Справа № 560/3248/25
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3248/25
РІШЕННЯ

іменем України

08 липня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аккорд Імпорт" до Хмельницької митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аккорд Імпорт" звернулось до суду з позовом до Хмельницької митниці, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA400000/2024/000198/2 від 26.08.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400070/2024/000046 від 26.08.2024.

В обґрунтування позову зазначає, що позивачем до митного оформлення було подано електронну митну декларацію №24UA93U0 щодо товару, митна вартість якого визначалась за ціною договору (контракту). За результатами перевірки митним органом було прийняте спірне рішення №UA400070/2024/000046 від 26.08.2024 про коригування митної вартості товару та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів №UA400070/2024/000046 від 26.08.2024. Підставою спірного рішення є неподання декларантом документів, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України. Позивач вважає, що митному органу були надані усі документи, що дозволяли визначити та перевірити числові значення складових митної вартості, відтак рішення і картка відмови є протиправними.

Відповідач подав відзив, у якому у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що митний орган діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Митним кодексом України та іншим законодавством України. Зазначає, що під час митного оформлення у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення митної вартості товару. Декларанту двічі було запропоновано надати додаткові документи, які б усунули виявлені сумніви та розбіжності, однак надані останнім документи не усували виявлені митницею сумніви та розбіжності. З огляду на це, прийняті рішення щодо коригування митної вартості товару та картку відмови відповідач вважає обґрунтованими та правомірними.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Оцінюючи правомірність спірного рішення та картки відмови, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 54 Митного кодексу України (далі - МКУ) контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів ( ст. 246 МКУ).

Міжнародні правила митної оцінки товарів визначені в багатосторонній Угоді про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994, до якої приєдналась Україна. Відповідно до статті 1 МКУ якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 52 МКУ декларанта або уповноважену ним особу, які заявляють митну вартість товару, зобов`язано в тому числі подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 2 статті 53 МКУ передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У випадку якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

У випадку застосування першого (основного) методу визначення митної вартості, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Відповідно до частини 10 статті 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності.

Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Розрахунки згідно із цією статтею робляться на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 2 статті 58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Стаття 64 МКУ передбачає, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Згідно з частиною 6 ст. 54 МКУ митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу.

Статтею 54 МКУ передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених МКУ, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених МКУ, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Глава 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України № 476 від 01.07.2021 (далі - Методичні рекомендації №476) передбачає, що робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється, серед іншого, шляхом:

- перевірки повноти інформації, що міститься у документах, які подаються до митного оформлення;

- перевірки товаросупровідних документів щодо наявності достатнього опису товарів, що декларується, їх кількості, ціни за одиницю товару та загальної вартості; ідентифікації цих даних з товарами, що подаються до митного оформлення;

- перевірки документів, що місять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларування витрат на транспортування;

- перевірка документів, що містять відомості про страхування;

- перевірки включення/не включення складових митної вартості;

- перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість;

- вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості;

- порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено;

- перевірки та аналізу документів, додатково поданих митному органу декларантом або уповноваженою ним особою відповідно до ст.53 МКУ;

- порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» .

Для виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів і транспортних засобів комерційного призначення застосовується автоматизована система митного оформлення (далі - АСМО «Інспектор»).

Згідно зі змістом глави 5 Методичних рекомендацій №476 під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватись, серед іншого, такі джерела інформації як: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація отримана з мережі Інтернет.

Митні органи мають право витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо. Водночас, витребувати необхідно саме ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не усі, що передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за основним методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумніви у достовірності наданої інформації (постанова Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №809/1884/16)

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

01.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аккорд Імпорт" (одержувач) та фірмою Bentley Dusseldorf Gottfried Schults Premium GmbH (Німеччина) (постачальник) був укладений контракт №ВЕ01082024, відповідно до умов якого постачальник здійснює постачання, а одержувач отримує і оплачує товар відповідно до контракту на умовах, визначених ним. Предметом контракту є легковий автомобіль BENTLEY Flying Spur S V8, шасі НОМЕР_1 , 2023. Вартість автомобіля становить 218400 Євро. Згідно з умовами п. 4.1 контракту постачальник здійснює поставку товару на умовах EXW-Dusseldorf, Germany відповідно до правил Інкотермс 2020.

Позивачем було подано до митного оформлення електронну митну декларацію №24UA93U0 на легковий автомобіль, бувший у використанні марки BENTLEY, - модель Flying Spur S V8, ідент. номер ТЗ (номер кузова/шасі) НОМЕР_1 , загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5, призначення пасажирський (для перевезення людей), тип двигуна бензиновий; робочий об`єм циліндрів: 3996 см3; потужність 404 кВт, календарний рік виготовлення 2024, модельний рік виготовлення 2023, торгівельна марка BENTLEY, виробник BENTLEY Motors Ltd.

Митну вартість товару було заявлено декларантом за першим (основним) методом визначення митної вартості. Заявлена фактурна вартість товару 218400 євро, до якої також додані витрати на транспортування у розмірі 40000 гривень.

До митної декларації були надані:

контракт від 01.08.2024 № ВЕ01082024,

рахунок-проформа №SCBBX53S3PC005574 від 01.08.2024,

рахунок-проформа без номера від 02.08.2024,

рахунок-фактура (інвойс) №316 від 16.08.2024,

автотранспортна накладна від 19.08.2024,

декларація про походження товару №316 від 16.08.2024,

декларація про вантаж №UAА00023 від 22.08.2024,

авторизація на застосування спрощення "загальна гарантія" №UAGGU424000054 від 06.05.2024,

авторизація на застосування спрощення "процедура випуску за місцезнаходження" №UALCP024000145 від 06.05.2024,

свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 11.09.2023, ZBI309181051 від 15.08.2024,

банківські платіжні документи, що стосуються товару №242 від 02.08.2024, №254 від 09.08.2024,

документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 20.08.2024,

висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №895 від 22.08.2024,

договір про надання послуг митного брокера №1 від 06.11.2023,

договір (контракт) перевезення №17/05 від 17.05.2023.

За вказаною митною декларацією автоматизованою системою управління ризиками (АСУР) генеровані ризики. Під час перевірки правильності визначення митної вартості оцінюваного товару у митного органу також виникли сумніви щодо правильності визначення митної вартості товарів.

В результаті опрацювання документів, поданих згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 53 МКУ, митним органом виявлені розбіжності, які, на думку відповідача, безпосередньо впливали на правильність визначення митної вартості, а також ознаки відсутності/ невключення окремих складових митної вартості товару, зокрема: відповідно до замовлення загальна сума митних платежів, сплачених, або що підлягають сплаті за товар, складає 259896 євро; в додатку 2 до висновку експерта визначено вартість даного автомобіля з урахуванням пробігу і дати першої реєстрації, отже, вживаного автомобіля, при цьому в розрахунках експертом зазначено, що це ціна нового автомобіля; в розрахунках зазначено процентний показник ринкової вартості даного автомобіля - 85% з посиланням на додаток 5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (...) при цьому в додатку 5 Методики відсутня інформація щодо легкових автомобілів; згідно з інформацією, наявною в мережі Інтернет, цей автомобіль продавався за ціною 259900 Євро; акт звірки взаєморозрахунків не містить відомостей щодо розрахунків, проведених виробником (постачальником); витрати на транспортування до митного кордону України нижчі, ніж витрати на транспортування після ввезення на територію України ( тариф на перевезення до кордону України складає 29,01 грн./км, після кордону 88,24 грн./км), особа, яка надає інформацію про вартість перевезення, не відповідає особі, яка здійснює перевезення, що свідчить про наявність експедиційної винагороди експедитору, не включеної до митної вартості; у платіжній інструкції відсутній підпис уповноваженої особи платника.

Посадова особа митного органу направила декларанту повідомлення такого змісту: документи, подані згідно з ч. 2 ст. 53 МКУ, містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ для підтвердження числового значення складових митної вартості товарів необхідно протягом 10 календарних днів надати такі додаткові документи на товари: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про оплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних з виконанням договору (угоди, контракту); 4) виписка з бухгалтерської документації.

У відповідь на повідомлення митниці декларантом були подані документи, які, на думку митного органу, не усували виявлені розбіжності та повідомлено про неможливість подання інших документів.

26.08.2024 Хмельницькою митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA400000/2024/000198/2 та видано картку відмови в митному оформленні товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400070/2024/000046. Підстава: неподання до митного оформлення документів, які підтверджують числові значення складових митної вартості відповідно до вимог Митного кодексу України.

У рішенні зазначається, що враховуючи те, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, відповідно до п. п. 2, 3 статті 58 МКУ митним органом застосовувались другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Було проведено процедуру консультацій та встановлено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару та обраний метод її визначення не відповідають наявній у митного органу інформації про вартість товару, відповідно митна вартість була визначена за другорядним методом відповідно до вимог ст. 64 МКУ. Митна вартість не могла бути визначена за другорядними методами (ст. 59 та 60 МКУ) по причині відсутності у митного органу інформації про вартість операції з ідентичними та подібними товарами відповідно до положень МКУ. Митна вартість не могла бути визначена за другорядними методами (ст. 62 та ст. 63 МКУ) по причині відсутності у митного органу інформації щодо основи для віднімання та додавання вартості. Джерелом числового значення митної вартості товару є інформація щодо повної вартості автомобіля відповідно до замовлення, пропорційно розподілена вартість транспортування на день подання митної декларації.

Оцінюючи обґрунтованість спірних актів, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару відповідно до статті 54 МКУ відповідач здійснив перевірку числових значень складових заявленої митної вартості, наявність у поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення усіх складових митної вартості та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар або підлягала сплаті. За результатами контролю правильності визначення митної вартості товару митний орган виявив розбіжності щодо окремих числових значень складових, що викликали сумніви у правильності заявленої позивачем митної вартості, визначеної за основним методом.

Так, митним органом було встановлено, що загальна сума сплачених за товар коштів відповідно до замовлення та проформи складає не 218 400 євро, а 259 896 євро, оскільки до фактурної вартості товару повинна була додаватись сума депозиту 41 496 євро, яку позивач відповідно до замовлення та проформи - інвойса повинен був сплатити на банківський рахунок продавця.

Відповідачем встановлено, що до митного оформлення декларантом надано інвойс №316 та довідку АТ «Райффайзен Банк» Вих. №223-6- ХМ/2-68 від 22.08.2024, у яких вартість товару була зазначена на рівні 218 400 євро. Водночас, як було встановлено зі змісту рахунку - проформи №SCBBX53S3PC005574 від 01.08.2024, у ній містилось спеціальне (гарантійне) положення щодо обов`язку внесення покупцем розміру депозиту 41 496 євро на банківський рахунок продавця, який повинен був бути йому повернутий після завершення процедур митного очищення і оформлення, а також реєстрації транспортного засобу на території України.

Згідно з ч. 4 статті 58 Митного кодексу митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини 10 цієї статті.

Як встановлено під час митного оформлення, декларантом надані платіжні інструкції в іноземній валюті №254 від 09 серпня 2024 на суму 196 560 євро та №243 від 02 серпня 2024 на суму 21 840 євро, тобто на загальну суму 218 400 євро.

Водночас, платіжні документи в іноземній валюті на суму сплаченого депозиту 41 496 євро надані митному органу не були, інформація про суму депозиту у рахунку - фактурі (інвойсі) від 16.08.2024 №316 та у контракті також не зазначена. Як вбачається зі змісту довідки банку, у ній відсутні відомості про перерахування на рахунок продавця суми депозиту 41496 євро. Платіжні інструкції, крім того, не містили окремі реквізити, такі як підпис уповноваженої особи платника та відмітки банку про фактичне здійснення перерахунку коштів.

Відповідно до Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого Постановою Правління НБУ №216 від 28.07.2008, платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах оформляється, приймається, виконується, повертається та відкликається відповідно до порядку, визначеного нормативно-правовим актом Національного банку з питань здійснення безготівкових розрахунків у національній валюті користувачів платіжних послуг, з урахуванням особливостей, викладених у цьому Положенні. Платник заповнює реквізит Призначення платежу платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіжну операцію та документи, на підставі яких вона здійснюється. При цьому, повноту інформації забезпечує платник. Пунктом 14 (розділу ІІ) Положення передбачено, що платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах, оформлена ініціатором в електронній або паперовій формі, повинна містити обов`язкові реквізити, серед яких унікальний ідентифікатор платника або найменування (повне або скорочене) платника/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), номер рахунку платника в іноземній валюті або банківських металах, адресу платника; підпис(и) власноручний(і)/електронний(і) відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має(ють) право розпоряджатися рахунком тощо. Відповідальність за правильність заповнення реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах несе(уть) особа(и), яка(і) підписала(и) цей документ.

Відповідно до п. 5 розділу І Положення про застосування електронного підпису та електронної печатки, затвердженого постановою Правління НБУ №78 від 14.08.2017, електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, натомість підписи відповідальної особи платника у платіжних інструкціях були відсутні.

Отже, оскільки відомості щодо ціни товару, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за товар, які зазначені у наданих декларантом документах, містили суттєві розбіжності у цифрових значеннях, які не були усунуті на підставі платіжних (платіжні інструкції, довідка банку) або інших документів, митним органом правомірно встановлено необхідність надання додаткових документів, які б усунули вказані розбіжності та зняли відповідні сумніви.

Що стосується посилання митного органу на те, що придбаний позивачем автомобіль пропонувався до продажу за ціною 259 900 євро, судом встановлено, що згідно з інформацією вкладки "передзамовлення Bentley" з інтернет-сайту «https://preowned.bentleymotors.com» у період митного оформлення на сайті була наявна інформація щодо ціни продажу саме задекларованого позивачем у митній декларації від 22.08.2024 № 24UA93U0 автомобіля (марка BENTLEY модель FLYING SPUR S V8, ідент. номер ТЗ (номер кузова/шасі) НОМЕР_1 ) - 259 900 євро. Отже, під час та в місці продажу такий (а не подібний) товар продавався або пропонувався до продажу за умов вільної конкуренції та звичайних умов продажу за ціною, яка була суттєво вищою, ніж заявлена позивачем фактурна вартість без урахування суми депозиту - 218 400 євро.

У той же час митний орган звернув увагу на те, що якщо до фактурної вартості 218 400 євро додати суму депозиту 41 496 євро, буде сформована ціна 259 896 євро, рівень якої відповідає тій ціні, за якою цей автомобіль продавався або пропонувався до продажу на офіційному сайті виробника.

Дослідивши зміст документа, що має назву Balance list від 22.08.2024 ( а.с. 93) , який в загальному відповідає формі такого документа, як акт взаємної звірки, суд встановив, що у ньому зазначається лише про 2 епізоди оплати позивачем за товар: 21 840 євро та 196 560 євро. Водночас, у документі ніяк не відображене отримання цих коштів продавцем від позивача, як і відомості про перерахування продавцеві депозиту в сумі 41 496 євро. Отже, цей акт звірки взаєморозрахунків фактично не містить ніяких відомостей щодо розрахунків саме зі сторони продавця/виробника.

З огляду на зазначене вище, суд погоджується з тим, що у митного органу могли виникнути в цій частині обґрунтовані сумніви щодо «дійсної вартості» товару та правильності визначення митної вартості.

Що стосується доводів митного органу з приводу понесених позивачем витрат на транспортування, суд погоджується з тим, що числові характеристики цієї складової митної вартості товару обґрунтовано були піддані сумніву під час митного оформлення.

Відповідно до ч. 10 статті 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, серед інших: витрати, понесені покупцем:

- комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

- витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту , порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

- витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

- витрати на страхування цих товарів.

Розрахунки згідно з цією статтею робляться на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (ч. 9 статті 58 МКУ).

Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 статті 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідно до розділу ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Відповідно до наданих митному органу документів умовами поставки визначено EXW - Dusseldorf, Німеччина. Умови EXW Incoterms покладають на продавця мінімальні зобов`язання, що передбачають обов`язок доставити товар покупцеві за вказаним місцем доставки, яке зазвичай є місцем продажу продавця, протягом погодженого часу, зазначеного в договорі.

У спірному випадку доставку товару організовував позивач, який задекларував витрати на транспортування в розмірі 40 000 грн. Відповідно до відомостей графи 44 митної декларації від 22.08.2024 №24UA93U0 для підтвердження витрат на транспортування були надані такі документи: автотранспортна накладна б/н від 19.08.2024 (код документа - 0730), довідка про вартість транспортування б/н від 20.08.2024 (код документа - 3007), договір про надання транспортно-експедиційних послуг №17/05 від 17.05.2023 (код документа - 4301).

Договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 17.05.2023 №17/05 (далі - Договір) укладений між позивачем як замовником та ТОВ «Аккорд Платінум» як перевізником.

У той же час встановлено, що сторона цього договору - перевізник не відповідає особі, яка видала довідку про вартість транспортування б/н від 20.08.2024, оскільки нею є ФОП ОСОБА_1 , який не є стороною договору про перевезення №17/05 від 17.05.2023. Зі змісту довідки також вбачається, що ФОП ОСОБА_1 вказує на те, що перевезення безпосередньо здійснює ПП ОСОБА_2 , а ФОП ОСОБА_1 є експедитором. Разом з тим, як вбачається зі змісту автотранспортної накладної та документа контролю доставки перевізником вказаний не ПП ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 .

Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 22.12.2020 у справі №810/2463/17, "належним підтвердженням суми оплати за транспортування товару у разі залучення сторонніх організацій, є рахунки таких фактичних перевізників. Отже, у спірному випадку залишається непідтвердженою така складова митної вартості, як транспортні витрати.

До митної вартості задекларованих товарів декларантом не додано експедиційну винагороду з організації перевезення вантажу (оскільки експедиційні послуги надаються протягом всього маршруту перевезення), що унеможливлює застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) відповідно до частини 2 статті 58 МКУ.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що з урахуванням відсутності достовірних відомостей щодо числових значень таких складових, митний орган не мав можливості визнати заявлену декларантом митну вартість, оскільки розрахунки можуть здійснюватися лише на основі достовірних та об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню, як визначено частиною дев`ятою статті 58 МК України. Відтак, метод визначення митної вартості за ціною контракту не міг бути застосований».

Підсумовуючи викладене, суд погоджується з тим, що у митного органу було достатньо підстав вважати, що витрати на транспортування, які були задекларовані позивачем, не були підтверджені належним чином, не відповідали критерію достовірності та ґрунтувались на суперечливих відомостях.

Що стосується оцінки відповідачем висновку експерта, на який покликається позивач, суд виходить з такого.

Під час митного оформлення декларантом було надано висновок експерта №895 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи з оцінки колісного транспортного засобу, складений 22.08.2024 експертом ОСОБА_4 (далі - Висновок).

Як вбачається зі змісту рішення, митним органом з інформації додатку 2 до висновку експерта встановлено, що вартість автомобіля визначено з урахуванням пробігу і дати першої реєстрації, отже, вживаного автомобіля, при цьому в розрахунках експертом зазначено, що це ціна нового автомобіля. Також у розрахунках зазначений відсотковий показник ринкової вартості автомобіля - 85% з покликанням на додаток 5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (назва із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 N1335/5/1159) Наказ Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 №142/5/2092, водночас у додатку 5 Методики відсутня інформація щодо легкових автомобілів.

На сторінці 4 Висновку експертом у таблиці 3 здійснювалось визначення вартості транспортного засобу, що ввозиться на митну територію України, на основі аналізу довідкових даних щодо оцінюваного ТЗ. Так, у таблиці 3 вказаний показник «Ціна нового КТЗ в провідних країнах-експортерах за інформацією з довідкової літератури (євро)» і значення цього показника - 250 700 євро. У той же час, відповідно до додатку 2 до Висновку експерт надає цінову інформацію з електронного каталогу Schwacke щодо задекларованого автомобіля, який не є новим (з урахуванням пробігу 2204 км) марки BENTLEY модель FLYING SPUR S V8, дата першої реєстрації 11.09.2023, ціна якого 250 700 євро.

У висновку експерт в таблиці 3 зазначив стартову ціну 250 700 євро як ціну нового автомобіля, і у подальшому здійснив коригування цієї ціни, врахувавши процентний показник ринкової вартості 85%, показник середньої ціни КТЗ, що ввозиться на митну територію України в країнах придбання чи в країнах експортерах у евро, показник проценту додатково збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ, що залежить від умов догляду, зберігання, використання, тощо згідно таблиці 2, після чого зробив висновок про те, що вартість автомобіля на дату оцінки може становити 213095 евро з ПДВ.

У той же час митним органом встановлено, що Додаток №5 до Методики не містить у відповідних таблицях процентного показника ринкової вартості КТЗ 85 %, що також давало митному органу підстави для сумнівів у можливості врахування вказаного висновку як доказу, що підтверджує числові значення складових митної вартості.

Крім цього, під час митного оформлення була надана митна декларація країни відправлення MRN №240Е97Б0 від 21.08.2024, де у графі 46 вказана вартість товару 218 500 євро, яка не підтверджена документально, адже різниця у 100 євро не відповідає заявленим витратам на доставку транспортного засобу.

У постанові від 10.06.2020 у справі №1.380.2019.004752 щодо подібних правовідносин Верховний Суд зазначив, що різний рівень вартості товару в комерційному документі (наприклад, рахунку) та експортній декларації країни відправлення є однією із підстав для обґрунтованого сумніву митниці у правильності визначення митної вартості товару.

Судом встановлено, що процедуру консультацій щодо того, чому заявлена митна вартість товару не визнається митним органом, проведено під час митного оформлення, що підтверджується двома повідомленнями декларанту про необхідність надати додаткові документи, а також відповідями останнього на ці повідомлення.

Відповідно до ч. 2 статті 58 МКУ основний метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Підсумовуючи зазначене, суд погоджується з тим, що надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Аккорд Імпорт" під час митного оформлення документи не містили достовірно підтверджених документально даних щодо усіх складових митної вартості товару, що унеможливлювало застосування основного (першого) методу визначення митної вартості.

Позивач не спростував належними доказами розбіжності у поданих товаросупровідних документах, у тому числі щодо витрат на доставку/транспортування до місця призначення (складова митної вартості) придбаного товару. Надані митному органу документи були недостатніми та у своїй сукупності не спростовували сумніви щодо правильності визначення митної вартості. Декларантом також не було надано додаткових документів, які б спростували встановлені розбіжності.

З огляду на це суд приходить до висновку, що у контролюючого органу були обґрунтовані підстави для сумнівів у тому, що подані позивачем до митного оформлення документи містили достовірну інформацію щодо дійсної вартості задекларованого транспортного засобу а також щодо інших витрат, які підлягали обов`язковому врахуванню.

Відповідно до статті 57 МКУ визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За приписами частин 1, 2, 4 ст. 64 МКУ у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT), статтею VII якої встановлено:

a) Оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості,

b) Під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи подібного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або і) з порівнюваними кількостями, або іі) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту,

c) Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до підпункту b) цього пункту, оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

У оскарженому рішенні про коригування митної вартості зазначається, що «Враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, відповідно до пп.2, 3 статті 58 МКУ застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57МКУ.

Було проведено процедуру консультації та встановлено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару та обраний метод її визначення не відповідають наявній у митного органу інформації про вартість товару, відповідно митна вартість буде визначена за другорядним методом відповідно до вимог ст. 64 МКУ.

Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 59 та 60 МКУ) зважаючи на відсутність у митного органу інформації про ідентичні та подібні товари, що були оформлені у митному відношенні. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 62 та 63 МКУ) у зв`язку з відсутністю у митного органу інформації основи для віднімання та додавання вартості».

Отже, у цьому випадку джерелом числового значення митної вартості товару є інформація щодо повної вартості автомобіля відповідно до замовлення, пропорційно розподілена вартість транспортування на день подання митної декларації, відтак рівень митної вартості автомобіля за інформацією відповідача становить 261 104 євро.

Відповідно до ч. 2 статті 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про права декларанта.

Судом встановлено, що відповідачем були дотримані зазначені вимоги статті 55 кодексу при прийнятті спірного рішення.

Картка відмови, прийнята одночасно зі спірним рішенням, ґрунтується на тих же доводах та доказах митного органу, які не були спростовані під час митного оформлення та судового розгляду, зважаючи на що підстави для її скасування також відсутні.

Враховуючи усе зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач довів належними доказами правомірність дій та прийнятих актів (рішення, картка відмови), спростувавши доводи позивача, зважаючи на що позов не є обґрунтований та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 08 липня 2025 року

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Аккорд Імпорт" (вул. Героя України Олександра Петраківського, 16Б,,,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29008 , ідентифікаційний номер - 39785943)
Відповідач:Хмельницька митниця (вул. Пілотська, 2,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29010 , код ЄДРПОУ - 43997560)

Головуючий суддя І.С. Козачок