Справа № 420/2749/25
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/2749/25

Перша інстанція: суддя Завальнюк І.В.,

повний текст судового рішення

складено 19.03.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАТ ОЙЛ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

28 січня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАТ ОЙЛ» звернулось з адміністративним позовом до Одеського окружного адміністративного суду, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.01.2025 №№1489/15-32-09-05, 1490/15-32-09-05.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рівнемір-лічильник пального працює за принципом вимірювання висоти пального в резервуарі. Датчики, розташований на зовнішній поверхні резервуара, визначає рівень пального і передає дані на контролер. Контролер обробляє ці дані та відображає їх на дисплеї, а також може передавати їх на інші пристрої для подальшої обробки або моніторингу. Рівнемір-лічільник пального є важливим пристроєм, що використовується для моніторінгу та контролю рівня пального в резервуарах. Цей пристрій складається з кількох ключових компонентів: Перетворювач - UC-3-0179; Вимірювач -UL-2-0211; Вимірювач UL-2-0340; Вимірювач температури UT-2-0088. Весь цей комплекс складових і є безпосередньо рівнеміром, марки UBL-30 за заводським номером 0179. Вищевказане підтверджується паспортом, у якому вказані складові рівнеміра, їх номера, його креслення. Перевіряючі особи помилково визначили, що резервуар СУГ-10Н.1-УХЛІ ємністю 9,96 м куб. обладнаний рівноміром: модель UL-2 серійний номер 0340, оскільки UL20340 це складова частина рівноміра UBL-30, серійний номер 0179 який безпосередньо встановлений та зареєстрований на акцизному складі № 1017978 за адресою: Одеська обл., Подільський р-н, м. Подільськ, вул. Соборна, 2В, що підтверджується технічним паспортом пристрою, а також свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 54-L-2023.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАТ ОЙЛ» (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Перемоги, будинок № 17; ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 10.01.2025 №№1489/15-32-09-05, 1490/15-32-09-05.

Стягнуто з бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАТ ОЙЛ» судовий збір в розмірі 3028 грн (три тисячі двадцять вісім грн.).

На вказане рішення суду Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року по справі №420/2749/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «ТАТ ОЙЛ» у повному обсязі. Апелянт вважає зазначене рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

09.05.2025 року (вхід.№24534/25) на адресу суду апеляційної інстанції від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАТ ОЙЛ» Іщук О.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить залишити апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/2749/25 без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 року без змін.

Відповідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАТ ОЙЛ» є платником акцизного податку з 17.04.2019 року, .

Основний вид діяльності ТОВ «ТАТ ОЙЛ» - 47.30 Роздрібна торгівля пальним.

Відповідно до наказу від 02 грудня 2024 року №12422-п головним державним інспектором відділу адміністрування акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС в Одеській області Кузик В.М., згідно з направленням №24597/15-32-09-05 від 02 грудня 2024 року та головним державним інспектором відділу адміністрування акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС в Одеській області Федорюк Ф.В. згідно з направленням №24598/15-32-09-05 від 02 грудня 2024 року проведено перевірку господарського об`єкту «АЗС з магазином» за адресою: Одеська обл., Подільський р-н, м. Подільськ, вул. Соборна, 2В, через яку здійснює діяльність ТОВ «ТАТ ОЙЛ», за результатами якої складено акт №54119/15-32-09-05 від 13.12.2024 року.

В ході фактичної перевірки господарського об`єкту «АЗС з магазином» за адресою: Одеська обл., Подільський р-н, м. Подільськ, вул. Соборна, 2В, через яку здійснює ТОВ «ТАТ ОЙЛ» було вручено запит на 3-х аркушах від 03.12.2024 року про надання документів, пов`язаних з предметом перевірки. Станом на 12.12.2024 до перевірки не надано документи, які відносяться до предмету перевірки, а саме технічний паспорт на рівномір UL-2, серійний номер 0340 та дані його перевірки, чим порушено вимоги п. 85.2 ст. 85 ПКУ.

Представником АЗС за адресою: Одеська обл., Подільський р-н, м. Подільськ, вул. Соборна, 2В, наданий Х-звіт, з урахуванням якого був складений додаток №1 до акту фактичної перевірки, в якому співставлені фактичні та облікові залишки та врахована похибка заміру фактичних залишків (бензин, дизельне паливо) 0,8 відсотків, газ 0,5 відсотків.

За результатами співставлення облікових залишків (Х-звіт) та фактичних залишків, (додаток №1 до акту перевірки) розбіжностей не встановлено.

Відповідно до даних довідки «про розпорядника акцизного складу пального, акцизний склад, розташовані на ньому резервуари пального, витратоміри та рівноміри», ТОВ «ТАТ ОЙЛ» код за , зареєстрував за адресою: Одеська обл., Подільський р-н, м. Подільськ, вул. Соборна, 2В наступне обладнання для реалізації скрапленого газу: резервуар СУГ-10Н.1-УХЛІ ємністю 9,96 м куб., серійний номер №1580, на якому встановлено рівномір SIGMA ULB-30 серійний номер 0179.

В ході проведення фактичної перевірки встановлено, що резервуар СУГ-10Н.1-УХЛІ ємністю 9,96 м куб. обладнаний рівноміром: модель UL-2 серійний номер 0340. Даний рівномір не зареєстрований на акцизному складі № 1017978 за адресою: Одеська обл., Подільський р-н, м. Подільськ, вул. Соборна, 2В та відсутні дані щодо його повірки або оцінки відповідності відповідно до законодавства, чим порушено пп. 230.1.2, п. 230.1, ст.230 ПКУ.

На підставі вищезазначеного акту перевірки ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення (форма «ПС») від 10.01.2025 року №1489/15-32-09-05 про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за платежем штрафні санкції в сумі 20000 грн та від 10.01.2025 року №1490/15-32-09-05 про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за платежем штрафні санкції в сумі 2040 грн.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями контролюючого органу, вважаючи їх протиправними та такими, що порушують його права і законні інтереси, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами п.п.230.1.2, п.п.230.1.3, п.230.1 ст.230 ПК України, акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Відповідно до вимог п.п.230.1.1. п.230.1 ст.230 ПК України, акцизні склади, на території яких виробляється спирт етиловий, у тому числі біоетанол, повинні бути обладнані:

на кожному місці отримання та відпуску спирту етилового неденатурованого, розташованому на акцизному складі, витратомірами-лічильниками спирту етилового, що призначені для безперервного вимірювання, запам`ятовування, фіксування та відображення в електронній формі даних про обсяг отримання або відпуску спирту етилового в декалітрах 100-відсоткового спирту, приведеного до температури 20°С (далі - витратомір-лічильник спирту етилового), зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового;

на кожному місці отримання та відпуску спирту етилового денатурованого, у тому числі біоетанолу, розташованому на акцизному складі, масовими витратомірами, що призначені для безперервного вимірювання, запам`ятовування, фіксування та відображення в електронній формі даних про обсяг отримання та/або відпуску спирту етилового денатурованого, у тому числі біоетанолу, у кілограмах (далі - масовий витратомір), зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового.

Відповідно до вимог ст.230 ПК України, платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані: зареєструвати усі розташовані на акцизних складах витратоміри-лічильники спирту етилового та масові витратоміри у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового.

Відповідно до вимог п.п.128-1.1. ст.128-1 ПК України, необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового, та/або масового витратоміра на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, та/або місці отримання/відпуску спирту етилового у виробництво продукції, визначеної у підпунктах «д»-«ж» підпункту 229.1.1 пункту 229.1 статті 229 цього Кодексу, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового, та/або масовий витратомір.

У постанові від 19 січня 2023 року у справі №580/9246/21, Верховний Суд сформував правову позицію, яка зводиться до того, що застосування пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України можливе виключно у випадку необладнання та/або відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, як передбачено диспозицією вказаної норми. Порушення строків обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та реєстрації їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі (передбачених підпунктом 12 підрозділу 5 Розділу XX Податкового кодексу України), якщо на час проведення перевірки встановлено їх наявність на акцизних складах та їх реєстрація в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, не може бути підставою для застосування до платника податків пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України.

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку, що санкція, встановлена пунктом 128-1.1 статті 128-1 ПК України, застосовується не конкретно за реалізацію пального за відсутності встановлених витратомірів-лічильників на кожному місці відпуску пального наливом, а у випадку виробництва, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального, за відсутності встановлених витратомірів-лічильників на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірів-лічильників рівня таких товарів (продукції) у резервуарі. При цьому, такі витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники повинні бути зареєстровані у Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

Відповідно до встановлених судом обставин справи, згідно з паспортом на ультрозвуковий датчик рівня Sigma ULB, вбачається, що рівнемір-лічильник це пристрій, який складається з кількох ключових компонентів: Перетворювач - UC-3-0179; Вимірювач -UL-2-0211; Вимірювач UL-2-0340; Вимірювач температури UT-2-0088.

Отже, весь цей комплекс складових і є безпосередньо рівнеміром марки UBL-30 за заводським номером 0179, що підтверджується паспортом, у якому вказані складові рівнеміра, їх номера, його креслення (копія паспорта наявна в матеріалах справи).

Проте, особи, що здійснювали перевірку, помилково визначили, що резервуар СУГ-10Н.1-УХЛ1 ємністю 9,96 м куб. обладнаний рівноміром: модель UL-2 серійний номер 0340, оскільки UL2-0340 це складова частина рівноміра UBL-30, серійний номер 0179, який безпосередньо встановлений та зареєстрований на акцизному складі №1017978 за адресою: Одеська обл., Подільський р-н, м. Подільськ, вул. Соборна, 2В, що підтверджується технічним паспортом пристрою, а також свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №54-L-2023.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції стосовно того, що висновки про ненадання технічного паспорту рівноміру модель UL-2, серійний номер 0340 (порушення п.85.2 ст. 85 ПКУ), а також про те, що даний рівномір не зареєстрований на акцизному складі №1017978 (порушення пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПКУ) є хибними, адже вимірювач UL-2-0340 не є рівноміром, а безпосередньо входить до структури рівноміру UBL-30 заводський номер 0179 (ультразвуковий датчик рівня SIGMA), який в свою чергу зареєстрований на акцизному складі та має паспорт, свідоцтво про приймання, протокол пломбування від 30.07.2020 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність задоволення позову про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.01.2025 №№1489/15-32-09-05, 1490/15-32-09-05.

Решта доводів, та заперечень сторін, висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

З урахуванням викладеного, колегія суддів, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що судом ухвалено судове рішення є законним і обґрунтованим, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а підстави для його скасування відсутні.

Згідно з вимогами ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді Н.В. Вербицька К.В. Кравченко