Справа № 340/1169/25
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2025 року м. Дніпросправа № 340/1169/25
Суддя І інстанції Пасічник Ю.П.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року у справі за позовом Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

Пантаївська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крикун Олени Миколаївни від 10 лютого 2025 року про стягнення з боржника Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області виконавчого збору у розмірі 32 000,00 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Пантаївська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржила його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована помилковістю висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Вказує на те, що позивачем самостійно, в добровільному порядку було виконано рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 року у справі №340/7252/24. Скаржник зазначає, що у даному випадку, відповідач не мав жодних правових підстав навіть відкривати виконавче провадження, а його дії, покликані виключно з метою безпідставного стягнення коштів з місцевого бюджету територіальної громади. На переконання скаржника, Закон України «Про виконавче провадження» передбачає стягнення виконавчого збору за наслідками виконавчого провадження, після вчинення відповідних дій з примусового виконання рішення.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив відмовити у її задоволенні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 22.01.2025 Кіровоградським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі №340/7252/24 згідно якого суд вирішив:

- зобов`язати Пантаївську селищну раду Олександрійського району Кіровоградської області () вчинити дії, спрямовані на визнання безхазяйним майном гідротехнічної споруди площею 0,0515 га, яка складається з греблі земляної, водоскидного берегового каналу та розташована на водному об`єкті - ставку площею 6,1512 га за межами села Диківка Пантаївської територіальної громадян Олександрійського району Кіровоградської області на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:7511 площею 16,2403 га (географічні координати водного об`єкту 48,459 32,215) шляхом звернення до органу. який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно із заявою про взяття на облік указаної гідротехнічної споруди як безхазяйної нерухомої речі.

За заявою стягувача від 04.02.2025 виконавчий лист переданий відповідачеві для примусового виконання (а.с.29).

Постановою відповідача від 10.02.2025 відкрито виконавче провадження ВП№77142370 з примусового виконання виконавчого листа №340/7252/24 від 22.01.2025 (а.с.30звор.).

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження, відповідачем винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.31) та про стягнення виконавчого збору (а.с.31звор.).

Намагаючись вирішити спір в позасудовому порядку позивач звертався до відповідача з листом від 14.02.2025 про скасування постанови про стягнення виконавчого збору до якої долучив документи, які свідчать про вжиття заходів спрямованих на виконання рішення суду (а.с.32).

Зважаючи на залишення оскаржуваної постановив силі, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-УІІІ (далі - Закон №1404-УІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають, зокрема, виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-УІП виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частина 4 ст.19 Закону №1404-VIII зобов`язує сторони виконавчого провадження невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч.8 ст.19 Закону №1404-VIII).

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Пунктом 8 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5), передбачено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Виходячи з аналізу наведених норм, виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду і завершальною стадією судового провадження, основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом. Стягнення виконавчого збору, крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується, пов`язується з початком примусового виконання. Останнє державний виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору та винести постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Виконавчий збір за своєю правовою природою не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду, а є платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюються органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру.

Отже, стягнення виконавчого збору одночасно з відкриттям виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця. Саме тому на час відкриття виконавчого провадження у державного виконавця відсутні законні підстави для того, щоб не вирішувати питання про стягнення виконавчого збору за виконавчим документом.

Стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. У подальшому після повернення виконавчого документа або закриття виконавчого провадження, якщо виконавчий збір не було стягнуто, державний виконавець має вирішити питання про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору, і це є обов`язком, а не правом державного виконавця.

При цьому, стягнення виконавчого збору не залежить від здійснення державним виконавцем виконавчих дій в межах відповідного виконавчого провадження. Натомість, навіть за відсутності заходів з примусового виконання після завершення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини першої статті 37 Закону №1404-VІІІ у державного виконавця наявний обов`язок винести постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати за примусове виконання рішення немайнового характеру.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 25.05.2023 у справі №420/1233/19, від 01.08.2024 у справі № 640/11506/21.

За наведених обставин, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крикун Оленою Миколаївною правомірно стягнуто з боржника Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області виконавчого збору у розмірі 32 000,00 грн. у постанові про відкриття виконавчого провадження від 10.02.2025 року ВП №77142370.

При цьому, щодо доводів скаржник про те, що ним самостійно, в добровільному порядку було виконано рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 року у справі №340/7252/24, колегія суддів зазначає наступне.

Як вже було зазначено судом, відповідно до виконавчого листа Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.01.2025 по справі №340/7252/24 зобов`язано Пантаївську селищну раду Олександрійського району Кіровоградської області () вчинити дії, спрямовані на визнання безхазяйним майном гідротехнічної споруди площею 0,0515 га, яка складається з греблі земляної, водоскидного берегового каналу та розташована на водному об`єкті - ставку площею 6,1512 га за межами села Диківка Пантаївської територіальної громадян Олександрійського району Кіровоградської області на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:7511 площею 16,2403 га (географічні координати водного об`єкту 48,459 32,215) шляхом звернення до органу. який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно із заявою про взяття на облік указаної гідротехнічної споруди як безхазяйної нерухомої речі.

Водночас, доказів звернення Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області до органу. який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно із заявою про взяття на облік гідротехнічної споруди площею 0,0515 га, яка складається з греблі земляної, водоскидного берегового каналу та розташована на водному об`єкті - ставку площею 6,1512 га за межами села Диківка Пантаївської територіальної громадян Олександрійського району Кіровоградської області на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:7511 площею 16,2403 га (географічні координати водного об`єкту 48,459 32,215) як безхазяйної нерухомої речі до моменту винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.02.2025 року ВП №77142370, позивачем не було надано.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що лише 20 лютого 2025 року, тобто після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.02.2025 року ВП №77142370, рішенням №794 Панстаївська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області вирішила взяти на облік безхазяйне нерухоме майно інженерну споруду «Насипна гребля» (гідротехнічна споруда, яка складається з греблі земляної, водоскидного берегового каналу та розташована на водному об`єкті ставку площею 6,1512 га за межами села Диківка Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:7511, площею 16,2403 га) та доручила Виконавчому комітету селищної ради звернутись до державного реєстратора прав на нерухоме майно чи інших суб`єктів державної реєстрації прав із заявою про взяття на облік безхазяйного нерухомового майна, зазначеного в пункті 1 цього рішення, та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зазначені обставини свідчать про те, що скаржником не було виконано рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 року у справі №340/7252/24 в добровільному порядку до винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.02.2025 року ВП №77142370.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крикун Олени Миколаївни від 10 лютого 2025 року про стягнення з боржника Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області виконавчого збору у розмірі 32 000,00 грн.

При обґрунтуванні цієї постанови апеляційним судом враховується п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, згідно якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й відрізних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з дослідженням усіх основних питань, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 08 липня 2025 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова