Справа № 380/6450/25
Суддя: Кондратюк Юлія Степанівна
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Львів

08 липня 2025 рокусправа № 380/6450/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кондратюк Ю.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 та врахування йому до загального (страхового) та пільгового стажу за Списком №1 періоди його роботи: на ВАТ «Червоноградське гірничо-монтажне управління» з 19.09.1994 до 29.07.1996, на ВП «Шахта «Межирічанська» із 01.10.2020 по 31.12.2024;

- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи на ВАТ «Червоноградське гірничо-монтажне управління» з 19.09.1994 до 29.07.1996, на ВП «Шахта «Межирічанська» із 01.10.2020 по 31.12.2024.

- зарахування слід провести із моменту звернення ОСОБА_1 тобто із 31.12.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач протиправно не врахував до страхового та пільгового стажу періоди роботи на ВП шахта «Межирічанська» з 01.10.2020 до 30.09.2021, оскільки на день звернення 27.10.2021 підприємством не сплачені страхові внески.

Також не враховано періоди роботи з 19.09.1994 по 29.07.1996 на ВАТ «Червоноградське гірничо-монтажне управління» до пільгового стажу за Списком № 1, оскільки відсутня пільгова довідка та накази по підприємству про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Ухвалою судді від 04.04.2025 відкрито спрощене позовне провадження.

18.04.2025 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вказав, що 30.10.2023 ОСОБА_1 звернувся із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії відповідно до частини 4 ст. 42 Закону № 1058.

За результатами розгляду заяви від 30.10.2023, рішенням від 03.11.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області проведено перерахунок пенсії з 01.11.2023. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 08.12.2023 переглянуто з 01.11.2023 проведений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахунок пенсії.

За результатами проведених перерахунків страховий стаж становив 17 років 09 місяців 11 днів (враховано по 31.03.2022), з них 09 років 04 місяців 3 дні пільговий стаж за Списком №1.

Період роботи з 01.04.2022 по 30.06.2023 на ВП Шахта Межирічанська ДП Львіввугілля не зараховано до страхового стажу та пільгового стажу за Списком № 1, оскільки на момент проведення перерахунку пенсії згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу Форми ОК-5, за вказаний період були відсутні відомості про сплату страхових внесків ВП Шахта Межирічанська ДП Львіввугілля.

Період з 01.07.2023 по 30.09.2023 на ВП Шахта Межирічанська ДП Львіввугілля не зараховано до страхового стажу та пільгового стажу за Списком № 1, оскільки на момент проведення перерахунку пенсії згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу Форми ОК-5, за вказаний період були відсутні відомості про нарахування заробітної плати.

В подальшому позивачу проводились перерахунки пенсії відповідно до частини 2 ст. 42 Закону № 1058 (індексація) з 01.03.2024, з 01.03.2025.

Щодо позовних вимог позивача про зарахування до страхового та пільгового стажу періоду роботи на ВП Шахта Межирічанська із 01.10.2020 по 31.03.2022, зазначив наступне.

Період роботи з 01.10.2020 по 31.03.2022 зараховано до страхового стажу позивача, період з 01.10.2020 по 31.10.2020, з 05.11.2020 по 31.03.2022 зараховано до пільгового стажу роботи за Списком № 1.

На підставі викладеного, вказані позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог позивача про зарахування до страхового та пільгового стажу періоду роботи на ВП Шахта Межирічанська із 01.04.2022 по 30.09.2023, слід зазначити наступне.

Період роботи з 01.04.2022 по 30.06.2023 на ВП Шахта Межирічанська ДП Львіввугілля не зараховано до страхового стажу та пільгового стажу за Списком № 1, оскільки на момент проведення перерахунку пенсії (заява від 30.10.2023) згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу Форми ОК-5, за вказаний період були відсутні відомості про сплату страхових внесків ВП Шахта Межирічанська ДП Львіввугілля.

Період з 01.07.2023 по 30.09.2023 на ВП Шахта Межирічанська ДП Львіввугілля не зараховано до страхового стажу та пільгового стажу за Списком № 1, оскільки на момент проведення перерахунку пенсії згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу Форми ОК-5, за вказаний період були відсутні відомості про нарахування заробітної плати.

Також звертає увагу, що заява про перерахунок пенсії від 31.12.2024 була подана не у встановленому порядку.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та з 27.10.2021 отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Судом встановлено, що трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 10.11.1986, містить такі записи про роботу позивача, зокрема:

- 19.09.1994 прийнятий учнем підземного гірничомонтажника д. №5, з повним робочим днем в шахті у ВАТ «Червоноградське гірничо-монтажне управління»;

- 17.11.1994 переведений на посаду підземного гірничомонтажника 5-го розряду, з повним робочим днем в шахті;

- 29.07.1996 звільнений за власним бажанням;

- 14.01.2020 після закінчення практики переведений гірником підземним 3-го розряду на ДШТ, з повним робочим днем під землею у ВП «Шахта «Межирічанська».

Відповідно до довідки №105 від 20.03.2025 про підтвердження наявного стажу роботи ОСОБА_1 , зокрема з 14.01.2020 і по даний час виконує гірничі роботи підземні в шахті як працівник зайнятий повний робочий день на підземних роботах, що передбачено Списком 1.

31.12.2024 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок пенсії, в якій просив здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періодів його роботи: на ВП шахта «Межирічанська» з 01.10.2020 по 31.12.2024 та на ВАТ «Червоноградське гірничо-монтажне управління» з 19.09.1994 по 29.07.1996.

Листом від 06.03.2025 відповідач повідомив, що період роботи з 19.09.1994 по 29.07.1996 на ВАТ "Червоноградське гірничо-монтажне управління" не зараховано до пільгового стажу за Списком № 1, у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право на пільгове обчислення стажу роботи за Списком № 1, - уточнююча довідка видана відповідно до пункту 20 Порядку № 637 та накази по підприємству про результати атестації робочих місць за умовами праці за зазначений період. Водночас повідомив, що цей період роботи зарахований до страхового стажу та враховується при обчисленні пенсії.

Додав, що на даний час, в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування містяться відомості про сплачені ВП "Шахта "Межирічанська" ДІІ "Львіввугілля" страхові внески включно по грудень 2023 року.

Не погоджуючись з наведеним позивач звернувся до суду з цим позовом.

Змістом спірних правовідносин є відмова відповідача в проведенні перерахунку пенсії та врахування до загального (страхового) та пільгового стажу за Списком №1 періоди його роботи.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

За приписами ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, правова норма статті 62 вказаного Закону, передбачає, що основним документом для підтвердження стажу роботи є трудова книжка і лише при її відсутності, або відповідних записів у ній, стаж підтверджується згідно із Порядком, затвердженим Постановою КМУ № 637.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто уточнюючі довідки за наявності відповідного запису у трудовій книжці, лише додатково підтверджують наявність стажу.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно з відомостями трудової книжки позивач з 19.09.1994 прийнятий учнем підземного гірничомонтажника д. №5, з повним робочим днем в шахті у ВАТ «Червоноградське гірничо-монтажне управління». З 17.11.1994 переведений на посаду підземного гірничомонтажника 5-го розряду, з повним робочим днем в шахті та 29.07.1996 звільнений за власним бажанням.

Суд зазначає, що вищезазначена професія, за якою позивач працював у спірний період віднесена до Списків № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 24.03.1994, а також передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994, якою затверджені Списки робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Також суд звертає увагу, що архівною довідкою Архівного відділу Червоноградської міської ради Червоноградського району Львівської області №972 від 06.10.2021 (а.с. 17), підтверджено, що ОСОБА_1 прийнятий на роботу в Гірничо-монтажне управління Західно-Українського виробничо об?єднання по видобутку вугілля "Укрзахідвугілля", учнем підземного гірничо-монтажника (таб. № 538) на дільницю № 5, з 19 вересня 1994 року (наказ № 69-к від 21 вересня 1994 року): переведений, як учень підземного гірничомонтажника дільниці № 5, підземним гірничо-монтажником 5-го розряду, з 17 листопада 1994 року (наказ № 84-к від 11листопада 1994 року): звільнений з роботи, як підземний гірничо-монтажник дільниці № 5 (таб. № 538), по ст.38 КЗпП України по власному бажанню, з 29 липня 1996 року (наказ № 65 - к від 29 липня 1996 року).

Крім того, згідно з переліком пільг і компенсацій для працівників Гірничомонтажного управління за роботу у шкідливих та важких умовах праці в період з 1995 р. по 2000 р. (відповідно до атестації робочих місць від 1994р. посада на якій працював позивач входила до цього переліку і передбачала пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 (ас. 31).

Відповідно до наказу Міністра вугільної промисловості України від 26.03.1996 № 99 наказу Західно-Українського виробничого об?єднання по видобутку вугілля «Укрзахідвугілля» від 27.03.1996 №39, на базі структурної одиниці об?єднання «Укрзахідвугілля» - Гірничо-монтажне управління, створено Державне підприємство «Гірничо-монтажне управління» в складі виробничого об?єднання «Укрзахідвуплля» (наказ Міністра вугільної промисловості України від 26.03.1996 № 9). Наказ Західно-Українського виробничого об?єднання по видобутку вугілля «Укрзахідвугіля» від 27.03.1996 №39).

Згідно з наказом Міністра вугільної промисловості від 27.06.1996 № 290-а шляхом перетворення Державного підприємства «Гірничо-монтажне управління» було створено Державне відкрите акціонерне товариство «Червоноградське гірничо-монтажне управління», відповідно до Указу Президента України від 15.06.1993 року №210 «Про корпоратизацію підприємств» і від 07.02.1996 №116 «Про структурну перебудову вугільної промисловості».

Наказом Міністра вугільної промисловості України від 05.03.1998 р. за №104 ДВАТ «Червоноградське гірничо-монтажне управління» включено до складу Західно-Української вугільної холдингової компанії на правах дочірнього підприємства.

Згідно з наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області від 23.11.99 р. №1000 ДВАТ «Червоноградське гірничо-монтажне управління» було перетворено в однойменне відкрите акціонерне товариство ВАТ «Червоноградське гірничо-монтажне управління».

Крім того, згідно з п. 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМ України №442 від 01.08.1992 (далі - Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Пунктом 10 Порядку №442 передбачено, що результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Суд наголошує, що додаткові підтверджуючі документи надаються, зокрема, але не виключно у випадку відсутності відповідного запису про період роботи на певній посаді у трудовій книжці.

Таким чином, посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу спірного періоду суд вважає безпідставними, оскільки те, що позивач працював в спірні періоди на роботі, передбаченій Списком №1, підтверджується записами в трудовій книжці.

У цьому контексті суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі 520/15025/16-а дійшла висновку: «непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.».

Суд критично ставиться до покликань відповідача на необхідність отримання рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років з огляду на наступне.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, визначений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 року № 18-1 (далі - Порядок № 18-1).

Відповідно до положень пункту 6 Порядку № 18-1, основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.

З аналізу змісту Порядку № 18-1 вбачається, що Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, був прийнятий на виконання пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1993 року № 637.

В той же час Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, застосовується в разі коли відсутня трудова книжка, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

З наведеного вбачається, що обов`язок звернення до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника позивач мав би тоді, коли у його трудовій книжці були відсутні необхідні записи або містилися неправильні чи неточні записи про періоди його роботи.

Отже, суд вважає за необхідне зарахувати до пільгового стажу позивача період його роботи з 19.09.1994 до 29.07.1996 на ВАТ «Червоноградське гірничо-монтажне управління».

При цьому, позовні вимоги в частині зарахування до страхового стажу вказаного періоду роботи задоволенню не підлягають, оскільки відповідачем зарахований вказаний період роботи до страхового стажу.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-ІV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом ст. 20 Закону № 1058-ІV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 106 Закону № 1058-ІV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Суд встановив, що позивач з 14.01.2020 після закінчення практики переведений гірником підземним 3-го розряду на ДШТ, з повним робочим днем під землею у ВП «Шахта «Межирічанська».

Відповідно до довідки №105 від 20.03.2025 про підтвердження наявного стажу роботи ОСОБА_1 , зокрема з 14.01.2020 і по даний час виконує гірничі роботи підземні в шахті як працівник зайнятий повний робочий день на підземних роботах, що передбачено Списком 1.

При цьому суд звертає увагу, що спору щодо належності робіт, на яких працював позивач, до Списку № 1 немає.

Суд зазначає, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства зі сплати страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для незарахування періодів роботи на ВП шахта «Межирічанська» через несплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

За умови підтвердження пільгового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01.03.2021 у справі № 423/757/17 та у постанові від 31.03.2021 у справі № 242/5696/16-а.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що відповідач діяв протиправно, не врахувавши до страхового та пільгового стажу позивача період роботи з 01.10.2020 по 31.12.2024 на ВП шахта «Межирічанська».

Водночас відповідач звертає увагу, що період роботи з 01.10.2020 по 31.03.2022 зараховано до страхового стажу позивача, період з 01.10.2020 по 31.10.2020, з 05.11.2020 по 31.03.2022 зараховано до пільгового стажу роботи за Списком № 1.

Отже, період роботи позивача з 01.10.2020 по 31.12.2024 на ВП шахта «Межирічанська» має бути зарахований до його страхового та пільгового стажу з урахуванням вже зарахованих періодів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи відповідача про правомірність своїх дій спростовано наведеним вище аналізом чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Тому такі доводи судом до уваги не беруться.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, поведінка відповідача у спірних правовідносинах не відповідає визначеному ч. 2 ст. 2 КАС України критерію законності, та порушує право позивача на зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 19.09.1994 до 29.07.1996 на ВАТ «Червоноградське гірничо-монтажне управління» та на зарахування до страхового стажу та до пільгового стажу періоду роботи з 01.10.2020 по 31.12.2024 на ВП шахта «Межирічанська».

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Друга позовна вимога є похідною від першої позовної вимоги та з метою ефективного захисту підлягає до часткового задоволення шляхом зобов`язання відповідача здійснити з 31.12.2024 (дата звернення) перерахунок та виплату позивачу пенсії з урахуванням раніше виплачених сум, зарахувавши при цьому до його пільгового (спеціального) стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад, і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період роботи з 19.09.1994 по 29.07.1996 на ВАТ «Червоноградське гірничо-монтажне управління» та до його страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад, і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період роботи з 01.10.2020 по 31.12.2024 на ВП шахта «Межирічанська», з урахуванням вже зарахованих періодів.

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності та мотиви суду щодо кожної з позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов потрібно задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 293, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головною управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії та зарахуванні до його пільгового стажу періоду роботи з 19.09.1994 до 29.07.1996 на ВАТ «Червоноградське гірничо-монтажне управління» та зарахуванні до його страхового стажу та до пільгового стажу періоду роботи з 01.10.2020 по 31.12.2024 на ВП шахта «Межирічанська».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 31.12.2024 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням раніше виплачених сум, зарахувавши при цьому до його пільгового (спеціального) стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад, і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період роботи з 19.09.1994 по 29.07.1996 на ВАТ «Червоноградське гірничо-монтажне управління», та до його страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад, і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період роботи з 01.10.2020 по 31.12.2024 на ВП шахта «Межирічанська», з урахуванням вже зарахованих періодів.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів; ).

Повне рішення суду складено 08.07.2025.

Суддя Кондратюк Юлія Степанівна