Справа № 560/7821/25
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7821/25
РІШЕННЯ

іменем України

09 липня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:

- визнати противоправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непризначення та непроведення службового розслідування, з метою встановлення обставин травми ОСОБА_1 , отриманої 03.09.2023, передбаченого окремим дорученням Головнокомандувача ЗС України від 20.04.2023 №25488/С;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 провести службове розслідування з метою встановлення обставин травми ОСОБА_1 , отриманої 03.09.2023 року, передбачене окремим дорученням Головнокомандувача ЗС України від 20.04.2023 №25488/С;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), отриманої 03.09.2023, передбаченої Додатком №5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 за результатом службового розслідування надати ОСОБА_1 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), отриманої 03.09.2023, передбаченої Додатком №5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 . Під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 03.09.2023 року отримав травму: мінно-вибухова травма, акубаротравма. Факт отримання даної травми підтверджується рядом медичних документів, зокрема: Форма 100 від 03.09.2023, відповідно до якої військовослужбовця було госпіталізовано з діагнозом: біль тім`яної ділянки, цефалгічний синдром, Довідка ВЛК від 17.05.2024 № 3927, згідно з якою визначений діагноз: наслідки перенесеної вибухової травми (03.09.2023) і вигляді цефалгічного, вестибуло-атактичного синдромів з незначним порушенням функції. Вказує, що на неодноразове звернення представника позивача до командування військової частини НОМЕР_1 , від відповідача обгрунтованої відповіді не отримали.

Ухвалою суду від 12 травня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що за весь час проходження військової служби позивач з рапортом до командування, в тому числі і до медичного пункту військової частини НОМЕР_1 не звертався щодо отриманого бойового травмування 03 вересня 2023 року. Записи в журналі бойових дій військової частини НОМЕР_1 том 3 ЖОЖ № 33 (гриф) від 30.07.2023, так само в книзі обліку хворих в медичному пункті військової частини НОМЕР_1 , за події 03 вересня 2023 року про отримання бойового травмування водія першого відділення другого стрілецького взводу третьої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 , відсутні. Рапорт про отримання бойового травмування солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від командира третьої стрілецької роги, який згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 111 від 21.04.2023 року, тимчасово виконував посадові обов`язки командира третьої стрілецької роти молодший сержант ОСОБА_3 , не надходив. Свідки, які можуть підтвердити факт отримання бойового травмування та обставини отримання бойового травмування солдата ОСОБА_2 , відсутні. Враховуючи все вище наведене, відповідач вважає, що аргументація позивача стосовно визнання дій відповідача протиправними не доведена і спростовується доданими до відзиву доказами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 03.09.2023 року отримав травму: мінно-вибухова травма, акубаротравма.

Факт отримання даної травми підтверджується рядом медичних документів, зокрема:

- Форма 100 від 03.09.2023, відповідно до якої військовослужбовця було госпіталізовано з діагнозом: біль тім`яної ділянки, цефалгічний синдром.

- Довідка ВЛК від 17.05.2024 № 3927, згідно з якою визначений діагноз: наслідки перенесеної вибухової травми (03.09.2023) і вигляді цефалгічного, вестибуло- атактичного синдромів з незначним порушенням функції.

Відповідно до особисто наданих пояснень: "виконуючи бойове завдання на позиції "Очі" 03.09.2023 під час артилерійського обстрілу отримав контузію та травму коліна. Разом з військовослужбовцем ОСОБА_1 був зокрема, побратим ОСОБА_4 . Приблизно об 11:00 год ОСОБА_1 було евакуйовано. Водієм евакуційної машини був ОСОБА_5 ".

13.01.2025 року представником позивача було подано заяву про проведення службового розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 травми 03.09.2023 року, в якій, зокрема, вимагали: видати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), отриманої 03.09.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до форми згідно з додатком 5 затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 року.

Відповіддю Відповідача від 21.01.2025 повідомлено, що інформація щодо отримання бойового травмування водія першого відділення другого стрілецького взводу третьої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 відсутня в журналі бойових дій військової частини НОМЕР_1 том 3 ЖОЖ № 33 (гриф) від 30.07.2023. У зв`язку з вищенаведеним, видати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) ОСОБА_6 не вбачається можливим.

В подальшому представником позивача було направлено заяву від 10.02.2025 до відповідача із проханням призначити службове розслідування в разі потреби з`ясувати обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром та визначення причинно- наслідкового зв`язку травми, отриманої 03.09.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідачем було надано відповідь від 15.02.2025, якою повідомлено адвоката, що відсутній договір чи витяг з договору про надання правничої допомоги або довіреності з урахуванням повноважень та обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій в його інтересах.

Представником позивача було направлено повторно заяву від 17.03.2025 із Витягом із Договору про надання правничої допомоги № б/н від 11.12.2024.

В свою чергу відповідач надав відповідь від 24.03.2025, якою повідомив, що згідно з частиною другою статті 8 Закону України "Про звернення громадян" не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, щодо непроведення службового розслідування за фактом отримання позивачем травми та ненадання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) позивач звернувся до суду із позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Згідно з частинами 1 та 2 статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно ч. 2-4 ст. 2 Закону 2232-XII проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Суд зазначає, що на момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено та діє до теперішнього часу.

Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" № 551-XIV від 24.03.1999 року (надалі - Закон № 551-XIV) затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України.

Цей Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до ст.85 Дисциплінарного статут Збройних Сил України 85, службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до п.1 розділу ІІ. Підстави призначення та предмет службового розслідування Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, яке затверджено наказом Міністерства оборони України №608 від 21.11.2017 службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Таким чином, відповідно до Порядку, командування військової частини має повноваження на проведення службового розслідування не лише для за фактом правопорушення, а в інших випадках, а також за рапортом військовослужбовця. На саме таке розумінні цих норм Порядку, позиція Міністерства оборони України викладена на запити щодо публічної інформації (https://dostup.org.ua/request/proviediennia_sluzhbovogho_rozsl).

У будь-якому разі, у цьому випадку є спірна ситуація щодо отримання травми військовослужбовцем, є різні обставини на які вказує позивач та потребують перевірки, натомість відповідач у відповіді на звернення позивача від 10.02.2025 року жодним чином не відреагував на його прохання службове розслідування.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у цьому випадку, службове розслідування може бути призначено та проведено на підставі звернення військовослужбовця, який вимагає такого розслідування, відповідно до абз.16 п.1 розділу ІІ. Порядку.

В цій частині позов належить задовольнити, визнавши протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не призначення службового розслідування та зобов`язати відповідача призначити службове розслідування.

Щодо позовних вимог про видачу довідки про обставини травми за формою, визначеною додатком 5 до наказу №402, то суд вважає за необхідно зауважити, що відповідно до п.21.2 наказу причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення, встановлює ВЛК.

Відповідно до п.21.7 наказу №402, постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).

Відповідно до п.2.18 наказу №402, показання свідків не є підставою для встановлення у військовослужбовців (осіб, звільнених з військової служби) факту перенесеного захворювання, травми (контузії, каліцтва, поранення).

Таким чином, по-перше, вимоги позивача про видачу довідки про обставини травми за формою, визначеною додатком 5 до наказу №402 до проведення службового розслідування відповідача про встановлення обставин отримання позивачем травми є передчасними, а по-друге, причинний зв`язок з захистом Батьківщини, тобто підстави видачі довідки за формою 5, встановлений не відповідач, а відповідна ВЛК.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити частково.

Визнати противоправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непризначення та непроведення службового розслідування, з метою встановлення обставин травми ОСОБА_1 , отриманої 03.09.2023.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести службове розслідування з метою встановлення обставин травми ОСОБА_1 , отриманої 03.09.2023 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 (с. Голенищеве, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 31553 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 )

Головуючий суддя П.І. Салюк