Справа № 320/3168/22
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Перепелиця А.М., Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року Справа № 320/3168/22

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області,

Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправним і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - Відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - Відповідач 2), в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, що виявились у відмові здійснити позивачу нарахування та виплату пенсії;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області, що виявились у відмові зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи у Горностаївському районному підприємстві матеріально технічного постачання з 02.03.1987 по 31.03.1987, у Відкритому акціонерному товаристві «Горностаївський райагропостач» з 01.09.1997 по 16.08.2000, у товаристві з обмеженою відповідальністю первинної професійної спілки «Придніпровський» з 09.01.2003 по 18.09.2003, а також період навчання в автошколі з 03.01.1982 по 18.06.1982;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи у Горностаївському районному підприємстві матеріально технічного постачання з 02.03.1987 по 31.03.1987, у Відкритому акціонерному товаристві «Горностаївський райагропостач» з 01.09.1997 по 16.08.2000, у товаристві з обмеженою відповідальністю первинної професійної спілки «Придніпровський» з 09.01.2003 по 18.09.2003, а також період навчання в автошколі з 03.01.1982 по 18.06.1982;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області з 12.03.2021 здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що його страховий стаж був достатнім для призначення пенсії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 25.11.2021 №16 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи у Горностаївському районному підприємстві матеріально технічного постачання з 02.03.1987 по 31.03.1987, у Відкритому акціонерному товаристві «Горностаївський райагропостач» з 01.09.1997 по 16.08.2000, у товаристві з обмеженою відповідальністю первинної професійної спілки «Придніпровський» з 09.01.2003 по 18.09.2003, а також період навчання в автошколі з 03.01.1982 по 18.06.1982;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, починаючи з 18.11.2021 (з часу звернення).

У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства. При цьому, суд відзначив, що у трудовій книжці Позивача наявні записи про його трудову діяльність, з яких точно можна встановити місце, посаду та період роботи, номер та дату розпорядчого документа, на підставі яких зроблені відповідні записи.

Також суд першої інстанції не взяв до уваги доводи Відповідача, що до страхового стажу не підлягає зарахуванню період навчання з 03.01.1982 по 18.06.1982, оскільки у матеріалах справи міститься водійське посвідчення, що свідчить про присвоєння йому кваліфікації водія категорій «B» та «С» внаслідок навчання в автошколі. Крім того, вказане водійське посвідчення містить посилання на посвідчення водія, відмітка про яке відображена в трудовій книжці Позивача.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач - ГУ ПФУ у Полтавській області, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою у задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю, стверджуючи про відсутність підстав для зарахування спірних періодів до страхового стажу ОСОБА_2 , посилаючись на висновки, викладені безпосередньо у спірному рішенні.

Також Апелянт посилається на положення Інструкції №162 від 20.06.1974 щодо вимог до ведення трудової книжки і зазначає, що порушення прав позивача виникло не з вини Управління, а з вини органу підприємства роботодавця.

Крім того, пенсійний орган також наполягає на безпідставності вимог Позивача про призначення йому пенсії з 12 березня 2021 року, тобто з дня досягнення пенсійного віку, що суперечить вимогам Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування".

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2025 та від 14.05.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Гарностаївським РВ УМВС України в Херсонській області.

Позивач звернувся до до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою від 18.11.2021 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Подану заяву за принципом екстериторіальності (відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1) було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 25.11.2021 №16 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

За наслідками розгляду документів, доданих до заяви про призначення пенсії від 18.11.2021, пенсійний орган встановив, що:

- до страхового стажу не зараховано період навчання згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_3 з 03.01.1982 по 18.06.1982, оскільки відсутні номер та дата наказу про закінчення навчання та не підтверджено набуття відповідної професії або кваліфікації; свідоцтво про навчання відсутнє;

- не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_4 : ??

з 02.03.1987 по 31.03.1987, оскільки дату та номер наказу про прийняття на роботу внесено іншими чорнилами; ??

з 01.09.1997 по 16.08.2000 - на печатці відсутній код підприємства; ??

з 09.01.2003 по 18.09.2003 - слабкий відбиток печатки, що засвідчує запис про звільнення, що унеможливлює ідентифікувати назву підприємства.

Вважаючи такі дії Відповідачів протиправними, а своє право на призначення пенсії на пільгових умовах - порушеним, Позивач звернувся до суду з цим позовом.

Під час розгляду справи судом першої інстанції також було встановлено, що з наявної у матеріалах справи копії трудової книжки серії НОМЕР_3 вбачається, що згідно наказу від 03.01.1982 №1 за період з 03.01.1982 по 18.06.1982 позивач проходив навчання в автошколі з підготовки водіїв категорій B-C. Також у справі наявне водійське посвідчення серії НОМЕР_5 , з якого вбачається що позивач має право керувати транспортними засобами, які відносяться до категорій «B», «С». Крім того, вказане водійське посвідчення містить посилання на посвідчення водія серії НОМЕР_6 , відмітка про яке відображена в трудовій книжці серії НОМЕР_3 .

Також з копії трудової книжки НОМЕР_4 вбачається, що Позивач за спірний період працював:

- у період з 02.03.1987 по 31.03.1987 - на посаді інженера в Горностаївському районному підприємстві матеріально-технічного забезпечення (наказ від 03.03.1987 №19-к);

- у період з 01.09.1997 по 16.08.2000 - в ВАТ «Горностаївський райагропостач» на посадах водія та слюсаря;

- у період з 09.01.2003 по 18.09.2003 - в ТОВ ППС «Придністровський» на посаді тракториста (наказ від 09.01.2003 №182).

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58), постановою Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 № 301 (далі - Постанова № 307).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом № 1058-IV регламентовано принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Статтею 24 Закону №1058-IV закріплено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.

Відповідно до п. 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого ПКМУ від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 8 Порядку №637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконаної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним Фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Згідно з 2.4 Інструкції № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п. 2.6 Інструкції, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п. 4.1 Інструкції № 58).

Відповідно до Постанови № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави дійти висновку, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до її страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

При цьому працівник не може нести відповідальність за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому наявність недоліків у заповненні трудової книжки не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду, від 06.04.2022 у справі № 607/7638/17.

Перевіряючи доводи Апелянта, колегія суддів звертає увагу на те, що трудова книжка Позивачки містить всі необхідні записи про роботу у спірний період і такі записи є належними та допустимими доказами на підтвердження його трудового стажу.

Доводи Апелянта про те, що Позивачем не було надано саме свідоцтво про навчання колегія суддів приймає до уваги, втім зазначає, що період навчання ОСОБА_1 підтверджується сукупністю наявних у матеріалах справи доказів, зокрема, з копії трудової книжки серії НОМЕР_3 вбачається, що згідно наказу від 03.01.1982 №1 за період з 03.01.1982 по 18.06.1982 Позивач проходив навчання в автошколі з підготовки водіїв категорій B-C.

Також у матеріалах справи міститься водійське посвідчення серії НОМЕР_5 , з якого вбачається що Позивач здобув право керувати транспортними засобами, які відносяться до категорій «B», «С», що свідчить про присвоєння йому кваліфікації водія категорій «B» та «С» внаслідок навчання в автошколі.

Крім того, вказане водійське посвідчення містить посилання на посвідчення водія серії НОМЕР_6 , відмітка про видачу якого відображена в трудовій книжці серії НОМЕР_3 .

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для зарахування до страхового стажу Позивача періоду його навчання з 03.01.1982 по 18.06.1982, позаяк час навчання підтверджується сукупністю наявних у справі належних та допустимих у контексті ст.ст. 73-74 КАС України доказів.

Аналізуючи всі доводи апелянта, судова колегія також враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову.

Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 07 липня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк