Справа № 308/7354/25
Суддя: Шумило Н. Б.
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7354/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі

головуючого судді - Шумило Н.Б.

за участю секретаря судового засідання Дуб В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин справи

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить зупинити дію постанови серії НІА №4755866 від 18.05.2025 по справі про адміністративне правопорушення; визнати протиправвною та скасувати постанову серії НІА №4755866 від 18.05.2025 по справі про адміністративне правопорушення, винесену рядовим поліції Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Нечипуренком Романом Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністативного у виді штрафу в розмірі 20400 грн.; провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП закрити.

В обґрунтування позову посилається на те, що 18.05.2025 р. о 3.40 ранку рядовий поліції Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Нечипоренко Роман Миколайович виніс постанову НІА №4755866 від 18.05.2025 за місце проживання позивача, в якій зазначив, що «18.05.2025 р. о 3.33 по вул. Бокшая, 2, м. Чоп водій керував ТЗ будучи позбавленим права керування, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та не мав чинного полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ. Стаття 126 ч. 4 КУпАП. В графі 6 постанови не зазначено яке рішення прийнято, а лише розмір штрафу 20400 грн.

Вказано, щр оскаржувана постанова є протиправною, оскільки позивач не вчиняв жодне адміністративне правопорушення, не керував ТЗ, а перебував у себе вдома, поліцейський фактично без розгляду справи виніс постанову, не роз?яснив права позивачу, в т. ч. на правову допомогу адвоката, право заявляти клопотання, в т.ч. про відкладення розгляду справи для прибуття адвоката, не склав протокол про адмінправопорушення, не мотивовано наклав стягнення, крім того порушив порядок притягнення позивача до відповідальності.

Зміст постанови не відповідає зразку, наведеному в Додатку 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, тобто постанова складена з порушенням.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, посилання в постанові на те, що позивач нібито керував ТЗ, будь якими доказами не підтверджується.

Поліцейський при винесенні оскаржуваної постанови не виконав вимог, встановлених статтею 280 КУпАП. При наявності заперечень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності стосовно керування ТЗ, поліцейський не зібрав та не долучив до справи допустимих доказів, які підтверджують вчинення особою адміністративного правопорушення. Таким чином, поліцейський діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України, а оскаржувана постанова не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, внаслідок чого позов належить задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Поліцейський винісши без проведення розгляду постанову на місці і не роз`яснивши позивачу прав, порушив права позивача. Крім того, винесення постанови на місці суперечить имогам щодо об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст. 268 КУпАП.

Процесуальні дії по справі, заяви учасників

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 29.05.2025 року позовну заяву було залишено без руху. При цьому, 03.06.2025 року представником позивача адвокатом Цебрик Л.В., який діє на підставі ордера про надання правової допомоги серії АО №1177428 від 28.05.2025, подано заяву, якою усунуті зазначені в ухвалі недоліки.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.06.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, та постановлено справу розглядати із врахуванням особливостей провадження, встановлених ст. 286 КАС України.

До суду 10.06.2025 через систему «Електронний суд» від представника ГУНП в Закарпатській області Вовканича А.І. поступив відзив на позовну заяву, з доказами направлення іншим учасникам справи. У відзиві, серед іншого зазначено, що вимоги позивача є безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню. 18.05.2025 близько 00:50 год. водієм транспортного засобу Volkswagen Golf з державним номерним знаком НОМЕР_1 було допущено наїзд на інший транспортний засіб Volkswagen Passat з державним номерним знаком НОМЕР_2 по вул. Бакшая, 2 в м. Чоп таким чином скоївши ДТП (ст. 124 КУпАП). Після наїзду на інший ТЗ Volkswagen Golf з державним номерним знаком НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_2 , позивач поїхав з місця ДТП, не повідомивши про подію в поліцію та не дочекавшись наряду поліцейських (ст. 122-4 КУпАП). Встановивши особу потерпілого ( ОСОБА_2 ) та особу винуватця ДТП ( ОСОБА_1 ) поліцейськими було встановлено, що позивач ( ОСОБА_1 ) керуючи ТЗ Volkswagen Golf з державним номерним знаком НОМЕР_1 в м. Чоп по вул. Бакшая, 2 допустив наїзд на інший ТЗ та поїхав з місця ДТП. При перевірці документів у позивача, встановлено, що останній був позбавлений права керування рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2024 у справі 308/18090/24 та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років за порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП, а також не мав чинного поліса обов`язкового страхування. Таким чином, 18.05.2025року в м. Чоп, по вул. Бакшая, 2 позивач скоїв ряд адміністративних правопорушень передбачених: ч. 122-4 КУпАП (протокол ЕПР1 № 333938); 124 КУпАП (протокол ЕПР1 № 333932); ч. 4 ст. 130 КУпАП та ч. 4 ст. 126 КУпАП (Постанова серії ЕНА № 4755806).

Керування транспортним засобом будучи позбавленим такого права та не маючи діючого полісу обов`язкового страхування становить два окремі склади адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 126 та ч. 4 ст. 126 КУпАП. Відповідно до статті 36 КУпАП на позивача було винесено постанову серії ЕНА № 4755806 від 18.05.2025 за порушення пункту 2.1.а ПДР ч. 4 ст. 126 (КУпАП).

Всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення, копії письмових пояснень додані до відзиву на позовну заяву. Інспектор виніс постанову за ч. 4 ст. 124 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 20 400 грн. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис було запропоновано отримати її копію.

Вказано, що відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов?язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Також зазначено, що розгляд справи проводився відкрито за місцем вчинення адміністративного правопорушення, а саме м. Чоп, проспект Залізничників, буд. 4 у присутності позивача, що доказується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, тому не повідомляли окремо позивача про місце розгляду справи, час.

Позивач аргументує, що не керував транспортним засобом та не вчиняв правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Даний аргумент позивача не заслуговує на увагу суду, так як 18.05.2025 в ході опрацювання правопорушення від ОСОБА_1 було відібрано пояснення, в яких він визнав, що керував транспортним засобом, аналогічне зазначено в поясненні ОСОБА_2 . Факт позбавлення позивача права керування встановлено рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2024 у справі 308/18090/24, яким останній притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років за порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Посилання позивача на те, що 18.05.2025 він оспорював постанову серії ЕНА № 4755806, та поліцейські повинні були скласти на нього протокол відповідно до п.п. 1-3 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 № 1376 вважають такими, що не відповідають чинному законодавству.

Для розгляду справ та прийняття рішення про адміністративні правопорушення у сфері дорожнього руху МВС було прийнято «Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, та справа про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього вчинене ОСОБА_1 була розглянута відповідно до вказаного Наказу МВС.

Також вказують що додають відеозапис розгляду справи про адміністративне правпорушення.

За неведеного постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності від 18.05.2025 є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню. В задоволенні позовних вимог просить відмовити.

12.06.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача поступило клопотання про зупинення провадження у справі до припинення перебування позивача в складі Збройних Сил України.

Крім того, 12.06.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача поступила відповідь на відзив з доказами направлення такої відповідачу, в якому серед іншого зазначив, що позивач не є власником жодного автомобіля, не керував автомобілем 18.05.2025 р. і на час скоєння ДТП перебував вдома, відпочивав. Не може існувати доказів того, що позивач вчинив ДТП за адресою вул. Бокшая, 2, м. Чоп, а після того покинув місце ДТП та опинився за адресою Проспект Залізничників, 4, м. Чоп, оскільки позивач не керував автомобілем. Відповідач посилається на рішення Ужгородського міськрайсуду від 25.11.2024 р. у справі № 308/18090/24 про притягнення позивача до адмінвідповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, хоча такого рішення не існує, а існує постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2024 у справі №308/18090/24, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП і ця постанова не набула законної сили, що підтверджується постановою Закарпатського апеляційного суду від 19.02.2025 р. у справі № 308/18090/24 про зупинення апеляційного провадження. Посилання відповідача на протоколи про адмінправопорушення безпідставні, оскільки такі не є рішеннями субєкта владних повноважень чи самостійними доказами вчинення правопорушень, суд ще не розглянув матеріали про адмінправопорушення за ст. ст. 122-4, 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.

25.06.2025 до суду від представника позивача надійшло клопотання про врахування судової практики.

В судовому засіданні 01.07.2025 сторона позивача відмовилася від розгляду поданих клопотань про зупинення провадження у справі з різних підстав, про допит позивача як свідка, а також клопотань які містяться в п. 1-4 прохальної частини відповіді на відзив. За наведеного такі судом не розглядалися.

Позивач у судовому засіданні 01.07.2025 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, вказав що 18.05.2025 вночі до нього додому прийшли працівники поліції та сказали, що він вчинив ДТП, зазначив що він 17.05.2025 вдень вживав алкогольні напої та перебував вдома, ніяким транспортним засобом не керував, ключів від автомобіля марки «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 та документів на такий у нього не було. В грудні 2024 вказаний автомобіль переоформив на сина, який ним користується. За рішенням суду від 25.11.2024 був позбавлений права керування, однак таке оскаржено до апеляційного суду, і на даний час таке не набуло законної сили. Також повідомив що в 2016-2020 р.р. та з 2022 р. брав участь в бойових діях, отримав травми, контузію, і рятується вживанням алкогольних напоїв на вихідні дні.

Представник позивача адвокат Цебрик Л.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обгрунтування навів аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив. Просив звернути увагу на те, що обставини, викладені в постанові не відповідають дійсності, постанови яка набрала законної сили про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами немає, транспортний засіб марки «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 позивачу не належить. Крім того , сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення субєкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення. Просив позов задовольнити.

08.07.2025 до суду від представника позивача адвоката Цебрика Л.В. поступила заява, з доказами її направлення відповідачу, в якій вказує, що у зв`язку з нечитабельною копією оскаржуваної постанови позивач помилково зазначив її серію як НІА, а номер як №4755866 від 18.05.2025 року, просить вважати правильною серію постанови ЕНА, а номер № 4755806 від 18.05.2025 року.

В судове засідання 09.07.2025 позивач та його представник не з`явилися, хоча про дату, місце і час розгляду справи повідомлялися належним чином, при цьому, 08.07.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Цебрика Л.В. поступила заява, в якій просить розглянути справу за відсутності позивача та його представника, позов підтримує з врахуванням уточнення реквізитів оскарженої постанови та просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання свого повноважного представника не направив, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через зареєстрований Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, про причини неявки такого суд не повідомив. При цьому, 10.06.2025 до суду поступив відзив на позовну заяву.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 18.05.2025 року рядовим поліції УПП в Закарпатській області Нечипоренко Р.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №4755806 відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Із змісту вказаної постанови слідує, що ОСОБА_1 18.05.2025 о 03:33:43 в м. Чоп, вул. Бокшая, 2, водій керував транспортним засобом марки «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування таким ТЗ, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», та не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності, чим порушив п.2.1.а. ПДР, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП.

До позову додано копію посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_4 від 19.04.2017 видане ОСОБА_1 ; копію відзнаки Президента України «За участь в антитерористичній операції» ОСОБА_1 , фотозображення медалі «Захиснику Вітчизни» 2022р.; копію характеристики секретаря міської ради від 15.01.2025 на ОСОБА_1 , в якій зазначено, що скарг від сусідів на нього не недходило, працьовитий, товариський і ввічливий; службову характеристику ТВО командира взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.01.2025, на ОСОБА_1 , в якій серед іншого зазначено що відданий народу України, Конституційному обов`язку та справі захисту країни; та копію довідки від 17.01.2025, якою підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу за призовом під час мобілізації в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копією доданої стороною позивача постанови Закарпатського апеляційного суду від 19.02.2025 у справі №308/18090/24 підтверджується що зупинено апеляційне провадження у справі про адміністративне правопорушення № 33/4806/51/25 щодо ОСОБА_1 про притягнення його адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП на період проходження військової служби за призовом під час загальної мобілізації.

Стороною відповідача до відзиву додано копію постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2024 у справі №308/18090/24, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 грн. з позбавлення права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років.

Також додано копію письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , копії протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та ч. 4 ст. 130 КУпАП від 18.05.2025 відносно ОСОБА_1 , і копію рапорту поліцейського.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

За приписами ч.1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.4 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до п.п. 2.1.а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У позовній заяві позивач просить скасувати постанову серії ЕНА № 4755866 від 18.05.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.4 ст. 126 КУпАП, вважає її незаконною та необгрунтованою, оскільки обставини, викладені в постанові не відповідають дійсності, постанови яка набрала законної сили про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами немає.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зауважує, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У якості доказу виявлення факту правопорушення представник відповідача долучив диск з відеоматеріалами із нагрудної камери поліцейського.

Із дослідженого відеозапису слідує, що такий розпочинається з моменту, коли позивач відчиняє двері працівникам поліції двері та які повідомляють позивачу, що у них є докази, що він був за кермом та вчинив ДТП, в подальшому кажуть: «якщо не ви були за кермом, то скажіть хто був». Позивач візуально в стані алкогольного сп`яніння, підтверджує що вчинив дтп, що шкоду відшкодує, в подальшому заперечує сказане, і так впродовж тривалого часу. За результатами такого спілкування працівниками поліції складено, в тому числі, і оскаржувану постанову відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п.2.1.а ПДР стало керування автомобілем будучи позбавленим права керування транспортними засобами, однак, відповідачем, на виконання вимог ч.2 ст.77 КАС України не надано належних та допустимих доказів для доведення наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.

З долученого представником відповідача відеозапису вбачається лише факт спілкування працівників поліції з позивачем, однак із нього неможливо встановити чи ОСОБА_1 18.05.2025 року о 03:33 керував транспортним засобом марки «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , та чи був позбавлений права керування транспортними засобами на час винесення оскаржуваної постанови.

Таким чином, з наданого стороною відповідача відеозапису не можливо встановити факту порушення позивачем п.2.1.а ПДР України. Відтак, відповідачем під час розгляду справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, не доведено в діях позивача складу зазначеного адміністративного порушення і наявність його вини.

Також, з наданих матеріалів справи судом встановлено, що постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2024 у справі №308/18090/24, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 грн. з позбавлення права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років.

В той же час, представником позивача додано копію постанови Закарпатського апеляційного суду від 19.02.2025 у справі №308/18090/24, якою зупинено апеляційне провадження у справі про адміністративне правопорушення № 33/4806/51/25 щодо ОСОБА_1 про притягнення його адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП на період проходження військової служби за призовом під час загальної мобілізації.

Згідно положень ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. При цьому вказаною нормою закону передбачено початок строку, з якого особа вважається такою, що позбавлена права керування транспортним засобом.

Частиною 4 статті 291 КУпАП встановлено, що постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Таким чином, на момент розгляду справи поліцейським 18.05.2025 року, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 291 КУпАП, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення, зокрема, позбавлення права керування транспортними засобами, вважалась такою, що не набрала законної сили, а тому в його діях був відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд у даній справі також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З огляду на викладене, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що оспорювана постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю, оскільки фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем не спростовані.

При цьому, позовна вимога, про зупинення дії оскаржуваної постанови задоволенню не підлягає, оскільки суд при розгляді справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності не може зупинити дію постанови, оскільки вказані повноваження не передбачені ч.3 ст. 286 КАС України, крім того така оскаржена до суду і не набрала законної сини.

За наведеного позов підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.2, 3, 5, 9, 72, 75-77, 90, 139, 286, 293 КАС України, ст. 122, 245, 251, 280 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕНА №4755866 від 18.05.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, .

Повне рішення суду складено 09 липня 2025 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило