Справа № 480/791/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 р. Справа № 480/791/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.09.2024, головуючий суддя І інстанції: С.М. Глазько, м. Суми, повний текст складено 10.09.24 у справі № 480/791/24

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 (далі за текстом також відповідач), у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підйомної допомоги та добових відповідно до п. 1 ч. 4 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги за період з 13.01.2022 по 31.03.2023 включно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підйомну допомогу та добові відповідно до п. 1 ч. 4 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги за період з 13.01.2022 по 31.03.2023 включно.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач, із посиланням на обставини справи, зазначає, що в даному випадку він уважається прийнятим на військову службу за контрактом і призначеним на посади у військову частину, що дислокується поза пунктом його постійного проживання до прийняття на військову службу, в розумінні п. 1 ч. 4 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженого Наказом Міністра оборони України № 45 від 05.02.2018, згідно з яким підйомна допомога та добові, передбачені пунктом 1 цього Порядку, також виплачуються військовослужбовцям, прийнятим на військову службу за контрактом і призначеним на посади у військові частини, що дислокуються поза пунктом їх постійного проживання до прийняття на військову службу. Разом з цим особам, які прийняті на військову службу із запасу, підйомна допомога виплачується, якщо призначені у військові частини, розташовані поза місцем їх постійного проживання до прийняття на військову службу (абз. 2 п. 1 ч. 4 Порядку № 45). На час підписання контракту та призначення на посаду заступника начальника штабу кадру військової частини НОМЕР_2 позивач постійно поживав у АДРЕСА_1 , а тому мав право на отримання підйомної допомоги.

За результатами апеляційного розгляду просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

12.05.2025 через систему "Електронний суд" до Другого апеляційного адміністративного суду від Військової частини НОМЕР_2 надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду клопотання Військової частини НОМЕР_2 про заміну відповідача у справі № 480/791/24 задоволено.

Замінено відповідача у справі № 480/791/24 - Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 ) на його правонаступника - Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ).

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснює

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що відповідно до контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу від 06 січня 2022 року позивач - ОСОБА_1 проходив службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_2 з 13.01.2022.

Наказом командира в/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 4 від 13.01.2022 ОСОБА_1 призначений наказом командувача військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 06.01.2022 року № 9 на посаду заступника начальника штабу кадру Військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 13 січня 2022 року зарахований до списків особового складу частини, на всі види забезпечення.

Місцем розташування Військової частини НОМЕР_2 є: АДРЕСА_2 .

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 90 від 31.03.2023 року капітана ОСОБА_2 виключили із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 31.03.2023.

Крім того, позивач згідно з наказом командира в/ч НОМЕР_2 № 90 від 31.03.2023 справи та посаду у військовій частині здав і вибув до нового місця служби Військової частини НОМЕР_5 в АДРЕСА_3 .

Згідно з п. 1 ч. 4 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженого наказом міністра оборони України № 45 від 05.02.2018, підйомна допомога та добові з урахуванням вимог пункту 1 цього Порядку також виплачується військовослужбовцям, прийнятим на військову службу за контрактом і призначеним на посади у військові частини, що дислокуються поза пунктом їх постійного проживання до прийняття на військову службу.

Як зазначає позивач, на час підписання контракту та призначення на посаду заступника начальника штабу кадру Військової частини НОМЕР_2 позивач постійно поживав у АДРЕСА_1 , таким чином мав право на отримання підйомної допомоги.

20.10.2023 позивач направив рекомендованим листом з описом відповідний рапорт до відповідача щодо виплати підйомної допомоги, відповідно до п. 1 ч. 4 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги.

Згідно з роздруківкою з офіційного сайту «Укрпошти» зазначений лист з рапортом відповідач отримав 28.10.2023, проте жодної відповіді на рапорт позивач не отримував.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо невиплати підйомної допомоги та добових, відповідно до п. 1 ч. 4 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що у спірних правовідносинах позивач, укладаючи контракт, був лейтенантом запасу і відповідно до його військового квитка не проходив службу на момент укладення вищевказаного контракту, тобто він не мав місця військової служби, яке змінилося з укладення 06.01.2022 контракту.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

За визначенням ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній станом на 26.02.2021) проходження військової служби здійснюється:

громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом;

іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній момент виникнення спірних правовідносин) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", «Про Збройні Сили України", «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу» Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Стаття 40 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначає, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» врегульовується продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців.

Частиною 1 цієї статті передбачено, що при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується:

1) підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби;

2) добові, встановлені Кабінетом Міністрів України для працівників, які перебувають у відрядженні, за кожний день перебування в дорозі на військовослужбовця та кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає разом з ним.

Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги затверджено Наказом Міністерства оборони України № 45 від 05.02.2018 (у редакції, на момент укладенні позивачем контракту) (надалі - Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що у разі переїзду військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, та тих, які проходять кадрову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням на навчання до вищих військових навчальних закладів, вищих навчальних закладів, які мають військові навчальні підрозділи (далі - військові навчальні заклади), та військових коледжів або навчальних центрів (навчальних підрозділів), термін навчання в яких становить шість місяців і більше, без збереження посади за попереднім місцем служби або у зв`язку з передислокацією військової частини (підрозділу військової частини), установи, організації (далі - військова частина) їм виплачується: підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена його сім`ї, який переїхав з ним на нове місце військової служби; добові, встановлені Кабінетом Міністрів України для працівників, які перебувають у відрядженні, за кожний день перебування в дорозі (далі - добові) на військовослужбовця та кожного члена його сім`ї, який переїхав разом з ним.

Відповідно до п. 2 Порядку № 45 право на отримання підйомної допомоги і добових для військовослужбовців виникає на дату прийняття військовослужбовцем посади та справ - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посаду.

Розмір підйомної допомоги обчислюється, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, установлених військовослужбовцю за новим місцем військової служби на дату, коли військовослужбовець приступив до виконання обов`язків за посадою (зарахування на навчання), або на дату прибуття до нового місця дислокації військової частини, на членів сім`ї - на дату реєстрації рапорту військовослужбовця про виплату підйомної допомоги на членів сім`ї військовослужбовця, які переїхали з ним до нового місця військової служби.

Згідно з п. 3 Порядку № 45 виплата військовослужбовцям підйомної допомоги та добових здійснюється за новим місцем військової служби (місцем навчання) відповідно до наказу командира (начальника) військової частини (військового навчального закладу) із зазначенням нарахованої суми виплат.

У наказі зазначаються дата та номер наказу про призначення військовослужбовця на військову посаду (зарахування на навчання), дата, коли він приступив до виконання обов`язків за посадою, дата вибуття з попереднього місця військової служби та прибуття на нове місце військової служби (на нове місце дислокації військової частини).

Військовослужбовцям, які на дату прибуття до іншого населеного пункту перебувають у розпорядженні відповідного командира, виплата підйомної допомоги та добових здійснюється після призначення їх на посади та вступу до виконання обов`язків за посадами за новим місцем військової служби в цьому населеному пункті.

Відповідно до п. 9 Порядку № 45 виплата добових здійснюється за кожний день перебування в дорозі військовослужбовця та кожного члена його сім`ї, які переїхали на нове місце служби військовослужбовця, за умови надання проїзних документів. День вибуття та день прибуття рахуються як дві доби. Якщо проїзних документів немає, добові виплачуються з розрахунку за одну добу переїзду.

Згідно з п. 5 Порядку № 45 підйомна допомога та добові в разі переїзду на нове місце військової служби на членів сім`ї військовослужбовця виплачуються на підставі наказу командира військової частини із зазначенням у ньому нарахованої суми до виплати, який видається на підставі рапорту військовослужбовця про виплату підйомної допомоги на членів сім`ї військовослужбовця, які переїхали з ним до нового місця військової служби.

Пунктом 12 Порядку № 45 передбачено, що наказ про виплату підйомної допомоги та добових на військовослужбовця та членів його сім`ї готується службою персоналу військової частини.

Відповідно до п. 13 Порядку № 45 виплата підйомної допомоги та добових здійснюється, якщо звернення щодо їх отримання надійшли протягом трьох років із дня виникнення права на їх отримання.

У спірних правовідносинах позивач пов`язує своє право на отримання підйомної допомоги з тим фактом, що ним був укладений контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу від 06 січня 2022 року. Відповідно до вказаного контракту позивач - ОСОБА_1 проходить службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_2 з 13.01.2022, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом із тим позивач у позові та в апеляційній скарзі зазначає, що на час підписання контракту та призначення на посаду заступника начальника штабу кадру Військової частини НОМЕР_2 (січень 2022 року) він постійно проживав у АДРЕСА_1 , а тому має право на отримання спірної підйомної допомоги та добових, оскільки службу він мав проходити не за місцем свого проживання.

Колегія суддів уважає вказані доводи позивача безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідно до змісту вищевказаних нормативно-правових актів, право військовослужбовця на отримання підйомної допомоги, зокрема, пов`язано з переїздом військовослужбовця на нове місце військової служби в інший населений пункт (ч.1. ст.9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»), аналогічна за змістом норма викладена і у Порядку № 45.

У спірних правовідносинах позивач, укладаючи контракт, був лейтенантом запасу і відповідно до його військового квитка не проходив службу на момент укладення вказаного контракту, тобто він не мав місця військової служби, яке змінилося з укладення 06.01.2022 контракту.

Вказана позиція підтверджується і вимогами Порядку № 45, у якому зазначається, що в наказі про виплату підйомної допомоги зазначаються, окрім іншого, дата вибуття з попереднього місця військової служби та прибуття на нове місце військової служби (на нове місце дислокації військової частини).

З огляду на встановлені обставини та надану їм правову оцінку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені висновки суду. У ній також не зазначено інших міркувань, які б не були предметом перевірки суду першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення таких аргументів.

Судом апеляційної інстанції критично оцінюються доводи позивача, що стосуються обставин справи та містять посилання на загальні норми законодавства, які жодним чином не спростовують обґрунтування суду першої інстанції.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного розгляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 у справі № 480/791/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк С.П. Жигилій