Справа № 400/3690/25
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 р. № 400/3690/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, пл. Народна, 4,м. Ужгород,Закарпатська обл., Ужгородський р-н,88008, пл. Народна, 4,м. Ужгород,Закарпатська обл., Ужгородський р-н,88008

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; визнання протиправним та скасування рішення від 04.10.20.24 року № 78,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області(далі- відповідач 2) з вимогами:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 4.10.2024 року №78;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо неврахування для призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» довідок про складові заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, видані виконавчим комітетом Вознесенської міської ради Миколаївської області 04.04.2023 року за №Т-108 з урахуванням уточнюючих довідок №Т-155 та №Т-156;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити з 05.04.2023 року, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 60 % від заробітку, зазначеного в довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, №Т-108 виданих Виконавчим комітетом Вознесенської міської ради 04.04.2023 року з урахуванням уточнюючих довідок №Т-155 та №Т-156, виданих 03.05.2023 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 січня 2024 року у справі №400/9816/23 рішення №75 від 10.04.2023 року про відмову у призначенні пенсії визнано протиправним та скасовано, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити та нарахувати пенсію за віком згідно із ст.37 Закону України «Про державну службу» з урахуванням до стажу державної служби періодів роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Однак, при виконанні цього рішення відповідачі не врахували довідки про складові заробітної плати № Т-108 від 04.04.2023 та уточнюючі довідки від 03.05.2023 за № Т-155 та №Т-156.Таку поведінку відповідачів позивач вважає протиправною. Позивач просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді від 21.04.2025 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Позиція відповідача 2 викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач 2 вказує, що 27.09.2024 позивачка звернулась з заявою про перерахунок пенсії. Відмова у перерахунку пенсії мотивована тим, що після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року зберігають право на призначення пенсії державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-УИІ та мають, передбачені ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року№ 3723-ХІІ, вік і страховий стаж. ОСОБА_1 обіймала посади в Вознесінській міській раді, які віднесені до категорій посадових осіб місцевого самоврядування та не належить до відповідних категорій посад державних службовців. ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 не мала 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби. Позовна вимога про врахування при обчисленні пенсії заробітної плати згідно довідки Вознесінської міської ради від 03.05.2023 № Т-155, Т-156 про складові заробітної плати державного службовця не підлягає до задоволення, оскільки права на обчислення пенсії з урахуванням довідок від 03.05,2023 № Т-155, Т-156 ОСОБА_1 немає.

Позивач скористалась правом на подання відповіді на відзив відповідача 2, в якій зауважила, що заперечення відповідача 2 прямо суперечать фактам, встановленим у судовому рішенні по справі № 400/9816/23 про те, що наведені періоди роботи позивачки зараховуються до стажу державної служби.

Не погодився з позовом і відповідач 1, який у відзиві зазначив, що рішення суду від 03.01.2024 по справі № 400/9816/23 не містить зобов`язання щодо обчислення розміру пенсії позивача з урахуванням довідок № Т-108. Крім того, відповідач 1 зауважує, що довідки № Т-108 видані в порушення вимог Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 14.09.2016 № 622 , а саме видані із заробітною платою за січень 2023, а позивач звернулася за призначенням пенсії в квітні 2023, відтак, вони не можуть бути використані при визначенні розміру пенсії. Щодо довідок № Т-155, Т-156, поданих разом з заявою про перерахунок пенсії, то, на думку відповідача 1, ці довідки складені та видані з порушенням пункту 12 розділу ХІ Закону № 889- VIII та статті 37 Закону №3723- ХІІ, пункту 4 Порядку № 622 і Постанови № 1-3, оскільки в них зазначено дані про заробітну плату посадової особи місцевого самоврядування, а не працюючого державного службовця відповідної (прирівняної) посади за останнім місцем роботи заявника на державній службі. Також, позивач зауважує про порушення позивачкою строку звернення до суду з вимогами про перерахунок пенсії з 05.04.2023. Просить у задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив відповідача 1 позивач зазначила, що при розгляді її заяви від 05.04.2023 відповідач 1 не повідомив про недоліки довідки № -108, не надав позивачці можливості подати додаткові документи. При цьому, довідки № Т-155, Т-156, які позивач вважає такими, що подані на усунення недоліків довідок Т-108, на думку позивача неправомірно розглянуті як такі, що подані в порядку перерахунку пенсії.

Враховуючи, що у відзиві відповідач 1, серед іншого, просив залишити без розгляду позовні вимоги в частині здійснення перерахунку пенсії з 05.04.2023 по 14.10.2024 , оскільки ці вимоги заявлені з пропуском строку звернення до суду, суд повернувся до питання дотримання позивачкою строку звернення до суду.

Суд встановив, що серед позовних вимог є вимога визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо неврахування для призначення пенсії довідок про складові заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, видані виконавчим комітетом Вознесенської міської ради Миколаївської області 04.04.2023 року за №Т-108, зобов`язати відповідача 1 призначити, нарахувати і виплатити пенсію з урахуванням цієї довідки з 05.04.2023.

З огляду на пропуск позивачкою шестимісячного строку звернення до суду із позовом в цій частині вимог, суд ухвалою від 16.06.2025 залишив позовну заяву без руху, надавши позивачці можливість подати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду в частині вимог, а саме щодо визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо неврахування для призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» довідок про складові заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, видані виконавчим комітетом Вознесенської міської ради Миколаївської області 04.04.2023 року за №Т-108; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити з 05.04.2023 року, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 60 % від заробітку, зазначеного в довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, №Т-108 виданих Виконавчим комітетом Вознесенської міської ради 04.04.2023 року.

Позивачка у встановлений ухвалою строк подала до суду заяву про поновлення процесуального строку, в якому зазначила, що вживала всіх залежних від неї заходів з метою захисту своїх соціальних прав. Так, ОСОБА_1 скористалася правом на оскарження в адміністративному порядку протиправного рішення управління Пенсійного фонду України. В порядку процедури адміністративного оскарження надала Пенсійному фонду України уточнюючі довідки №Т-155 та №Т-156 від 03.05.2023 року. Також, позивачка посилається на те, що нею було ініційоване судове провадження для захисту своїх прав. Отримавши рішення П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2025 у справі № 400/3806/24, яким у задоволенні позову було відмовлено в зв`язку з передчасністю вимог, позивачка без зайвих зволікань звернулася до суду з позовом у даній справі. На думку позивачки, добросовісність, своєчасність та послідовність дій позивача, що вчинялися для захисту порушеного права можуть свідчити про поважність пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою від 07.07.2025 суд, оцінивши зазначені позивачкою обставини як поважні, поновив строк звернення до суду, продовжив розгляд справи.

Справу розглянуто в письмовому провадженні.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Як вже зазначено вище, право позивачки на перехід на пенсію згідно із ст.37 Закону України «Про державну службу» вже був предметом судового розгляду.

Так, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.01.2024 у справі № 400/9816/23 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 10.04.2023 №75 щодо відмови ОСОБА_1 у переході з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити та нарахувати пенсію за віком згідно із ст.37 Закону України «Про державну службу» з урахуванням до стажу державної служби періодів роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців

Зазначене рішення ґрунтується на тому, що позивачка має право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки станом на 01.05.2016 - день набрання чинності Законом України «Про державну службу» вона мала встановлений п. 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889 VIII 20-річний стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу", а саме 20 років 9 місяців 22 дні.

З заяв по суті суд встановив, що ГУ ПФУ у Миколаївській області виконало дане рішення суду у добровільному порядку та зарахувало до стажу державної служби періоди роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 17.03.1986 року по 2.11.1992 року та з 26.02.2002 року по 21.06.2020 року.

Після цього, між сторонами виникли спірні відносини, пов`язані з неврахуванням Головним управлінням ПФУ у Миколаївській області довідок про складові заробітної плати.

Ці відносини були предметом судового розгляду в адміністративній справі № 400/3806/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ у Миколаївський області, в якому, позивачка, серед іншого, просила суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити нарахування та виплату їй пенсії з 05.04.2023 із врахуванням довідок Виконавчого комітету Вознесенської міської ради від 03.05.2023 № Т-156 про складові заробітної плати в органах місцевого самоврядування для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», № Т-155 про складові заробітної плати в органах місцевого самоврядування для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком (з урахуванням раніше виплачених сум) починаючи з 05.04.2023 року по час проведення перерахунку

Так, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.09.2024, залишеним в силі Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду 20.03.2025, встановлено такі обставини.

« 05.04.2023 позивачка (яка на той момент отримувала пенсію по інвалідності), подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області заяву про "… призначення … пенсії державного службовця згідно поданих документів з 1 лютого 2023року …".

До цієї заяви були надані 2 довідки від 04.04.2023 №Т-108, видані виконавчим комітетом Вознесенської міської ради Миколаївської області: "Довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби", та "Довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років)", далі Довідки №Т-108. У Довідках №Т-108 відповідні складові визначені за січень 2023 року.

Рішенням від 10.04.2023 №75 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відмовило ОСОБА_1 в "… переході на пенсію згідно Закону України "Про державну службу".

Про відмову позивачку повідомило Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (лист від 04.05.2023 №1400-0304-8/29061).

08.05.2023 ОСОБА_1 , у зв`язку з незгодою з прийнятим Головним управління Пенсійного фонду України в Полтавській області рішенням, звернулася до Пенсійного фонду України з листом, в якому просила: "... вирішити питання про переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", з 01.02.2023 року … на підставі документів і матеріалів, що містяться у пенсійній справі, зокрема, довідок про заробітну плату станом на січень 2023 року … у разі відмови переведення на пенсію за віком з 01.02.2023 року, вирішити питання про переведення мене на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з дати подання заяви, 05.04.2023 року … з цією метою додано довідки про заробітну плату станом на березень 2023 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії …".

Згідно з текстом, до листа від 08.05.2023 ОСОБА_1 додала 2 довідки від 03.05.2023, що були видані виконавчим комітетом Вознесенської міської ради Миколаївської області: "Довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу служби на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби" №Т-155, "Довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років)" №Т-156, далі Довідка №Т-155 і Довідка №Т-156. У цих довідках відповідні складові визначені станом на березень 2023 року.

Листом від 15.06.2023 №23271-23384/Т-03/8-2800/23 Пенсійний фонд України, реагуючи на лист позивачки від 08.05.2023, зокрема, зазначив, що "… оскільки … звернення … оформлено без дотримання вимог Порядку №18-6, тому воно розглянуто Пенсійним фондом України відповідно до Закону №393/96-ВР …". Порядок 18-6 затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 12.10.2017 №18-6 "Порядок розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення".

«Листом від 06.02.2024 №1400-0306-8/9996 ГУ ПФУ в Миколаївській області повідомило позивачку про проведений з 05.04.2023, на виконання рішення суду, розрахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням стажу, вказаного у рішенні суду. Головне управління вказало, що Довідки №Т-108 ним не були враховані, оскільки "… в них зазначено заробітну плату посадової особи місцевого самоврядування, а не працюючого державного службовця відповідної (прирівняної) посади за останнім місцем роботи на державній службі та Рішенням від 03.01.2024 таких обов`язків га Головне управління не покладалося …". Також ГУПФУ зазначив, що новий розмір пенсії є меншим (2 093 грн) за той, що отримувала позивачка, в зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано "… узгодити подальше виконання Рішення від 03.01.2024, про що повідомити Головне управління письмово …".

До отримання вказаного листа позивачка направила до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області заяву про добровільне виконання рішення суду від 03.01.2024 у справі №400/9816/23. У цій заяві ОСОБА_1 просила призначити і нарахувати їй пенсію з 05.04.2023 з урахуванням змісту Довідки №Т-155 і Довідки №Т-156. Позивачка вказала, що ці довідки були надіслані нею до Пенсійного фонду України у травні 2023 року, тобто в межах 3 місяців з дня подання заяви (05.04.2023), тому мають бути враховані ГУ ПФУ.

Листом від 01.03.2024 №3750-2885/Т-02/8-1400/24 Головне управління повідомило позивачку про те, що: розмір пенсійної виплати обчислено у мінімальному розмірі, оскільки рішенням суду не покладено зобов`язань щодо призначення пенсії з урахуванням Довідок №108; що позивачці листом від 06.02.2024 було запропоновано узгодити подальші дії щодо виконання рішення суду, а також про те, що позивачка не зверталася до ГУПФУ із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Довідки №Т-155 і Довідки №Т-156».

Рішенням Миколаївського адміністративного суду від 25.09.2024 по справі № 400/3806/24 у задоволенні позову відмовлено.

Суд виснував, що довідки Виконавчого комітету Вознесенської міської ради від 03.05.2023 № Т-156 про складові заробітної плати в органах місцевого самоврядування для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», № Т-155 про складові заробітної плати в органах місцевого самоврядування для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби відповідачу не подавалися.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

27.09.2024, враховуючи висновок наведеного рішення суду у справі № 400/3806/24, позивачка подала до Пенсійного фонду України довідки Виконавчого комітету Вознесенської міської ради від 03.05.2023 № Т-156 про складові заробітної плати в органах місцевого самоврядування для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», № Т-155 про складові заробітної плати в органах місцевого самоврядування для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби. У цих довідках міститься інформація про складові заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за березень 2023 року (місяць, який передує зверненню з заявою про призначення пенсії) за останнім місцем роботи.

Рішенням від 04.10.2024 року №78 Головне Управління ПФУ в Закарпатській області відмовило у перерахунку пенсії.

Рішення мотивоване відсутністю підстав для врахування довідок про заробітну плату №Т-155 та №Т-156 від 03.05.2023 року, оскільки період з 26.02.2002 року по 21.06.2020 року не зараховується до стажу державної служби, а тому права на пенсію державного службовця позивачка не має.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивачка звернулась до суду з позовними вимогами, зміст яких наведений вище.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у частині 1 статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців визначається Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», який набрав чинності з 01 травня 2016 року (далі - Закон №889-VIII).

Згідно із пп. 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених службу «та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII Про державну службу (далі - Закон №3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»

від 07 червня 2001 року за №2493-111 (також Закон №2493-111) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Положення статей 2, 3 Закону №2493-111 визначають, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до частини 7 статті 21 Закону №2493-111 (в редакції, чинній станом на 01.05.2016 ) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Питання пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 врегульовувалося Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року за №3723-ХІІ (надалі, також Закон №3723-ХІІ).

Водночас, з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року за №889-VIIl (надалі, також Закон №889-VIII), відповідно до статті 90 якого встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно із пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону№889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Згідно із пунктом 11 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Пункт 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначає, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пунктом 4 частини 2 статті 46 Закону №889-VIII, визначено, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

До стажу державної служби зараховується робота (служба) зокрема: на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" ( 2493-14 ), а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Таким чином, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», слід враховувати до стажу державної служби.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 560/2398/19.

Повертаючись до обставин справи суд насамперед відзначає, що мотиви, за якими Головне управління ПФУ у Закарпатській області прийняло спірне рішення № 78 від 04.10.2024 про відмову позивачці у перерахунку пенсії відповідно до наданих позивачкою довідок, а саме з тієї підстави, що вона не має права на пенсію державного службовця, вже були предметом оцінки у справі № 400/9816/23. Суд зазначає, що періоди роботи, які зараховуються до стажу державної служби позивачки, право позивачки на отримання пенсії державного службовця відповідно до Законів № 3723 та № 889 встановлені рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.01.2024 у справі № 400/9816/23, яке набрало законної сили, а тому не є спірними у межах правовідносин, що розглядаються, та в силу конституційного принципу обов`язковості судового рішення повторному доказуванню чи правовій оцінці не підлягають.

Суд підкреслює, що з огляду на зазначене, спірним у цій справі є питання, суть якого полягає у тому, чи має позивач право на обчислення розміру пенсії державного службовця з урахуванням довідки № Т-156 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідки № Т-155 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Вирішуючи вищевказане питання, суд виходить із такого.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі Порядок № 622).

Пунктом 2 Порядку № 622 передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу»: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У всіх випадках заробітна плата для призначення пенсії державного службовця враховується в межах установленої законом на день призначення пенсії максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (пункт 7 Порядку № 622).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3 (далі Постанова № 1-3) затверджені форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу».

Такими довідками є:

- про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

- про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

- про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Суд встановив, що довідка № Т-156 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідка № Т-155 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, виготовлені відповідно до Постанови № 1-3 та відповідають затвердженим нею формам.

На всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Довідки видані на підставі особових рахунків, платіжних відомостей про нараховану та виплачену заробітну плату позивача.

Жодних заперечень, що форми, підстав видачі, періодів, за який вказана заробітна плата для призначення пенсії тощо, відповідачем 2 не наведено.

Отже, суд констатує, що зазначені довідки мають бути враховані при перерахунку розміру пенсії державного службовця позивача.

Відносно позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача 1 щодо неврахування довідок № Т-108 і уточнюючих довідок № Т-155 і Т-156, суд зазначає наступне.

Разом з заявою про перехід на пенсію державного службовця позивачка подала довідки форми Т-108, які містили помилку у їх змісті, який стосується місяця (січень 2023 року замість березень 2023 року), що позивачкою визнається.

Що стосується довідок форми № Т-155 і Т-156, то рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 по справі № 400/3806/24 встановлено, що «у справі немає жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 , згідно з затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», подала Довідку № Т-155 і Довідку № Т-156 до відповідача-1, або того, що позивач звернулася до відповідача-1 із заявою про перерахунок розміру пенсії, що була призначена на виконання рішення суду від 03.01.2024 у справі № 400/9816/23, хоча саме про відсутність такої заяви відповідач-1 вказав у листі від 01.03.2024 № 3750-2885/Т-02/8-1400/24».

Між сторонами не є спірним, що такі довідки у встановленому порядку були надані позивачкою органам Пенсійного фонду України лише 27.09.2024.

З урахуванням Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (далі Порядок № 22-1), органом, що приймав рішення за заявою позивача, визначено відповідача 2.

Зазначене виключає можливість визнання протиправною бездіяльності відповідача 1 щодо не врахування довідок № № Т-155, Т-156 при розгляді заяви позивачки від 05.04.2023, оскільки такі не були наявні.

З огляду на наведені вище висновки суду, за результатами оцінки рішення відповідача 2 від 04.10.2024 року №78, суд визнає останнє протиправним і таким, що підлягає скасуванню. При цьому належним способом захисту порушеного права в зв`язку зі скасуванням спірного рішення суд вважає зобов`язання органу Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії позивачки на підставі довідок № Т-155, Т-156.

Визначаючись щодо дати, з якої має бути здійснений такий перерахунок, суд приймає до уваги, що вперше позивачка звернулась з заявою про перехід на інший вид пенсії за Законом України «Про державну службу» 05.04.2023. Відмовляючи у задоволенні заяви, відповідач 1 послався на відсутність підстав для зарахування до стажу державної служби періоду роботи на посадах в органах місцевого самоврядування. Інших підстав для відмови у рішенні відповідача 1 не зазначено.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 січня 2024 року у справі №400/9816/23 підтверджено право позивачки на перехід на інший вид пенсії за законом «Про державну службу» з 05.04.2023.

Однак, в зв`язку з наявністю помилки в довідках про складові заробітної плати № Т-108, позивачка не змогла реалізувати це право.

Суд враховує, що згідно пункту 4.7 Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, надає допомогу у разі звернення із заявою про призначення пенсії непрацюючим особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії (п.3.3 Порядку №22-1).

Під час судового розгляду встановлено, що відповідачем 1 не дотримані державні гарантії реалізації позивачем своїх прав, і не повідомлено про невідповідність довідок № Т-108 встановленій формі під час розгляду заяви позивачки від 05.04.2023.

Також, суд зауважує, що довідки № Т-108 були видані виконавчим комітетом Вознесенської міської ради, помилки якого не повинні призводити до негативних наслідків для позивачки у виді позбавлення визначеної за Законом України «Про державну службу» пенсії, право на яку підтвердив суд.

Водночас, довідки № Т-155, Т-156 стосуються періоду, що передував місяцю зверненню з заявою про перехід на інший вид пенсії (березень 2023 року). Отже, вони належним чином підтверджують складові заробітної плати для призначення пенсії з 05.04.2023.

За таких обставин, суд вважає, що визначений позивачкою спосіб захисту порушеного права є належним і ефективним.

Відтак, позов підлягає частковому задоволенню.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (абзац перший частини першої статті 139 КАС України).

Суд встановив, що при зверненні з цим позовом до суду позивач сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Враховуючи часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача 2 (суб`єкта владних повноважень, який прийняв спірне рішення) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008 ) Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, 4,м. Ужгород,Закарпатська обл., Ужгородський р-н,88008 ЄДРПОУ 20453063) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 4.10.2024 року №78.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити з 05.04.2023 року, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 60 % від заробітку, зазначеного в довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, №Т-108 виданих Виконавчим комітетом Вознесенської міської ради 04.04.2023 року з урахуванням уточнюючих довідок №Т-155 та №Т-156, виданих 03.05.2023 року.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, 4,м. Ужгород,Закарпатська обл., Ужгородський р-н,88008 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко