Справа № 620/16214/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Бородавкіна С.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року Справа № 620/16214/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства соціальної політики України

про визнання дій протиправним і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Міністерства соціальної політики України (далі - Відповідач), в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй у видачі довідок для призначення пенсії відповідно до Порядку видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад, за формою довідки про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям;

- зобов`язати відповідача видати їй довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за формою, затвердженою постановлю Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що Мінсоцполітики є уповноваженим органом щодо видачі їй спірних довідок для призначення пенсії державного службовця, оскільки її останнє місце роботи було на посаді державної служби в Міністерстві доходів і зборів України, юрисдикція якого поширювалась на всю територію України.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що останнє місце роботи Позивачки на посаді державної служби було в територіальному органі Державної фіскальної служби - Чернігівській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС, юрисдикція якої не поширювалась на всю територію України, а відтак у спірних правовідносинах довідки для призначення пенсії ОСОБА_1 , відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-XII «Про державну службу», має видавати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення обласних, районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчі органи міських, районних у містах (у разі утворення) рад.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою адміністративний позов - задовольнити повністю, стверджуючи про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин цієї справи.

Зокрема, Апелянтка зазначає, що її останнім місцем роботи є Чернігівська об?єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, яка ліквідована без визначення правонаступника, а відтак саме Мінсоцполітики уповноважене на видачу спірної довідки.

При цьому, ОСОБА_1 зазначає, що у Відповідач, відмовляючи їй у видачі довідки, не посилався на відсутність у нього відповідних повноважень.

З цих та інших підстав Апелянтка вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2025 та від 14.05.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу Позивачки у якому він просить таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, стверджуючи про законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 /т.1 а.с. 14-15/ з 03.01.2017 припинено проходження Позивачкою державної служби в Чернігівській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області та звільнено її з посади начальника відділу фінансування, бухгалтерського обліку та звітності - головного бухгалтера за власним бажанням (у зв`язку з виходом на пенсію за віком).

Протоколом перерахунку пенсії підтверджується, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУПФ України в Чернігівській області) та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» /т. 1 а.с. 24-25/.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 по справі №620/9731/23, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2024, визнано протиправними дії ГУПФУ в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» з 14.06.2023; зобов`язано ГУПФУ в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи в органах державної податкової служби з 22.09.1994 по 03.01.2017. Ухвалюючи рішення, суд звернув увагу, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» /т. 1 а.с. 16-18/.

Також відповідно до матеріалів справи Позивачка зверталась до Головного управління ДПС у Чернігівській області із заявою про видачу їй довідок про заробітну плату для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» /т. 1 а.с. 19/.

Листом від 30.01.2023 Головне управління ДПС у Чернігівській області повідомило, що не має можливості видати запитувані довідки, оскільки в Управлінні відсутні категорії посад районного рівня та можливість їх прирівняння до відповідних посад державної служби. У зв`язку з проведенням низки реорганізацій органів ДПА, Міндоходів, ДФС, ДПС особові рахунки та справи працівників передано до трудових архівів області. Особові рахунки та справи працівників Чернігівської ОДПІ ДФС у Чернігівській області передано на зберігання до Архівного відділу Чернігівської міської ради. Одночасно позивачу роз`яснено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 та наказу Мінсоцполітики від 10.05.2017 №750 у разі ліквідації державного органу без правонаступника або якщо останнє місце роботи особи на посаді державної служби було в органі, який на час призначення пенсії відсутній чи у якому на час призначення пенсії перейменовані (відсутні) посади, у тому числі відсутні відповідні посади державної служби, довідки для призначення пенсії видають органи з питань соціального захисту населення /т. 1 а.с. 20/.

Листом від 01.05.2024 за №14-06/6836 Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради повідомив, що довідка про призначення пенсії видається відповідно до Порядку, затвердженого наказом Мінсоцполітики від 10.05.2017 №750, до якого зміни внесено не було. У зв`язку з наведеним, Департамент не має можливості видати запитувані довідки /т. 1 а.с. 23/.

Враховуючи викладене, Позивачка звернулась до Мінсоцполітики для отримання спірних довідок.

Листом від 04.07.2024 Відповідач у видачі довідок відмовив, оскільки за інформацією Пенсійного фонду України станом на 01.05.2016 у ОСОБА_1 відсутній стаж роботи на посадах, віднесених до категорій державних службовців, перелічених у статті 25 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» /т. 1 а.с. 56/.

У листі від 06.08.2024 Відповідач надав Позивачці аналогічну по суті відповідь /т. 1 а.с. 51/.

У листі від 20.11.2024 Мінсоцполітики серед іншого зазначило, що деякі органи Державної фіскальної служби реорганізовано шляхом їх приєднання як структурних підрозділів до відповідних територіальних органів Служби, зокрема до Головного управління ДФС у Чернігівській області. Одночасно звернуто увагу, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №620/9731/23 зобов`язано ГУПФУ в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи періоди роботи в органах державної служби. Будь-яких інших рішень та зобов`язань суд не приймав /т. 1 а.с. 28/.

Вважаючи відмову Мінсоцполітики у видачі довідок протиправною, Позивачка звернулася до суду з відповідним адміністративним позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» (далі - Закон №3723-ХІІ), передбачені розділом ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 №889-VІІІ «Про державну службу» (далі - Закон №889-VІІІ).

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно із пунктами 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, установлено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1 - 6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 р. N 889-VIII "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. N 3723-XII "Про державну службу" та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця (пункт 5 Порядку).

Відповідно до пункту 6 Порядку у разі ліквідації державного органу довідки видаються органом, який є правонаступником, а в разі його відсутності - у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із НАДС.

Наказом Мінсоцполітики від 10.05.2017 №750 затверджено Порядок видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад (далі - Порядок №750), пунктом 3 якого передбачено, що у разі ліквідації державного органу без правонаступника або якщо останнє місце роботи особи на посаді державної служби було в органі, який на час призначення особі пенсії відсутній чи у якому на час призначення пенсії перейменовані (відсутні) посади, у тому числі відсутні відповідні посади державної служби, довідки для призначення пенсії видають:

Міністерство соціальної політики України - особам, у яких останнє місце роботи на посаді державної служби було в державних органах, юрисдикція яких поширювалася на всю територію України (крім Національного банку України);

Національний банк України - особам, у яких останнє місце роботи на посаді державної служби було в установах, філіях та представництвах Національного банку України;

структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчі органи міських, районних у містах (у разі утворення) рад - особам, у яких останнє місце роботи на посаді державної служби було у відповідних державних органах, юрисдикція яких поширювалася на територію однієї або кількох областей, м. Києва або м. Севастополя, одного або кількох районів, міст обласного значення, та органах місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 750, якщо особа працювала на посаді державної служби після 01 травня 2016 року в державному органі, який ліквідовано без правонаступника, або в органі, який на час призначення особі пенсії відсутній чи в якому на час призначення пенсії відсутні посади державної служби, довідка для призначення пенсії видається органами, передбаченими абзацами другим - четвертим пункту 3 цього Порядку, відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №622.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.2015 №892 «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 2, а саме: Державну податкову інспекцію у м. Чернігові Головного управління ДФС, Державну податкову інспекцію у Городнянському районі Головного управління ДФС та Державну податкову інспекцію у Ріпкинському районі Головного управління ДФС шляхом приєднання до Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС.

28.03.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №296 «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби», якою реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання як структурних підрозділів до відповідних територіальних органів Служби за переліком згідно з додатком, зокрема: Чернігівська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС приєднана до Головного управління ДФС у Чернігівській області, яке визначене правонаступником.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2 (Головне управління ДФС у Чернігівській області приєднано до Головного управління ДПС у Чернігівській області).

Пунктом 4 вказаної постанови територіальні органи Державної податкової служби визначені правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави дійти висновку, що законодавцем чітко визначено орган, який уповноважено видавати довідки про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких вони працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад.

Так, Міністерство соціальної політики України уповноважене видавати спірну довідку у випадку, якщо державний орган ліквідовано без правонаступника або якщо в органі, який на час призначення особі пенсії відсутній чи у якому на час призначення пенсії перейменовані (відсутні) посади, у тому числі відсутні відповідні посади державної служби за умови, якщо останнє місце роботи особи, яка звернулася за отриманням довідки про заробітну плату було на посаді державної служби в державних органах, юрисдикція яких поширювалася на всю територію України (крім Національного банку України).

Як вбачається з матеріалів справи та стверджує Апелянтка, останнім місцем її роботи було Чернігівська об?єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, юрисдикція якої, як правильно зазначено судом першої інстанції, не поширювалась на всю територію України.

Отже, безпідставним є твердження ОСОБА_1 про те, що саме Мінсоцполітики уповноважене видати їй довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі. Відтак, доводи Апелянтки не спростовують правильності висновків суду першої інстанції у цій справі.

Аналізуючи всі доводи апелянта, судова колегія також враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову.

Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 07 липня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк