Справа № 120/9764/24
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 липня 2025 р. Справа № 120/9764/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, дій щодо ненадання засудженому безоплатної вторинної правничої допомоги та у незабезпеченні права на її отримання на його звернення від 17.05.2024.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву з додатками зі змісту якого слідує, що відповідач повністю заперечує проти задоволення позовних вимог мотивуючи свою позицію тим, що засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 17.05.2024 надіслав до Вінницького місцевого центру з надання правничої допомоги звернення, в якому просив призначити йому адвоката для складання процесуальних документів та представництва його інтересів у суді щодо оскарження протиправних дій Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» з приводу порушення його прав шляхом поміщення в одиночну камеру №113 у порушення вимог законодавства без застосування дисциплінарного стягнення і при відсутності відповідної його заяви, а також порушення прав в цій одиночній камері №113 на прослуховування радіопередач, у тому числі на належні житлові, матеріально-побутові та санітарно-гігієнічні, а також епідеміологічні умови утримання 28.02.2024, 29.02.2024, 01.03.2024. Зазначене звернення надійшло за належністю на розгляд до Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги (далі Північний МРЦ) 28.05.2024.

Зважаючи на те, що позивач за останні 5 місяців звертався більше 50 разів до системи безоплатної правничої допомоги з проханням оскаржити бездіяльність ДУ "Вінницька установа виконання кримінальних покарань(№1)" з приводу порушення його права на належні житлові, матеріально-побутові та санітарно-гігієнічні, а також епідеміологічні умови утримання в камерному приміщенні №133, адміністрацією установи виконання покарань було прийнято рішення про проведення ремонтних робіт у камерному приміщенні №133, в якому відбував покарання засуджений ОСОБА_1 . На період проведення ремонтних робіт у зазначеній камері з 28.02.2024по 01.03.2024засуджений був переведений у камерне приміщення №113, яке відповідно до довідки від 08.07.2024, виданої заступником начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи ДУ "Вінницька установа виконання кримінальних покарань(№1)" С. Тарасюком, розраховане на утримання 1 засудженого.

За інформацією працівників адміністрації установ виконання покарань камерне приміщення №113 не відноситься до "приміщень камерного типу(одиночних камер)" призначених для поміщення у них засуджених, на яких накладено відповідне стягнення.

Листом Північного МРЦ №П-251/108/148 від 04.06.2024 на його звернення до Північного МРЦ від 17.05.2024 було повідомлено, що поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводитися за рішенням суду.

Засуджений ОСОБА_1 у зазначений період до дисциплінарних відповідальності не притягувався. Отже, твердження позивача про поміщення його в одиночну камеру №113 у порушення вимог законодавства, ніби-то як засудженого до якого застосовано дисциплінарне стягнення про поміщення його до приміщення камерного типу (одиночної камери) в розумінні ст. 134 ВКВ є абсолютно безпідставним.

У вище зазначеному листі Північного МРЦ №П-251/108/148 від 04.06.2024 позивачу було роз`яснено, що зважаючи на те, що адвокат відповідно до укладеного із Північним МРЦ договором надає клієнтам лише вторинну правничу допомогу, для прийняття рішення Центром про призначення представника (адвоката чи юриста Центру), покращення можливості відстоювання порушених прав клієнта у суді, до звернення необхідно додавати документи, які б чітко підтверджували факти порушення ваших прав (в тому числі на прослуховування радіопередач, належні житлові, матеріально-побутові, санітарно-гігієнічні та епідеміологічні умови перебування), зазначити ким, на його думку, ці права були порушені і яких заходів він вживав з метою оскарження неправомірних дій порушників вашого права тощо.

Відповідач переконує, що позивачу не було відмовлено у наданні безоплатної вторинної правничої допомоги, а було роз`яснено і рекомендовано, що для прийняття рішення Центром про призначення йому представника (адвоката чи юриста Центру), до звернення необхідно додати документи (рішення), які б чітко підтверджували факти порушення його прав.

Таким чином, Північний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

За вх. №51984/24 від позивача на адресу суду надійшла заява про доручення локазів.

Інших заяв, в тому числі по суті спору, на адресу суду не надходило.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".

17.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до Вінницького місцевого центру з надання правничої допомоги з проханням призначити адвоката для складання процесуальних документів та представництва його інтересів щодо оскарження у суді протиправної бездіяльності Вінницької установи виконання покарань №1 щодо порушення його звернення з приводу порушення його прав шляхом поміщення в одиночну камеру №113 у порушення вимог законодавства без застосування дисциплінарного стягнення і при відсутності відповідної його заяви, а також порушення прав в цій одиночній камері №113 на прослуховування радіопередач, у тому числі на належні житлові, матеріально-побутові та санітарно-гігієнічні, а також епідеміологічні умови утримання 28.02.2024, 29.02.2024, 01.03.2024.

Зазначене звернення надійшло за належністю на розгляд до Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги (далі Північний МРЦ) 28.05.2024.

Листом Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги від 04.06.2024 №П-251/108/148 на звернення позивача від 17.05.2024, останньому роз`яснено, що для отримання певного виду правової допомоги у засудженого повинні бути правові підстави. Повідомлено, що при вирішення питання про призначення адвоката,

покращення можливості відстоювання порушених прав клієнта у суді, до звернення необхідно додати документи, які б чітко підтверджували факт порушення прав (в тому числі на прослуховування радіопередач, належні житлові, матеріально-побутові, санітарно-гігієнічні та епідеміологічні умови перебування), ким ці права порушені і які заходи було вжито з метою оскарження неправомірних дій порушників права заявника тощо.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у ненаданні засудженому безоплатної вторинної правничої допомоги та у незабезпеченні права на її отримання, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Так, частиною першою статті 25 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05.07.2012 порядок та умови залучення адвокатів до надання безоплатної правової допомоги встановлюються законом.

Зміст права на безоплатну правничу допомогу, порядок реалізації цього права, суб`єктів, підстави та порядок надання безоплатної правничої допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правничої допомоги, відповідно до Конституції України, Закон України «Про безоплатну правову допомогу» №3460-VI від 02.06.2011 (далі - Закон №3460).

Цей Закон регулює правовідносини у сфері надання безоплатної правничої допомоги суб`єктам права на безоплатну первинну правничу допомогу та суб`єктам права на безоплатну вторинну правничу допомогу, що встановлені цим Законом (частина перша статті 2 Закону №3460).

Безоплатна правнича допомога - правнича допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел (частина перша статті 1 Закону №3460).

Відповідно до статті 13 Закону Закон №3460 безоплатна вторинна правова допомога вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя (частина 1). Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру (частина 2).

Стаття 14 Закону України Закону №3460 визначає суб`єкти права на безоплатну вторинну правничу допомогу.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 14 Закону №3460 право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають особи, засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, - на всі види правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.

Згідно частини першої статті 17 Закону №3460, Центр з надання безоплатної правничої допомоги: 1) надає правничі послуги безоплатної первинної правничої допомоги, визначені частиною другою статті 7 цього Закону; 2) здійснює правопросвітництво; 3) приймає рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги; 4) забезпечує складання процесуальних документів за зверненням суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу; 5) забезпечує участь захисника під час здійснення досудового розслідування та судового провадження у випадках, якщо захисник відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України залучається для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії; 6) забезпечує участь захисника в розгляді справи про адміністративне правопорушення; 7) забезпечує здійснення представництва інтересів суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 8) укладає договори з адвокатами, включеними до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу, для надання такої допомоги; 9) видає доручення для підтвердження повноважень захисника або повноважень адвоката для здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 10) приймає рішення про уповноваження працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги на надання безоплатної вторинної правничої допомоги; 11) приймає рішення про заміну адвоката чи працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги відповідно до статті 24 цього Закону; 12) подає клопотання до Координаційного центру з надання правничої допомоги про виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 24 цього Закону; 13) приймає рішення про припинення надання безоплатної вторинної правничої допомоги; 14) забезпечує надання послуг з медіації у встановленому порядку; 15) подає до Координаційного центру з надання правничої допомоги звіти про свою діяльність; 16) виконує інші функції, передбачені Положенням про центри з надання безоплатної правничої допомоги.

Стаття 18 Закону №3460 визначає порядок подання звернень про надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Згідно норм статті 18 даного Закону №3460 звернення про надання одного з видів правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, або їх представниками до центру з надання безоплатної правничої допомоги в письмовій формі за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи або за місцезнаходженням органу, що здійснює дізнання, досудове розслідування, суду, слідчого судді, що розглядають справу.

У зверненні зазначаються прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання особи, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, поштова адреса, номери засобів зв`язку, викладається суть питання, для вирішення якого особа звертається за безоплатною вторинною правничою допомогою, та зазначається її належність до категорії осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу.

Письмове звернення підписується такою особою або її представником та подається до центру з надання безоплатної правничої допомоги особисто або надсилається поштою.

Разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правничої допомоги подаються документи (копії документів, завірені в установленому порядку), що ідентифікують особу, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, та підтверджують її належність до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.

Звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, зазначеним у пункті 9 частини першої статті 14 цього Закону, подається такими особами до центру з надання безоплатної правничої допомоги через адміністрацію установи виконання покарань.

Звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене без дотримання вимог, визначених цією статтею, повертається заявникові з відповідними роз`ясненнями протягом трьох робочих днів з дня його надходження для усунення недоліків. Після усунення недоліків звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги може бути подано повторно. У такому разі забороняється відмовляти у прийнятті звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги з підстав, про які не було зазначено раніше.

З аналізу вищенаведеного слідує, що законом чітко визначено вимоги до змісту та форми звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, у якому серед іншого, викладається суть питання, для вирішення якого особа звертається за безоплатною вторинною правничою допомогою, та надаються документи підтверджують її належність до категорії осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.

Статтею 20 Закону №3460 передбачено, що особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) особа не належить до жодної з категорій осіб, передбачених частинами першою - третьою статті 14 цього Закону;

2) особа подала неправдиві відомості або фальшиві документи з метою віднесення її до однієї категорій осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу;

3) вимоги особи щодо захисту стосуються вчинення дій чи підготовки документів, що не передбачені законодавством;

4) особі раніше надавалася безоплатна вторинна правнича допомога з одного і того ж питання;

4-1) особа використала право на отримання безоплатної вторинної правничої допомоги відповідно до частини четвертої статті 14 цього Закону;

5) особа використала всі національні засоби правового захисту у справі, з якої звертається за наданням безоплатної вторинної правничої допомоги.

Як встановлено судом, позивач звернувся до центру з надання безоплатної правничої допомоги із зверненням від 17.05.2024, в якому просив призначити йому адвоката для оскарження в суді протиправної бездіяльності ДУ "Вінницька установа виконання покарань №1" щодо порушення його прав на належні житлові, матеріально-побутові, санітарно-гігієнічні та епідеміологічні умови перебування в камері №133 за період з 28.02.2024 по 01.03.2024.

Разом з тим, позивачем не конкретизовано обставин порушень допущених посадовими особами ДУ "Вінницька установа виконання покарань №1" щодо його прав на належні житлові, матеріально-побутові, санітарно-гігієнічні та епідеміологічні умови перебування в камері №133 за період з 28.02.2024 по 01.03.2024, не повідомлено в чому він бачить дані порушення, не надано доказів на підтвердження порушення його прав, не повідомлено про перешкоди, які заважають йому самостійно отримати відповідні докази.

Таким чином, листом Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги №П-251/108/148 від 04.06.2024 на звернення позивача від 17.05.2024, останнього повідомлено про те, що для прийняття рішення Центром про призначення представника (адвоката чи юриста Центру) до звернення необхідно додати документи, які б чітко підтверджували факти порушення прав, ким ці права були порушені, яких заходів вживали з метою оскарження неправомірних дій порушників права.

Слід зазначити, що Північним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги позивачу не було відмовлено у наданні безоплатної вторинної правничої допомоги, а було роз`яснено і рекомендовано, що для прийняття рішення Центром про призначення йому представника (адвоката чи юриста Центру), до звернення необхідно додати документи (рішення), які б чітко підтверджували факти порушення його прав.

З наведеного слідує, що відповідачем в межах компетенції, встановлено, що вказане звернення позивача про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, подано без дотримання вимог, визначених статтею 18 Закону №3460, з огляду на що листом №П-251/108/148 від 04.06.2024 позивачу зазначено про недоліки поданого звернення, чим дотримано вимоги частини другої статті 18 Закону №3460.

Отже, відповідач вчинив дії передбачені Законом України "Про безоплатну правову допомогу" щодо усунення недоліків, які містило звернення позивача від 17.05.2024 для можливості прийняття рішення про надання позивачу безоплатної вторинної правничої допомоги.

А тому, суд вважає, що в даних правовідносинах відповідач діяв в межах та у спосіб встановлених Закону України "Про безоплатну правову допомогу" та не вбачає протиправних дій Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо неправомірного не призначення Плотнікову І.В. представника (адвоката чи юриста Центру).

Суд зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Докази суду надають учасники справи. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто, мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (відбуває покарання у Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№1)") РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Північний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги (вул. Єреванська, 32, м. Київ, )

Суддя Комар Павло Анатолійович