Справа № 140/7347/25
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 липня 2025 року ЛуцькСправа № 140/7347/25
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Лозовський О.А., вивчивши позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів у сумі 140000,00 грн.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам статей 160, 161 КАС України, суд приходить до висновку, що дана позовна заява подана з порушенням вимог закону.

Частиною другою статті 161 КАС України встановлено, що у разі подання позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі через електронний кабінет до позовної заяви додаються докази надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Згідно частини дев`ятої статті 44 КАС України, у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення.

Позивач до позовної заяви долучив доказ надіслання листом з описом вкладення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, а долучений фіскальний чек від 07.07.2025 сформований на зазначену в позовній заяві адресу, яка не відповідає офіційним відомостям.

Таким чином, зазначення у позовній заяві адреси місця проживання відповідача, яке не відповідає офіційним відомостям про фізичну особу з Єдиного державного демографічного реєстру, та на яку сформовано фіскальний чек від 308.07.2025, свідчить про недотримання позивачем вимоги частини другої статті 161 КАС України щодо надіслання відповідачу копії позовної заяви разом із доданими до неї документами.

Згідно із частиною четвертою статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В тексті позовної заяви позивач зазначив місцезнаходження відповідача: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, як вбачається із отриманої на запит суду у цій справі інформації від УДМС у Волинській області в порядку частин третьої, четвертої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач ОСОБА_1 зареєстрованим чи знятим з реєстрації на території Волинської області не значиться.

Позивачем не додано доказів, що підтверджують місце проживання чи перебування відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, з врахуванням наведених норм та зазначених обставин, відсутня можливість встановити чи дотримано позивачем вимоги пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України щодо зазначення правильного місця проживання чи перебування відповідача, вимоги частини другої статті 161 КАС України щодо надання доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з частинами першою та другою статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як слідує з позовної заяви, підставою для звернення до суду з вимогами про стягнення з ОСОБА_1 коштів в сумі 140000,00 грн слугувала обставина притягнення його до повної матеріальної відповідальності.

Згідно з наказом №1464 від 20.11.2023 командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) призначено службове розслідування стосовно солдата ОСОБА_1 за фактом нез`явлення на службу з медичного закладу.

В рамках проведеного розслідування встановлено, що після відбуття до військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 (СРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні, амбулаторному огляді у військовій частині НОМЕР_2 , в тому числі і цивільних закладах охорони здоров`я зони відповідальності в період часу з 01.11.2022 по 17.10.2023 не перебував.

Таким чином ОСОБА_1 , не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, діючи умисно, в період часу з 01.11.2022 по теперішній час ухиляється від проходження військової служби, проводить час на власний розсуд та до місця розташування військової частини НОМЕР_1 не повертається.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 13.12.2023 №1289 службове розслідування стосовно ОСОБА_1 завершено, оголошено останньому сувору догану та зобов`язано начальника фінансово-економічної служби провести перевірку та виплату грошового забезпечення.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.12.2022р. №354 солдата ОСОБА_1 , військовослужбовця у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_3 , який з 31.10.2022 знаходився на лікуванні, визнано таким, що станом на 19.12.2022 не повернувся до військової частини НОМЕР_1 без поважних причин. Призупинено нарахування та виплата грошового забезпечення.

09.06.2025 до командування військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт за вх.11351/р начальника фінансово-економічної служби ОСОБА_2 про те, що в рамках проведеної перевірки (відповідного до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 13.12.2023 №1289), було виявлено факти переплати солдату ОСОБА_1 за листопад 2022 року грошового забезпечення.

09.06.2025 командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ №487 від «Про призначення службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_1 за фактом неналежного виконання службових обов`язків що спричинило надлишкову виплату грошового забезпечення за листопад 2022 року солдату ОСОБА_1 ».

Проведеним розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 з 01.11.2022. самовільно залишив місце несення служби, ухилився від виконання службових обов`язків, по даний час до військової частини НОМЕР_1 не повернувся, тому відповідно до п.15, п.17 Розділу І Порядку №260, доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29, Постанови №168, не мав права на виплату грошового забезпечення та не мав права на отримання додаткової винагороди за час відсутності на службі без поважних причин.

За результатами наказу службового розслідування складено акт від 23.06.2025, яким встановлено: факт неналежного виконання обов`язків військової служби колишнім бойовим медиком 1 аеромобільно-десантного взводу 2 аеромобільно-десантної роти військової частини НОМЕР_1 , військовослужбовцем в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_3 солдатом ОСОБА_1 , що призвело до надлишкової виплати грошового забезпечення, а саме: додаткової винагороди солдату ОСОБА_1 за листопад 2022 року в сумі 140 000,00 грн вважати встановленим.

Помічнику командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи вжити заходів з метою стягнення з солдата ОСОБА_1 надлишково отриманих ним виплат грошового забезпечення за листопад 2022 року.

Згідно частиною першою статті 10 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

При цьому, статтею 12 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі встановлено, що у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Тобто, обов`язковою умовою для відшкодування шкоди, завданої державі, в судовому порядку є прийняття відповідного наказу та відмова особи від добровільного відшкодування шкоди.

Однак до позовної заяви не додано доказів ознайомлення ОСОБА_1 матеріалами службового розслідування, а також доказів на підтвердження того, що відповідач відмовився від добровільного відшкодування заборгованості в сумі 140000,00 грн за шкоду, заподіяну державі.

Крім того, в силу вимог частини п`ятої статті 10 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі у разі притягнення особи, яка завдала шкоду, до кримінальної відповідальності відшкодування шкоди здійснюється шляхом пред`явлення військовою частиною, установою, організацією, закладом цивільного позову в кримінальному провадженні в порядку, встановленому законом.

При цьому згідно з пунктом 14 частини першої статті 3 КПК України притягнення до кримінальної відповідальності - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

З доданих до позовної заяви документів слідує, що 13.05.2025 Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Краматорськ Донецької області, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про реєстрацію кримінального провадження №0016987 за ознаками ч.4 ст. 408 КК України по факту самовільного залишення військовослужбовцем солдатом ОСОБА_1 військової частини НОМЕР_1 .

Однак, матеріали справи не містять інформації (доказів) щодо притягнення чи не притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, що в свою чергу позбавляє суд можливості встановити, чи спірні правовідносини підлягають вирішенню шляхом пред`явлення адміністративного позову чи цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на те, що позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, її слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання нової редакції позовної заяви, у якій зазначити місце реєстрації позивача, яке відповідає офіційним відомостям, а також надати належні докази надіслання відповідачу листом з описом вкладення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів за правильною адресою. Крім того, позивачу слід надати докази щодо повідомлення ОСОБА_1 про відшкодування безпідставно набутих коштів у сумі 140000,00 грн та відмови останнього у вчиненні таких дій.

Керуючись статтями 161, 171, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя О.А. Лозовський