Справа № 520/17423/25
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

07 липня 2025 року Справа № 520/17423/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Садова М.І., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа: головне Управління Державної казначейської служби України у Харківській області про стягнення суми,-

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, у якому просить:

- стягнути з головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 заборгованість по пенсії за період з 25.01.2021 по 01.11.2024 в сумі 134807,60 грн, 3% річних - 2679,53 грн, інфляційні втрати - 12312,67 грн.

Вважаю, що у відкритті провадження у справі необхідно відмовити, виходячи з наступних мотивів.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 у справі № 520/17680/24 ( набрало законної сили 19.09.2024 ) визнано протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області щодо не проведення перерахунку пенсії по втраті годувальника, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 відповідно до поданої нею заяви від 16 травня 2024 року. Зобов`язано Головне Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки Міністерства внутрішніх справ України в особі Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України в Харківській, Полтавській та Сумській областях ( філія ГСЦ МВС) №100/17347 (вих. №31/32-0006) від 09.05.2024 р. про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на листопад 2019 року, починаючи з 25.01.2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Дані обставини установлено із матеріалів справи та комп`ютерної програми «Діловодство спецалізованого суду (ДСС)» Харківського окружного адміністративного суду.

28.05.2025 ОСОБА_1 звернулась із заявою до відповідача про те, щоб їй повідомили розмір заборгованості по пенсії після виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 у справі № 520/17680/24 та здійснили її виплату. Листом від 20.06.2025 № 2000-0203-8/94794 ГУ ПФУ повідомило ОСОБА_1 про те, що перерахунок пенсії проведений з 25.01.2021 та з 01.11.2024 пенсія виплачується в новому розмірі. Різницю у виплаті пенсії за період з 25.01.2021 року по 01.11.2024 буде виплачено в межах затверджених бюджетних асигнувань для здійснення відповідних виплат. До відповіді ГУ ПФУ долучило розрахунок заборгованості по пенсійній справі № , згідно якого у відповідача перед позивачем наявна сума заборгованості по пенсії в розмірі 134807,60 грн за період з січня 2021 по листопад 2024. Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача та звертається з новим адміністративним позовом.

Отже, фактичною підставою для звернення позивача до суду є невиконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 у справі № 520/17680/24.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 686/23317/13-а.

Таким чином, у разі незгоди із рішеннями, вчиненими відповідачами на виконання судового рішення від 19.08.2024 у справі № 520/17680/24, позивач може скористатися процесуальним механізмом відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення та звернутися до суду першої інстанції із відповідною заявою про відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення відповідно до статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, а не подавати новий адміністративний позов.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі № 355/1648/15-а, від 21.11.2019 року у справі № 802/1933/18-а та від 29.07.2021 року у справі № 460/350/19.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav.Spain) серія A.303-A; пункт 29).

За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, він міг звернутися до суду в порядку статі 378 КАС України із відповідними заявами про відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення (тобто в порядку зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Отже, добросовісність або недобросовісність дій відповідача має бути оцінена з урахуванням фактичних обставин справи, що може бути здійснено судом у вищевказаній справі, після подання позивачем заяви в порядку статті 378 КАС України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене вище приходжу до переконання про те, що вимоги позивача в частині позовних вимог щодо стягнення з головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 заборгованість по пенсії за період з 25.01.2021 по 01.11.2024 в сумі 134807,60 грн не підлягають розгляду в межах окремої справи за правилами адміністративного судочинства, так і не підлягають розгляду в судовому порядку в цілому, а відтак у відкритті провадження у цій справі необхідно відмовити.

Аналогічний підхід застосував Верховний Суд під час вирішення справ №170/167/17 (постанова від 16 грудня 2021 року), №400/822/20 (постанова від 31 січня 2022 року), №233/3744/17 (постанова від 20 квітня 2022 року), № 818/1346/16 (постанова від 30 червня 2022 року).

Керуючись ст. ст. 170, 248, 256, 287, 293, 295 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

у відкритті провадження в адміністративній справі ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа: головне Управління Державної казначейської служби України у Харківській області про стягнення суми в частині позовних вимог щодо: стягнути з головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 заборгованість по пенсії за період з 25.01.2021 по 01.11.2024 в сумі 134807,60 грн - відмовити.

Роз`яснити позивачу право звернення із такою вимогою до суду шляхом подання заяви у відповідності до ст. 378 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала складена та підписана суддею 07.07.2025.

Суддя М. І. Садова