Справа № 440/2866/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 липня 2025 р.Справа № 440/2866/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 по справі № 440/2866/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 задоволено заяву стягувача (представника) про зміну способу і порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року у справі № 440/2866/24.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 27.06.2025 року подало до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на зазначену ухвали, в якій заявник також просить суд поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування якого посилається на те що копію рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 року по справі № 440/15719/23 за вхідним № 10434/7 отримано 13.03.2025 року. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області направлено апеляційну скаргу від 08.04.2025 до Другого апеляційного адміністративного суду. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2025 по справі № 440/15719/23 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 року за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернути скаржнику. У зв`язку з тим, що судова справа № 440/15719/23 перебувала на розгляді в апеляційній інстанції з моменту направлення апеляційної скарги по винесення ухвали ухвали про відмову у відкритті провадження, вважаємо, що апеляційна скарга подана в межах строку звернення до апеляційного суду. Тому вважає, що наявні підстави для поновлення строків на апеляційне оскарження.

Перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст.295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 295 КАС України, строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Питання поновлення та продовження процесуальних строків урегульоване статтею 121 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

З огляду на матеріали справи, оскаржувана ухвала прийнята Полтавським окружним адміністративним судом 09.06.2025. Копію ухвали надіслано Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в електронному вигляді та доставлено до електронного кабінету одержувача 10.06.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Водночас апеляційну скаргу подано 27.06.2025, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Щодо посилання відповідача на зазначене в обґрунтування про поновлення строку на оскарження ухвали суду, колегія суддів зазначає, що ці обґрунтування стосуються зовсім іншої справи, а саме № 440/15719/23.

Неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальності за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Апелянт, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.

Крім того, невмотивоване задоволення заяви апелянта про поновлення пропущеного строку звернення з апеляційною скаргою до суду утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів звернення до судового захисту в тому числі фізичних та юридичних осіб, порушить принцип рівності сторін у адміністративному судочинстві.

Колегія суддів зауважує, що всі учасники справи є рівними перед законом і судом, зобов`язанні діяти вчасно та в належний спосіб, в тому числі, при оскарженні судових рішень в апеляційному порядку, у зв`язку з чим, будь-які зволікання останніх не свідчать про неухильне виконання покладених на них обов`язків як учасника справи і намір добросовісної реалізації права на апеляційний перегляд справи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не наведено наявності поважних підстав несвоєчасного апеляційного оскарження, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення скаржника та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, отже колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження.

Керуючись ст. ст. 100-102, ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Чалий І.С.
Судді(підпис) (підпис)Катунов В.В. Ральченко І.М.