Справа № 380/11211/25
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань продовження процесуального строку

07 липня 2025 рокусправа № 380/11211/25

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Кисильова О.Й., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу посадового окладу, розрахованого шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року (2022 рік - 2481 грн, 2023 рік - 2684 грн) на відповідний тарифний коефіцієнт за період з 08.03.2022 до 21.04.2023 включно;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу окладу за військовим званням, розрахованого шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року (2022 рік - 2481 грн, 2023 рік - 2684 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт, за період з 08.03.2022 до 21.04.2023 включно;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу у повному обсязі надбавки за вислугу років, розрахованої виходячи з правильно визначених посадового окладу та окладу за військовим званням, за період з 08.03.2022 до 21.04.2023 включно;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу у повному обсязі надбавки за особливості проходження служби, розрахованої виходячи з правильно визначеного посадового окладу, за період з 08.03.2022 до 21.04.2023 включно;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу у повному обсязі інших щомісячних надбавок та доплат (зазначити конкретні види, якщо відомі з довідки, наприклад, за кваліфікацію, за таємність тощо), розмір яких залежить від посадового окладу, розрахованих виходячи з правильно визначеного посадового окладу, за період з 08.03.2022 до 21.04.2023 включно;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу у повному обсязі щомісячної премії, розрахованої виходячи з правильно визначеного посадового окладу (та/або інших складових, якщо це передбачено відповідними наказами), за період з 08.03.2022 до 21.04.2023 включно;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу у повному обсязі грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік та за відповідний період служби у 2023 році (до 21.04.2023 включно), розрахованої виходячи з правильно визначеного місячного грошового забезпечення;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу у повному обсязі матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік та за відповідний період служби у 2023 році (до 21.04.2023 включно), якщо така допомога нараховувалася і її розмір залежав від правильно визначеного місячного грошового забезпечення;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу у повному обсязі оплати за час щорічних основних та додаткових відпусток (відпускних), використаних (або компенсації за невикористані дні відпустки при звільненні, якщо таке мало місце) у період з 08.03.2022 по 21.04.2023 включно, розрахованих виходячи з правильно визначеного середньомісячного грошового забезпечення;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу у повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 08.03.2022 по 21.04.2023 включно, якщо така індексація мала нараховуватися і її розмір залежав від правильно визначеного грошового забезпечення;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу у повному обсязі одноразової грошової допомоги при звільненні (якщо така допомога передбачена та її розмір залежав від правильно визначеного грошового забезпечення);

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити на користь позивача недоплачене грошове забезпечення за період з 08.03.2022 до 21.04.2023 включно, що включає:

різницю між належним та фактично виплаченим посадовим окладом, розрахованим шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року (2022 рік - 2481 грн, 2023 рік - 2684 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт;

різницю між належним та фактично виплаченим окладом за військовим званням, розрахованим шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року (2022 рік - 2481 грн, 2023 рік - 2684 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт;

різницю між належною та фактично виплаченою надбавкою за вислугу років;

різницю між належною та фактично виплаченою надбавкою за особливості проходження служби;

різницю між належними та фактично виплаченими іншими щомісячними надбавками та доплатами (із зазначенням їх виду, якщо відомо);

різницю між належною та фактично виплаченою щомісячною премією;

різницю між належною та фактично виплаченою грошовою допомогою на оздоровлення за 2022 рік та за відповідний період 2023 року;

різницю між належною та фактично виплаченою матеріальною допомогою для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік та за відповідний період 2023 року (за умови її нарахування);

різницю між належною та фактично виплаченою сумою оплати за час відпусток (або компенсації за невикористану відпустку);

різницю між належною та фактично виплаченою сумою індексації грошового забезпечення;

різницю між належною та фактично виплаченою сумою одноразової грошової допомоги при звільненні (за умови її нарахування). Все вищезазначене - з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою від 09.06.2025 позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків, а саме: - надати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині заявлених позовних вимог за період з 20.07.2022 до 21.04.2023 та вказати обставини, які можуть бути враховані судом, як поважні для поновлення пропущеного строку із наданням відповідних доказів; - надати копію наказу про звільнення ОСОБА_1 із військової служби.

На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 подав заяву, в якій просить поновити строк звернення до адміністративного суду щодо спірного періоду з 20.07.2022 до 21.04.2023, вказавши обставини, які можуть бути враховані судом, як поважні для поновлення пропущеного строку із наданням відповідних доказів.

Так, позивач вказує, що причиною пропуску ним строку звернення до суду слугувало те, що ОСОБА_1 проходив військову службу в особливий період, в умовах дії воєнного стану, що було пов`язано зі значним психоемоційним та фізичним навантаженням. Зауважує, що після звільнення з військової служби 21.04.2023 першочерговою для нього була потреба у фізичному та психологічному відновленні, а також адаптації до цивільного життя.

Отримавши відповідь 15.05.2025, ОСОБА_1 переконався у наявності спору та одразу ж звернувся за правничою допомогою з метою звернення до суду.

Беручи до уваги наведені вище обставини, суддя враховує таке.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 233 КЗпП України (у редакції, яка набула чинності з 19.07.2022) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч. 1).

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (ч. 2).

Предметом позову є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за період з 08.03.2022 до 21.04.2023, яке виплачувалось у неналежному, на думку позивача, розмірі під час проходження служби, що свідчить про необхідність застосування у спірній ситуації положень ст. 233 КЗпП України.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач до 21.04.2023 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Варто зазначити, що строк звернення до суду із частиною позовних вимог за період з 20.07.2022 до 21.04.2023 закінчився 21.07.2023, тобто через три місяці після звільнення позивача з військової служби.

До суду із цим позовом позивач звернувся 04.06.2025.

Відтак, позивач пропустив строк звернення до суду із вимогами щодо нарахування грошового забезпечення за період з 20.07.2022 до 21.04.2023.

Суддя зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду також необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатися".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №340/1019/19).

У розглядуваному випадку позивач, який проходив військову службу та звільнений з неї 21.04.2023, звернувся із заявою про виплату спірних сум лише у травні 2025 року.

Разом з тим, отримання позивачем відповіді 15.05.2025 не змінює дати, з якої позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в спірному випадку.

Наведене свідчить про відсутність підстав для врахування обставини щодо отримання відповіді про розмір грошового забезпечення 15.05.2025, для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду.

Разом із тим, суд погоджується, що проходження військової служби, особливо в умовах воєнного стану, може мати суттєві негативні наслідки для фізичного та психоемоційного стану особи, що в окремих випадках може бути підставою для поновлення строку звернення до суду.

Проте, до клопотання від 04.07.2025 позивач не долучив жодних доказів, які б підтверджували негативний вплив на здоров`я ОСОБА_1 .

Так, у матеріалах справи відсутні будь-які медичні довідки, видані відповідними установами, документи про обстеження, лікування чи інші підтвердження необхідності реабілітації після звільнення. Тому, вказані обставини не можуть бути визнані судом як поважна причина пропуску строку.

Ураховуючи наведене, позивачу необхідно надати суду належним чином завірені докази, які б підтверджували поважність причин пропуску строку звернення до суду, зокрема, документальні підтвердження впливу проходження військової служби на його фізичний та психоемоційний стан.

Частиною 1 статті 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно з ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КАС України про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Ураховуючи наведене, суддя, з метою забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, вважає можливим продовжити строк встановлений ухвалою від 09.06.2025, на 5 днів з дня отримання останнім копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, а саме:

- подання до суду належним чином завірених документів, які б підтверджували вплив проходження військової служби на фізичний та психоемоційний стан ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 133, 169, 243, 248 КАС України,

у х в а л и л а:

Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків позовної заяви - протягом п`яти днів із дня отримання цієї ухвали.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 380/11211/25 та зазначенням прізвища судді, яка прийняла ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Кисильова Ольга Йосипівна