Справа № 826/3656/18
Суддя: Перепелиця А.М.
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань встановлення судового контролю за виконанням рішення суду

09 липня 2025 року м. Київ № 826/3656/18

Київський окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Перепелиця А.М., ознайомившись з заявою позивача про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала адміністративна справа № 826/3656/18 за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), в якому просить суд (орфографія, пунктуація та стилістика автора збережені):

- визнати дії Оболонського відділу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві протиправними;

- зобов`язати Оболонський відділ Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити мою пенсію за період з 01.09.2017 на підставі Постанови окружного адміністративного суду м. Києва № 826/13784/16 від 14.12.2017р., яка признає протиправною і відміняє постанову Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 Деякі питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2018 (суддя - Добрянська Я.І.) в адміністративній справі № 826/3656/18 позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо припинення ОСОБА_1 з 01.09.2017 виплати пенсії за віком; зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити ОСОБА_1 з 01.09.2017 виплату пенсії за віком; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2018 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2018 у справі № 826/3656/18 повернуто апелянту.

На виконання рішення суду у справі №826/3656 Окружним адміністративним судом міста Києва, з метою звернення вказаного вище судового рішення до примусового виконання, 08.08.218 видано виконавчий лист.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2018 (суддя - Добрянська Я.І.) відмовлено у задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 21.05.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.07.2021 (суддя - Добрянська Я.І.) відмолено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2018 по справі № 826/3656/18 у порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.12.2021 (суддя - Добрянська Я.І.) відмолено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2018 по справі № 826/3656/18.

У подальшому адміністративну справу № 826/3656/18 на виконання положень пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 № 2825-ІХ надіслано за належністю до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 (суддя Шевченко А.В.) заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю повернуту заявниці без розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.01.225 (суддя Василенко Г.В.) клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення в порядку статті 383 КАС України в адміністративній справі № 826/3656/18 - повернуто без розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.05.225 (суддя Леонтович А.М.) клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення в порядку статті 383 КАС України в адміністративній справі № 826/3656/18 - повернуто без розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.06.225 (суддя Василенко Г.В.) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду в адміністративній справі №826/3656/18.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 (суддя Вісьтак М.Я.) заяву ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення подану в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України - повернуто заявнику без розгляду.

На адресу Київського окружного адміністративного суду 27.06.2025 від позивача надійшла заява про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення у справі №826/3656/18, відповідного до якої позивач просить зобов`язати відповідача Центральне об`єднане (Головне) управління Пенсійного фонду України у м. Києві подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва по справі ОСОБА_1 .

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених в основу заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення, суд зазначає таке.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Вказані конституційні положення знайшли своє відображення у відповідних нормах Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Так, відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За змістом статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд під час вирішення справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини звертає увагу на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy). Отже, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27 від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення Ліпісвіцька проти України № 11944/05 від 12 травня 2011 року).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах Ромашов проти України від 27 квітня 2004 року, Шаренок проти України від 22 лютого 2004 року зазначено, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі Сокур проти України (Sokur v. Ukraine), № 29439/02 від 26 квітня 2005 року та у справі Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06 від 19 лютого 2009 року).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Відповідно до статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За змістом частини першої статті 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналізуючи наведені норми, суд зауважує, що частина друга статті 381-1 КАС України передбачає, що суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

У свою чергу, норми статті 287 КАС регулюють особливості провадження у справах щодо рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; норми статей 382-382-3 визначають порядок подання та розгляду заяви про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення; норми статті 383 КАС України унормовують особливості визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Тобто наведеними нормами законодавець установив різні види (правові форми) здійснення судового контролю за виконанням судового рішення, однією із яких є зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про його виконання.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 року у справі № 823/175/17, від 23.06.2020 року у справі № 802/357/17-а.

Тобто, особа, яка звертається із заявою про встановлення судового контролю у порядку, передбаченому статтею 382 КАС України, повинна навести достатні аргументи, які б підтверджували необхідність застосування такого виду судового контролю.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними постановах від 21.11.2019 у справі №802/1933/18-а та від 29.04.2022 у справі №120/2914/19-а, які є обов`язковими для врахування судом в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

Зі змісту прохальної частини заяви про встановлення судового контролю судом встановлено, що позивача просить зобов`язати відповідача Центральне об`єднане (Головне) управління Пенсійного фонду України у м. Києві подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва по справі ОСОБА_1 , вказавши, що рішення суду не виконано по сьогоднішній день.

При цьому, у заяві про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення позивач не наводить обставин, які б слугували підставою для звернення до суду із заявою в порядку судового контролю, а також не долучає до заяви доказів, які б вказували на їх існування. Будь-які документально підтверджені відомості щодо невиконання відповідачем судового рішення, яке набрало законної сили, відсутні.

Будь-які документально підтверджені відомості щодо невиконання відповідачем судового рішення, яке набрало законної сили, станом на момент розгляду заяви, відсутні.

Суд зазначає, що правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Така позиція суду узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними ухвалах від 16.09.2020 та від 12.01.2022 у справі №826/9960/15 (№11-1403апп18).

Оскільки заявником не навено обґрунтувань та не надано доказів, що підтверджують необхідність застосування процесуального інституту судового контролю за виконанням судового рішення, визначеного статтею 382 КАС України, станом на момент звернення до суду з відповідною заявою, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №826/3656/18, а тому заява задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення у справі №826/3656/18 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.256 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.293-297 КАС України.

Суддя Перепелиця А.М.