Справа № 320/49183/24
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 року справа №320/49183/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 , про визнання протиправними та скасування постанов.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась Військова частина НОМЕР_1 (далі по тексту також позивач, ВЧ НОМЕР_1 ) з позовом до Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі по тексту також відповідач, Ірпінський ВДВС), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати постанову головного державного виконавця Ірпінського ВДВС Дяченка Є.В. від 03.11.2022 про відкриття виконавчого провадження №70210509 щодо зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 10.08.2021 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 та стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 26 000 грн;

- визнати протиправним та скасувати постанову головного державного виконавця Ірпінського ВДВС Дяченка Є.В. від про відкриття виконавчого провадження №75286555 від 14.06.2024 щодо примусового стягнення з ВЧ НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 26 000 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач повідомив, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 визнано протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно та зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за означений період із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року. Також визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 10.08.2021 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 та зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за означений період відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078.

Позивач пояснив, що 18.08.2022 ним було подано апеляційну скаргу на означене рішення та 01.09.2022 адміністративну справу №320/16802/21 було витребувано Шостим апеляційним адміністративним судом, у той час як 10.08.2022 на виконання рішення суду в означеній справі було видано виконавчі листи та 14.09.2022 відповідачем було відкрито ВП №69847926, в межах якого винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

Позивач зазначив про подання ним до відповідача заяви про зупинення виконавчого провадження, а також посилався на положення Закону України «Про виконавче провадження», за приписами якого виконавчий документ підлягає поверненню стягувачу у випадку, якщо рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили. В подальшому, 02.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про примусове виконання судового рішення у справі №320/16802/21, за якою відповідачем винесено постанову про відкриття ВП №70210509, при цьому маючи у володінні інформацію щодо апеляційного оскарження судового рішення. Враховуючи означені обставини, позивач вважає, що відповідачем порушено положення статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, позивач наголошує на виконанні судового рішення у справі №320/16802/21 до ухвалення Шостим апеляційним адміністративним судом постанови в означеній справі шляхом нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за спірний період, а також сплачено виконавчий збір та мінімальні витрати виконавчого провадження, про що повідомлено Ірпінський ВДВС.

Позивач вважає, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Також позивач вважає пропущеним строк пред`явлення постанови про стягнення виконавчого збору до виконання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Цією ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (далі по тексту також третя особа, ОСОБА_1 ).

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі на електронну адресу, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, сформована програмним забезпеченням «Діловодство спеціалізованого суду».

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

у с т а н о в и в:

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 у справі №320/16802/21:

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо застосування січня 2016 року, як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1 червня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. включно;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 1 червня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. включно, із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період, з 1 березня 2018 р. по 10 серпня 2021 р. включно відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 р. по 10 серпня 2021 р. включно відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078.

На виконання означеного судового рішення Київським окружним адміністративним судом видано 10.08.2022 два виконавчі листи №320/16802/21, а саме:

1) про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 1 червня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. включно, із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;

2) про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 р. по 10 серпня 2021 р. включно відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078.

Заявою від 15.08.2022, зареєстрованою в Ірпінському ВДВС 13.09.2022, ОСОБА_2 , звернувся до відповідача про примусове виконання рішення Київського окружного адміністративного суду, із долученням до означеної заяви оригіналу виконавчого листа №320/16802/21.

Постановою державного виконавця від 14.09.2022 ВП №69847926 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №320/16802/21, виданого 10.08.2022 Київським окружним адміністративним судом про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 1 червня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. включно, із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Листом від 31.10.2022 №18/12/5-1420 ВЧ НОМЕР_1 звернулась до Ірпінського ВДВС про зупинення виконавчого провадження у зв`язку з апеляційним оскарженням рішення суду у справі №320/16802/21, долучивши до означеного листа «додаток на 1 аркушах, у 1 примірниках в адресу».

Заявою від 26.10.2022, зареєстрованою в Ірпінському ВДВС 02.11.2022, ОСОБА_2 , звернувся до відповідача про примусове виконання рішення Київського окружного адміністративного суду, із долученням до означеної заяви оригіналу виконавчого листа №320/16802/21.

Постановою державного виконавця Ірпінського ВДВС від 03.11.2022 відкрито виконавче провадження №70210509 з примусового виконання виконавчого листа №320/16802/21, виданого 10.08.2022 Київським окружним адміністративним судом.

Пунктом 3 означеної постанови стягнуто з ВЧ НОМЕР_1 виконавчий збір у розмірі 26 000 грн.

Листом ВЧ НОМЕР_1 від 16.12.2022 №18/12/5-1952 на лист відповідача від 01.12.2022 №21840 повідомлено, що ОСОБА_1 було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за рішенням суду, а також сплачено суму мінімальних витрат виконавчого провадження та виконавчий збір. До означеного листа долучено копію платіжного доручення про сплату мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 269,00 грн від 02.12.2022 №1785, про сплату виконавчого збору у розмірі 26 000 грн відповідно до платіжного доручення від 02.12.2022 №1786 та про сплату індексації грошового забезпечення за рішенням суду у справі №320/16802/21 у сумі 209 529,72 грн.

Постановою державного виконавця від 06.12.2022 ВП №69847926 у зв`язку з виконанням судового рішення у справі №320/16802/21 у повному обсязі на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №320/16802/21.

Постановою державного виконавця від 12.06.2024 ВП №70210509 у зв`язку з надходженням від стягувача заяви про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з повним фактичним виконанням рішення, керуючись пунктом 9 частини першої статті 39, статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа №320/16802/21 закінчено із приміткою про винесення в окреме виконавче провадження залишку нестягненої суми виконавчого збору 26 000 грн.

Постановою державного виконавця від 14.06.2024 відкрито виконавче провадження №75286555 з примусового виконання постанови №70210509 від 03.11.2022, виданої Ірпінським ВДВС про стягнення з ВЧ НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 26 000 грн.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем постанов про відкриття виконавчих проваджень від 03.11.2022 та від 14.06.2024, позивач звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» (далі по тексту також - Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до статті 1 Закон №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктами 1, 5 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

У виконавчому документі зазначається дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню (пункт 6 частини першої статті 4 Закону № 1404-VIII).

Частиною першою статті 4 Закону №1404-VIII визначено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

В силу положень частин першої, другої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно до абзацу 1 частини четвертої статті 27 Закону №1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Водночас, положеннями частини п`ятої, дев`ятої статті 27 Закону №1404-VIII визначено вичерпний перелік підстав, за яких виконавчий збір не стягується державним виконавцем, а саме:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» та Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Згідно пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Системний аналіз означених правових норм дає підстави для висновку про імперативно закріплений обов`язок державного виконавця відкрити виконавче провадження за виконавчим документом, який відповідає законодавчо встановленим вимогам, та також на наявність виключного переліку підстав, за яких виконавчий збір не підлягає стягненню, до яких відноситься, зокрема, закінчення виконавчого провадження у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ВП №70210509 відкрито постановою державного виконавця 03.11.2022 за заявою стягувача ОСОБА_1 від 26.10.2022, зареєстрованою відповідачем 02.11.2022. До означеної заяви було додано оригінал виконавчого листа №320/16802/21, виданого Київським окружним адміністративним судом 10.08.2022, який відповідає законодавчо встановленим вимогам, зокрема, в частині набрання законної сили рішенням суду 01.08.2022.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи жодних доказів наявності у державного виконавця як станом на момент реєстрації заяви стягувача ОСОБА_1 (02.11.2022), так і станом на момент винесення спірної постанови про відкриття ВП №70210509 (03.11.2022) інформації, підтвердженої належними та допустимими доказами, на підтвердження того, щодо інформація щодо набрання законної сили судовим рішенням 01.08.2022 не відповідає дійсності, у суду відсутні підстави вважати означену постанову винесеною протиправно.

При цьому суд наголошує на відсутності у державного виконавця обов`язку самостійно отримувати чи збирати інформацію з альтернативних джерел щодо набрання законної сили судовим рішенням, окрім як з поданої стягувачем заяви про відкриття виконавчого провадження та виконавчого документа, долученого до такої заяви.

Крім того, суд зауважує на ненаданні позивачем жодних доказів, якими б підтверджувалось повідомлення ним відповідача саме в межах ВП №70210509 про апеляційне оскарження судового рішення у справі №320/16802/21.

Суд вважає за доцільне зауважити, що наявна в матеріалах справи копія листа ВЧ НОМЕР_1 від 31.10.2022 №18/12/5-1420, якою державного виконавця Ірпінського ВДВС в межах ВП №69847926 повідомлено про оскарження судового рішення у справі №320/16802/21 та витребування Шостим апеляційним адміністративним судом означеної справи, не може свідчити про обізнаність державного виконавця про її оскарження саме в межах ВП №70210509 з огляду на відсутність в межах ВП №70210509 такої інформації.

Наявна в матеріалах справи копія листа ВЧ НОМЕР_1 від 16.12.2022 №18/12/5-1952, яким на лист відповідача від 01.12.2022 №21840 повідомлено, що по ВП №69847926 позивачу було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за рішенням суду, не приймається судом до уваги з огляду на належність означеного листа до іншого виконавчого провадження.

В свою чергу, матеріалами справи підтверджено, що ВП №70210509 було закінчено постановою від 12.06.2024 на підставі заяви стягувача від 05.12.2022 про закінчення означеного ВП у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону №1404-VIII.

Водночас, жодних доказів виконання судового рішення у справі №320/16802/21 до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження матеріали справи не містять та жодних доводів виконання такого рішення до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження позивачем не наведено, що, в свою чергу, має наслідком наявність у відповідача підстав для стягнення з боржника (ВЧ НОМЕР_1 ) виконавчого збору шляхом виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та відкриття виконавчого провадження №75286555 спірною постановою від 14.06.2024.

При цьому судом не досліджується питання термінів винесення постанови про закінчення ВП №70210509 та правомірність винесення постанови про стягнення з позивача виконавчого збору як такі, що не є предметом спору у цій справі.

Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи відмову у задоволенні позову та приймаючи до уваги положення статті 139 КАС України, судові витрати суд залишає за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дудін С.О.