Справа № 160/19283/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

07 липня 2025 року Справа 160/19283/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

02.07.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, за період з 01.12.2015 року по 23.09.2020 року, виплаченої 28.01.2025 року;

- зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, за період з 01.12.2015 року по 23.09.2020 року, виплаченої 28.01.2025 року;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні;

- зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області () виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.07.2022 року по 27.01.2025 року.

Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач, ОСОБА_1 , є пенсіонером Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримую пенсію за вислугу років призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких Інших осіб» №2262-ХІІ. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2024 року у справі №160/11962/24 позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (адреса: вул. Короленка, 4, м. Дніпро, 49001; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 38598371) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено та вирішено: визнати протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року; зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, із застосуванням базового місяця - січень 2008 року; визнати протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 23.09.2020 року із застосуванням щомісячної фіксованої різниці між сумою індексації та розміром підвищення грошового забезпечення відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року; зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 23.09.2020 року із застосуванням щомісячної фіксованої різниці між сумою індексації та розміром підвищення грошового забезпечення відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року; розподіл судових витрат не здійснювати. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.12.2024 року у справі №160/11962/24 апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2024 року в адміністративній справі №160/11962/24 залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2024 року в адміністративній справі №160/11962/24 залишено без змін. Після набрання законної сили рішення по справі, позивач звертався до відповідача з заявою, в якій просив здійснити виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2024 року у справі №160/11962/24 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 03.12.2024 року у справі №160/11962/24. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2024 року у справі №160/11962/24 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 03.12.2024 року позивачу на картку АТ «Ощадбанк» 28.01.2025 року надійшли кошти в розмірі 130 521,32 грн. на виплату індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року та з 01.03.2018 року по 23.09.2020 року, що підтверджується витягом з картки АТ «Ощадбанк». Ні лист-розрахунок, ні довідку про суму нарахованого грошового забезпечення за 2 місяці перед звільненням зі служби з зазначенням середньоденного розміру грошового забезпечення станом на травень 2025 року позивач не отримував. Тож, 23.05.2025 року позивач повторно звернувся до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з заявою вх.№П-483 від 26.05.2025 року, в якій просив: надати інформацію щодо розрахунку нарахованої суми індексації на виконання рішення ДОАС від 26.07.2024 року у справі №160/11962/24; підготувати та направити довідку про середній заробіток ОСОБА_1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», з врахуванням перерахованої суми індексації грошового забезпечення на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2024 року у справі №160/11962/24; відповідь надіслати на електронну адресу. Листом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області №4901-4708/4909 від 27.05.2025 року, довідку про суму нарахованого грошового забезпечення за 2 місяці перед звільненням зі служби з зазначенням середньоденного розміру грошового забезпечення позивачу не надано, однак надано: розрахунок індексації ОСОБА_1 з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року в 1 прим; розрахунок індексації ОСОБА_1 з 01.13.2018 року по 23.09.2020 року в 1 прим. Відтак позивач вважає протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку, з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, за період з 01.12.2015 року по 23.09.2020 року, виплаченої 28.01.2025 року, у зв`язку з чим звертаюсь до суду з цим позовом.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2025 року зазначена вище справа розподілена та 03.07.2025 року передана судді Пруднику С.В.

Одночасно із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій останній просить суд поновити строк звернення до суду з цим позовом.

Аргументи даної заяви зводяться до усталеної судової практики Верховного Суду, посилання на рішення Конституційного суду України, ст. 233 Кодексу законів про працю України. Зокрема позивач вказує, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2024 року у справі №160/11962/24 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 03.12.2024 року йому на картку АТ «Ощадбанк» 28.01.2025 року надійшли кошти в розмірі 130 521,32 грн. на виплату індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року та з 01.03.2018 року по 23.09.2020 року. Ні лист-розрахунок, ні довідку про суму нарахованого грошового забезпечення за 2 місяці перед звільненням зі служби з зазначенням середньоденного розміру грошового забезпечення станом на травень 2025 року позивач не отримував. Тож, 23.05.2025 року позивач повторно звернувся до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з заявою вх.№П-483 від 26.05.2025 року, в якій просив: надати інформацію щодо розрахунку нарахованої суми індексації на виконання рішення ДОАС від 26.07.2024 року у справі №160/11962/24; підготувати та направити довідку про середній заробіток ОСОБА_1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», з врахуванням перерахованої суми індексації грошового забезпечення на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2024 року у справі №160/11962/24; відповідь надіслати на електронну адресу. Листом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області №4901-4708/4909 від 27.05.2025 року, довідку про суму нарахованого грошового забезпечення за 2 місяці перед звільненням зі служби з зазначенням середньоденного розміру грошового забезпечення мені не надано, однак надано: розрахунок індексації ОСОБА_1 з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року в 1 прим; розрахунок індексації ОСОБА_1 з 01.13.2018 року по 23.09.2020 року в 1 прим.

Відповідно до ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви, зокрема, з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.160, 161, 172 КАС України.

Розглянувши заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною п`ятою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Зі змісту наведених норм слідує, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлено місячний строк і цей строк обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд висловлював правову позицію щодо юридичної природи відшкодування, передбаченого ст.117 КЗпП України, та щодо застосування ст.233 КЗпП України, ст.122 КАС України до спорів про його стягнення, ініційованих колишніми публічними службовцями.

У пункті 57 постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 р. у справі № 910/4518/16 зазначено, що за змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Тому передбачене ст.117 КЗпП України відшкодування не є заробітною платою, у зв`язку з чим звернення до суду з вимогами про його стягнення обмежується строком звернення до суду.

Висновок щодо норми права, яка підлягає застосуванню до випадків обчислення строків звернення до суду колишніх публічних службовців з вимогами про стягнення середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні було викладено в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 11.02.2021 р. у справі № 240/532/20.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі № 240/532/20 встановлений у ч.1 ст. 233 КЗпП України тримісячний строк є скороченим строком позовної давності, в межах якого працівник може звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою про вирішення трудового спору.

Натомість строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців.

Отже, виходячи із викладених правових позицій, з цим позовом до суду позивач мав звернутися в місячний строк з моменту, коли дізнався (мав дізнатися) про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд у постанові від 28.06.2023 р. у справі № 560/11489/22 зазначив, що звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ст.117 КЗпП України) обмежене строком, який - з уваги також на постанову Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 240/532/20 - у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби визначений у ч.5 ст.122 КАС України і становить один місяць (з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів).

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 30.01.2025 р. у справі № 320/26833/23.

Суддя зауважує, що законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановленого строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

При цьому, строк в один місяць визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах про проходження публічної служби особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

З долучених до позовної заяви додатків вбачається, що 28.01.2025 позивач отримав на банківський рахунок виплату індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року та з 01.03.2018 року по 23.09.2020 року у сумі 130 521,32 грн., що підтверджується витягом з картки АТ «Ощадбанк», а тому місячний строк для звернення до суду з позовною заявою щодо сплати середнього грошового забезпечення за час затримки остаточного розрахунку сплинув 27.02.2025 р. В той же час, позовна заява до суду надійшла лише 02.07.2025 року, тобто з пропуском строку звернення до суду.

При цьому, пропуск строку за період з 28.02.2025 року по 02.07.2025 року в частині позовних вимог про стягнення сплати середнього грошового забезпечення за час затримки остаточного розрахунку позивач не обґрунтовує.

Посилання позивача на усталену судову практику Верховного Суду щодо застосування строків з огляду на призму ст. 233 КЗпП України судом до уваги не береться, оскільки такі посилання стосуються судової практики у категорії інших справ, де засовується тримісячний строк а не як місячний строк, про що помилково зазначає позивач.

За таких обставин, суд не погоджується з доводами позивача відносно поважності причин пропуску строку для звернення до адміністративного суду з цим позовом викладеними в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Частиною 6 ст. 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

З огляду на викладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду вмотивованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із позовною заявою, вказавши обґрунтовані підстави для поновлення такого строку, якщо вони є, та надати суду докази поважності причин його пропуску з 03.09.2024 року по 27.05.2025 року в частині позовних вимог щодо стягнення сплати середнього грошового забезпечення за час затримки остаточного розрахунку.

Вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим КАС України, а тому вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду ОСОБА_1 із даною позовною заявою.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії- залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду:

- вмотивованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із позовною заявою, вказавши обґрунтовані підстави для поновлення такого строку, якщо вони є, та надати суду докази поважності причин його пропуску з 03.09.2024 року по 27.05.2025 року в частині позовних вимог щодо стягнення сплати середнього грошового забезпечення за час затримки остаточного розрахунку.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Прудник