Справа № 400/12147/24
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 р. № 400/12147/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаПівденного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, вул. Декабристів, 41/1,Миколаїв,54003,
треті особиГоловне управління ДПС в Одеській області, вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044,
провизнання протиправною та скасування постанови №25528/15-32-09-04-10-ДСП/ІП-ФС від 01.08.2024,
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу № 25528/15-32-09-04-10-ДСП/ІП-ФС, винесену 01.08.2024 першим заступником начальника Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (далі - Управління або відповідач).

На обґрунтування позовних вимог позивач, зокрема, вказав на відсутність порушення, за яке його було притягнуто до відповідальності, та на те, що позивачем було несвоєчасно подано повідомлення про прийняття на роботу працівника.

Управління позов заперечило, зазначаючи, що позивачем надано до Державної податкової служби повідомлення про прийняття працівника на роботу ОСОБА_2 після початку перевірки.

20.01.2025 позивач подав письмові пояснення.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що оскільки 05.06.2024 було 5 разів оголошено повітряну тривогу та з`явилося додаткове навантаження - проведення фактичної перевірки, позивачем було несвоєчасно подано повідомлення про прийняття працівника на роботу, про що було попереджено працівників ГУ ДПС в Одеській області. Позивач вказує, що ним 05.06.2024 були подані трудовий договір та наказ про прийняття на роботу ОСОБА_2 , на думку позивача, це є підтвердженням початку трудових відносин саме 05.06.2024. Позивач зауважує, що трудовий договір на момент проведення фактичної перевірки не був прийнятий, оскільки випадково замість графи "Підпис працівника" ОСОБА_2 підписалася в графі "Підпис керівника". Позивачем дана помилка не була своєчасно виправлена.

Управління подало заперечення, зазначаючи, що акт ГУ ДПС в Одеській області від 17.06.2024, в якому містилась інформація про відсутність будь-яких документів про працевлаштування ОСОБА_2 у ФОП ОСОБА_1 , підписаний позивачем без зауважень, інформація щодо подання позивачем забезпечення до акта відсутня, а допуск ОСОБА_2 до роботи був здійснений без укладеного трудового договору. Повідомлення про прийняття на роботу подане позивачем 05.06.2024 о 23:54:56, тобто після початку перевірки (05.06.2024 о 13:20).

Позивач подав заяву про проведення засідання 04.02.2025 у його відсутність.

В судовому засіданні 04.02.2025 представник Управління просила у задоволенні позову відмовити.

Як встановлено судом, з 05 до 14 липня 2024 року посадові особи Головного управління ДПС в Одеській області провели фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 .

Перевірку було проведено відносно господарської одиниці кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », адреса: АДРЕСА_2 .

В акті від 17.06.2024 № 25528/15-32-09-04-10 (далі-Акт), зокрема, вказано, що ОСОБА_2 без підтверджуючих документів про працевлаштування здійснювала трудову діяльність у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Акт був підписаний позивачем без зауважень.

Відповідно до пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженго постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (зі змінами) (далі Порядок - № 509), штрафи за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачені частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами третьою-сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення», накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками на підставі, зокрема, акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

09.07.2024 Головне управління ДПС у Одеській області надіслало до Управління Акт.

12.07.2024 Управління, з посиланням на статті 32, 37, 47, 49, 51, 54 Закону України від 17.02.2022 № 2073-IX «Про адміністративну процедуру» (далі Закон № 2073-IX), пункти 2, 3 Порядку № 509, надіслало на адресу позивача «Повідомлення про початок адміністративного провадження», пам`ятку про права та обов`язки учасників адміністративного провадження, «Запрошення учасника адміністративного провадження на слухання в адміністративній справі».

Розгляд справи було призначено на 01.08.2024.

01.08.2024 перший заступник начальника Управління прийняв постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 25528/15-32-09-04-10-ДСП/ІП-ФС.

Постановою Управління, на підставі статті 265 Кодексу законів про працю України, наклало на позивача штраф в сумі 80 000 грн.

В абзацах першому та другому частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України вказано, що юридичні та фізичні особи, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного виконання роботи протягом усього робочого часу, установленого на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків (крім випадків, якщо платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків є сам працівник) - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.

Позивач факт роботи ОСОБА_2 не заперечив, у позові вказав, що «… відповідно до наказу (розпорядження) №5 від 05.06.2024 року, ОСОБА_2 прийнята на роботу 05.06.2024 року, тобто в день початку проведення фактичної перевірки, того ж дня направлено повідомлення про прийняття працівника на роботу. Оскільки 05.06.2024 року було 5 разів оголошено повітряну тривогу згідно даних порталу https://alerts.in.ua/ та з`явилося додаткове навантаження, а саме - проведення фактичної перевірки, мною, ОСОБА_1 було несвоєчасно подано повідомлення про прийнтяття працівника на роботу, про що було попереджено працівників ГУ ДПС в Одеській області».

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V).

Частиною 4 статті 4 Закону № 877-V встановлено, що виключно законами встановлюються, зокрема органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю), спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю).

Частиною 6 статті 2 Закону № 877-V встановлено, що заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах.

Законом у відповідній сфері, а саме, сфері законодавства про працю, який встановлює особливості здійснення нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, є Кодекс Законів про працю, відповідно до статті 259 якого державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 265 Кодексу законів про працю України передбачена відповідальність за порушення законодавства про працю.

Так, згідно з абзацом другим частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок № 509 визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами третьою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення».

Відповідно до абзацу сьомого пункту 2 Порядку № 509, штрафи накладаються, зокрема керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи) на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Згідно з вимогами статті 24 Кодексу законів про працю України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 86.1. статті 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Відповідно до абзацу третього пункту 86.1 статті 86 Податкового Кодексу України, акт перевірки підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19.06.2020 року у справі № 140/388/19, у якій зазначається: «Отже, акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення та його зміст може бути оспорено шляхом подання до контролюючого органу за основним місцем обліку заперечень…

…Акт перевірки це документ, в якому зафіксовано факти та оціночні судження осіб, що її проводили, тому до акта можуть пред`являтися лише ті вимоги, що стосуються, доказів. Оцінка акта перевірки, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта».

Також, суд врахував позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 17.04.2024 року по справі №560/3981/23, в якій зазначається: «…Верховний Суд вважає, що у разі виявлення податковим органом фактів порушення вимог законодавства про працю та фіксації їх у складеному цим органом акті перевірки, надання його Держпраці в порядку взаємодії цих органів для виконання покладених на них завдань, Держпраці, відповідно до закону, наділена повноваженнями притягати до відповідальності суб`єктів таких правопорушень, зокрема накладати штрафи у розмірі та в порядку, визначеному законодавством. У спірних відносинах розмір штрафу та суб`єкт, уповноважений його накладати напряму визначені у нормах статті 265 Кодексу законів про працю України.»

Зазначені висновки підтримані постановою Верховного Суду від 13.08.2024 у справі № 120/15621/23.

Також у постанові від 02.10.2024 у справі № 560/11269/23 Верховний Суд виклав правову позицію, що у разі виявлення податковим органом фактів порушення вимог законодавства про працю та фіксації їх у складеному цим органом акті перевірки і надання останнього Держпраці в порядку взаємодії цих органів для виконання покладених на них завдань, Держпраці, відповідно до закону, наділена повноваженнями притягати до відповідальності суб`єктів таких правопорушень, зокрема накладати штрафи у розмірі та в порядку, визначеному законодавством.

Як було встановлено судом, в Акті, зокрема, вказано, що ОСОБА_2 без підтверджуючих документів про працевлаштування здійснювала трудову діяльність у кафе «Більярд Хауз».

Факт відсутності на момент перевірки Головним управління ДПС в Одеській області документів про офіційне працевлаштування ОСОБА_2 позивачем визнається.

За такого, висновки про порушення були зроблені Управлінням на підставі належних доказів які підтверджують факт допуску ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_1 до виконання трудових обов`язків без оформлення трудових відносин (без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця) та надання повідомлення до органів Державної податкової служби відносно неї, що є порушенням вимог статті 24 КЗпП України та Порядку повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника (домашнього працівника) на роботу/укладення гіг-контракту або припинення трудового договору з домашнім працівником, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 17.06.2015 № 413.

Отже, підстав для скасування постанови від 01.08.2024 № 25528/15-32-09-04-10-ДСП/ІП-ФС немає.

У задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Судові витрати, з урахуванням норм статті 139 Кодексу адміністративного судочинства, не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна