2019 року у справі № 295/3099/17 та від 05.03.2020 року у справі № 607/7987/17.

У цій справі не надано доказів суду щодо дотримання процедури складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що постанова серія ЕГА № 1789456 від 07.06.2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі має бути закрито.

Керуючись ст.ст. 2, 72-77, 79, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача щодо поновлення строку на звернення до суду з позовною заявою задовольнити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ВП №3 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області та Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серія ЕГА № 1789456 від 07.06.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Рішення суду відповідно до ч. 1 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ріхтер В.В.