Справа № 400/3107/25
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 р. № 400/3107/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
провизнання протиправним та скасування рішення від 20.12.2024 року № 67 ; зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач), в якій просить:

«Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (код ЄДРПОУ - 13844159, місцезнаходження: 54008, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1), від 20 грудня 2024 року № 67 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників відповідно до пункту «б» частини першої статті ІЗ Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (код ЄДРПОУ - 13844159, місцезнаходження: 54008, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1), зарахувати до пільгового стажу роботи із особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком №2 ОСОБА_1 період роботи з 24.11.1999 по 02.04.2000 відповідно до уточнюючої довідки № 115/59 від 25.09.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (код ЄДРПОУ - 13844159, місцезнаходження: 54008, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1), призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наявність у неї необхідної тривалості стажу за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, з посиланням на те, що позивачем не досягнуто необхідного пенсійного віку. Крім цього, відповідач зазначає, що до пільгового стажу позивача не зараховано період роботи з 24.11.1999 до 02.04.2000 у зв`язку з наявною перервою між атестаціями робочих місць за умовами праці.

Відповідно до частини першої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

27.11.2024 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

На момент звернення позивач досягла віку 52 років.

Рішенням від 05.12.2024 № 90 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, з підстав недосягнення позивачем пенсійного віку. Також відповідачем не було зараховано до пільгового стажу період роботи позивача з 24.11.1999 до 02.04.2000.

Вважаючи рішення відповідача щодо відмови в призначенні пільгової пенсії протиправним, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами, суд виходив з такого.

Щодо пенсійного віку для призначення пенсії на пільгових умовах

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з пунктом б статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) у редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VIII, який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше встановлений пунктом "б" статті 13 Закону № 1788 вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №213-VIII.

Крім того, згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного рішення суду конституційної юрисдикції застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, рішенням від 23.01.2020 № 1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-XII, у зв`язку з чим вони втратили чинність з дня ухвалення цього рішення. Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми у редакції до внесення змін Законом №213-VIII.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-XII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України).

На момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого, в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Закон № 1788-XII визначав такий вік у 50 років, Закон № 1058-ІV - у 55 років.

Оскільки норми вищезазначених законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у справі № 360/3611/20 дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ, а не Закону № 1058-ІV.

Відтак, суд доходить висновку, що відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 через відсутність у позивача необхідного пенсійного віку (55 років) є протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо застосування сформованого у зразковій справі висновку у подібних правовідносинах, викладена також у постановах Верховного Суду від 17.12.2021 у справі № 160/9272/20 та від 14.12.2021 у справі № 500/1879/20.

Щодо зарахування до пільгового страхового стажу позивача періоду роботи з 24.11.1999 до 02.04.2000

В рішенні від 05.12.2024 № 90 відповідач вказав, що період роботи позивача з 24.11.1999 до 02.04.2000 не зарахований до страхового стажу позивача у зв`язку з наявною перервою між атестаціями робочих місць за умовами праці.

Суд зазначає, що позивач надав відповідачу трудову книжку, яка містить записи про роботу на посадах, робота на яких надає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, суд дійшов висновку, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.

Отже, рішення від 05.12.2024 № 90 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо зобов`язання відповідача призначати та виплатити пенсію позивачу

Стосовно позовної вимоги позивача про зобов`язання призначити позивачу пенсію за віком, суд зазначає, що не наділений відповідними повноваженнями проводити розрахунок пільгового стажу позивача, оскільки це є дискреційні повноваження органів Пенсійного фонду України.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

Так, призначення та обрахунок пенсії є дискреційними повноваженнями пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію вважає за можливе зобов`язати відповідача зарахувати період роботи позивача з 24.11.1999 до 02.04.2000 до її пільгового стаж позивача та повторно розглянути її заяву від 27.11.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, з урахуванням висновків суду у цій справі.

Отже, позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачем судовий збір підлягає до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статями 2, 19, 139, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код: 13844159) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області від 05.12.2024 № 90 про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 2 період роботи ОСОБА_1 з 24.11.1999 до 02.04.2000 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.11.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» в редакції рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 у справі 1-5/2018 (746/15) і прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код: 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1 211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна