Справа № 570/2352/25
Суддя: Таргоній М.В.
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№570/2352/25
Номер провадження 2-а/570/26/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2025 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області (як місцевий адміністративний суд) в особі головуючого судді Таргоній М.В., з участю секретаря судового засідання Ткачук О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області рядового поліції Титаренка Б.Р. про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Рівненського районного суду Рівненської області з вказаним адміністративним позовом та просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4748452 від 17.05.2025 р. за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

В обгрунтування позову зазначено про незаконність вказаної постанови, яка підлягає скасуванню. Позивач вказує про неправомірність дій поліцейського та його вимоги надати поліс, оскільки за вказаних обставин порушень ПДР позивач не допускав, та/або ДТП не оформлялася. Просив скасувати постанову поліцейського покликаючись на правову позицію КАС ВС у постанові від 22.10.2019 р. по справі № 686/11314/17 та у постанові від 22.10.2019 р. у справі № 161/7068/16-а, згідно якої якщо поліцейський до зупмнення ТЗ належним чином не зафіксував факту порушення водієм ПДР, то його (поліцейського) вимога про пред`явлення страхового полісу є неправомірною.

В судове засідання позивач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи без їх участі в письмовому провадженні. Повністю підтримав позов з підстав та обгрунтувань наведених у ньому (а.с. 1-9), а також у відповіді на відзив (а.с. 22). Просив задовольнити пред`явлені вимоги, вказуючи про недоведеність вини позивача у вчиненні вказаного правопорушення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подано відзив на позовну заяву (а.с. 13-19), в якому заперечує доводи позивача про незаконність його притягнення до адміністративної відповідальності.

У даному випадку, відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, відсутні перешкоди для розгляду справи в судовому засіданні, визначених даною статтею, учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в межах наявних в справі доказів в письмовому провадженні.

З`ясувавши обставини, дослідивши матеріали справи та докази, суд приходить до наступного висновку.

За матеріалами справи встановлено, що 17.05.2025року о 01 годині 13 хвилин на а/д Устилуг-Луцьк-Рівне на 127км+700м поліцейський УПП у Волинській області зупиниів транспортним засобом DAF CF85.460 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та в подальшому поліцейський Титаренко Б.Р. виніс постанову серії ЕНА № 4748452 за ч. 1 ст. 126 КУпАПпро порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.1.ґ Правил дорожнього руху (відсутністьчинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Статтею 14 "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII)вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону № 3353-XII визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Відповідно до частини 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1.3 Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про правила дорожнього руху» (далі - ПДР України, Правила) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1 "б" ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Згідно матеріалів справи слідує, що відносно позивача не виносились інші постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення інших вимог (пунктів) ПДР України, окрім як оскаржуваної постанови про недотримання п. 2.1г ПДР. Таким чином, належних та допустимих доказів вчинення позивачем інших правопорушень за тих же обставин в матеріалах справи немає.

Оскільки відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем інших вимог ПДР України, то суд дійшов висновку про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів в т.ч. полісу страхування, а позивач, в свою чергу, не був зобов`язаний виконувати дану вимогу, і тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

При цьому, суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В силу вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, нормами процесуального законодавства тягар доказування наявності факту порушення позивачем Правил дорожнього руху покладається на відповідача.

З врахуванням наведеного слідує, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду наявності підстав вважати, що позивач вчинив або мав намір вчинити правопорушення, яке могло б бути підставою для вимагання працівником поліції пред`явлення документів.

Таким чином, суб`єктом владних повноважень не доведено суду правомірності прийнятого ним рішення.

Усі сумніви щодо правомірності рішень працівників поліції трактуються на користь водія. Водієві достатньо лише вказати на факт протиправного рішення, дії чи бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. Своєю чергою інспектор має довести доказами факт законності свого рішення чи дії. У разі невиконання цього обов`язку суд повинен задовольнити вимогу водія і визнати протиправними рішення, дію чи бездіяльність, на які вказує водій (див. справу №760/28161/19).

У даному випадку суд узгоджує вказані такі висновки у цій справі із правовою позицією Верховного Суду, яку висловлено у постанові від 15.03.2019 у справі №686/11314/17 та у постанові від 22.10.2019 у справі №161/7068/16-а: якщо поліцейський до зупинки ТЗ належним чином не зафіксував факту порушення водієм ПДР, то його вимога про пред`явлення страхового полісу є неправомірною.

Також щодо вказаних правових позицій Верховного Суду щодо застосування норм права - відповідачем не наведено належного обґрунтування щодо непогодження із ними на наявності підстав відступу від них (їх неврахування) у даній справі.

Відповідно до вимог частини 5 статті 13 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 2.06.2016 № 1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативноправовий акт, що містить відповідну норму права.

Враховуючи встановлені обставини, постанова поліцейського УПП у Волинській області Титаренком Б.Р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП не може вважатися такою, що відповідає вимогам законодавства про адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4748452 від 17.05.2025 р. про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.

При цьому враховується практика ЄСПЛ, яка визначає, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Керуючись ст.ст. 11, 41, 159, 160, 161, 243 КАС України, ч. 1 ст. 121-3, ст.ст. 280, 283, 293 КУпАП, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області рядового поліції Титаренка Б.Р. про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА №4748452 від 17.05.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, в порядку ст. 295, 296 КАС.

Суддя Таргоній М.В.