Справа № 640/5622/21
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/5622/21
РІШЕННЯ

іменем України

07 липня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради ( КМДА) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради ( КМДА) про визнання протиправними дій, зобов`язання виплатити разову грошову допомогу до 5 травня 2016, 5 травня 2017, до 5 травня 2018, 5 травня 2019 та 5 травня 2020 як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з урахуванням висновку Конституційного Суду України, викладеного у рішенні від 27.02.2020 №3-р/2020 у справі №14-247/2018(3393/18), здійснити виплату суми недоплаченої частини грошової допомоги.

Відповідно до супровідного листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.02.2023 №03-19/812/23 матеріали адміністративної справи №640/5622/21 за належністю були скеровані до Київського окружного адміністративного суду. Київський окружний адміністративний суд на виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, передав справу Хмельницькому окружному адміністративному суду листом від 01.01.2025 вих. №01-19/1/25.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями проведений повторний автоматизований розподіл справи. Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.03.2025 справу взято до провадження, провадження у справі поновлено.

Відзив у справі не надходив.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач та відповідач під час розгляду справи новим складом суду не подали будь-які додаткові пояснення або заяви по суті справи.

Ухвалою від 19.05.2025 суд витребував у відповідача необхідні для розгляду справи матеріали. Станом на момент розгляду справи витребувані матеріали не надані, відтак суд розглядає справу за наявними доказами.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 має право на пільги, передбачені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 28.05.2015, перебував на обліку Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради ( КМДА) як отримувач щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у період з 2016 по 2020.

Судом встановлено, що у 2016 відповідач виплатив позивачу зазначену грошову допомогу в розмірі 920 грн., у 2017 у розмірі 1200 грн., у 2018 в розмірі 1265 грн., у 2019 в розмірі 1295 грн., у 2020 у розмірі 1390 грн. На звернення про виплату недоплаченої частини грошової допомоги до 5 травня відповідач надав відповідь №051-М-13761-011 від 10.12.2020, де вказав про те, що допомогу було виплачено відповідно до вимог постанов Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №141, від 05.04.2017 №223, від 14.03.2018 №170, від 20.03.2019 №237, від 19.02.2020 № 112 та згідно з визначеним головним розпорядником обсягом фінансування на вказані цілі, передбаченим бюджетним законодавством.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII у редакції станом на час їх виникнення.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 367-ХІV від 25.12.1998 статтю 13 Закону № 3551-XII доповнено частиною в такій редакції: Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком. Статтю 12 Закону № 3551-XII доповнено частиною четвертою, відповідно до якої щороку до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

У подальшому зазначені положення статей 12 та 13 Закону № 3551-XII були викладені у зміненій редакції, яка передбачала, що разова грошова допомога вказаним категоріям громадян виплачується у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Підпунктом "б" підпункту 1 пункту 20 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі по тексту - Закон №107-VI) текст вказаної вище частини статті 12 Закону №3551-XII викладений в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені Законом № 107-VI від 28.12.2007 року, визнані неконституційними.

Протягом 2012-2014 років положення статей 12, 13 Закону № 3551-XII застосовувались у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджетів Пенсійного та інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення підпункту "б" підпункту 1 пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VI від 28 грудня 2007. Ці норми, в свою чергу передбачали, що протягом 2012-2014 років на підставі законів України про Державний бюджет України на відповідні роки норми і положення статті 13 Закону №3551-XII застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

В подальшому Законом України від 28 грудня 2014 № 79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" (набрав чинності 01 січня 2015) розділ VІ "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України Кабінетом Міністрів України щороку приймались відповідні щодо окремого бюджетного року постанови, а саме:

- від 02.03.2016 №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", де передбачено, що учасникам бойових дій у 2016 виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", проводиться у розмірі 920 грн.,

- від 05.04.2017 №223 "Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", де передбачено, що учасникам бойових дій у 2017 виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", проводиться у розмірі 1200 грн.,

- від 14.03.2018 №170 "Деякі питання виплати у 2018 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", де передбачено, що учасникам бойових дій у 2018 виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", проводиться у розмірі 1265 грн.,

- від 20.03.2019 №237 "Деякі питання виплати у 2019 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", де передбачено, що учасникам бойових дій у 2019 виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", проводиться у розмірі 1295 грн.,

- від 19.02.2020 №112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", де передбачено, що учасникам бойових дій у 2020 виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", проводиться у розмірі 1390 гривень.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 № 3-р/2020 у справі № 1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У цьому ж рішенні зазначено, що окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, з 27 лютого 2020 норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", не застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З огляду на це з 27 лютого 2020 застосовувались положення статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25 грудня 1998 № 367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 № 10рп/2008), а саме: щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Що стосується вимог позивача щодо виплати допомоги до 5 травня за 2016 - 2019 у розмірі, передбаченому ст. 12 Закону від 22.10.1993 № 3551-XII, суд виходить з того, що на момент, коли позивачу виплачувалась допомога до 5 травня за 2016 - 2019, діяв підпункт 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28 грудня 2014 № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", яким розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26. Відповідно до цього пункту норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовувались у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Отже, Кабінету Міністрів України на той час були делеговані повноваження встановлювати протягом 2016 - 2019 розмір разової грошової допомоги до 5 травня, і ці положення неконституційними не визнавались.

Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Норма аналогічного змісту міститься у частині першій статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13 липня 2017 № 2136-VIII.

Загальним є правило про втрату чинності законів, які визнані неконституційними, саме з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Проте, винятки із цього правила можуть бути встановлені лише у самому рішенні Конституційного Суду України.

Згідно з частиною першою статті 97 Закону від 13.07.2017 № 2136-VIII суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.

Отже, встановлена у Рішенні Конституційного Суду України від 27.02.2020 неконституційність закону має значення, перш за все, як рішення загального характеру, яким визначається правова позиція для вирішення наступних справ, а не як підстава для перегляду правовідносин із ретроспективним застосуванням нової правової позиції і зміни у такий спосіб стану правової визначеності.

Враховуючи те, що підпункт 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28 грудня 2014 №79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", яким розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, був чинним на момент проведення позивачу виплат у 2016 - 2019 роках, розмір оспорюваної допомоги визначався саме на підставі постанов Кабінету Міністрів України.

Відтак, позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату допомоги до 5 травня за 2016-2019 роки в розмірі, передбаченому статті 12 Закону від 22.10.1993 № 3551-XII, задоволенню не підлягають.

Щодо виплати разової грошової допомоги до 05 травня у 2020 році, на час виникнення спірних відносин в цій частині, Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 № 3-р/2020 відновлена дія норм Закону України № 3551-XII в частині попередньо визначених розмірів щорічної грошової допомоги до 5 травня (у редакції Закону № 367-ХІV)

У постанові № 112 Кабінет Міністрів України передбачив, що у 2020 році виплата грошової допомоги до 5 травня особам, вказаним у статтях 12,13,14,15, 16 Закону України № 3551-XII, здійснюється у розмірі меншому, ніж це передбачено цими статтями.

Враховуючи передбачений КАС України загальний принцип пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру щорічної грошової допомоги до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій слід застосовувати Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу, ніж постанова Уряду.

Відтак, щорічна грошова допомога до 5 травня у 2020 році повинна виплачуватись особам, вказаним у статтях 12 - 16 Закону № 3551-XII, у розмірах, встановлених цими статтями Закону (у редакції Закону № 367-ХІV)

Як вбачаться з позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 13.01.2021 по справі № 440/2722/20, вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком. Відповідно до ч. 1 статті 28 Закону № 1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким законом є Закон України про Державний бюджет України на відповідний рік. Згідно із частиною 4 статті 28 Закону № 1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частинами першою - третьою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Закон № 1058-ІV є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком. Отже держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана була забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу. Відтак, при врегулюванні спірних правовідносин щодо обрахунку щорічної грошової допомоги до 5 травня застосуванню підлягає частина 1 статті 28 Закону № 1058-ІV.

Враховуючи викладене, невиплата позивачу грошової допомоги до 5 травня у 2020 році у розмірі, встановленому Законом, і виплата її відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 112 від 19.02.2020 у зменшеному розмірі, є неправомірними.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем не доведено правомірності відповідної бездіяльності/відмови, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню (частково).

Відповідача слід зобов`язати перерахувати та виплатити позивачеві недоплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2020 відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-XII (в редакції Закону №367-ХІV) (з урахуванням рішень Конституційного Суду України № З-р/2020 від 27.02.2020, №10рп/2008 від 22.05.2008 у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком як учаснику бойових дій ( з урахуванням раніше виплачених сум допомоги.)

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити частково.

Визнати протиправною невиплату Департаментом соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) перерахувати ОСОБА_1 розмір разової щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, виплатити разову щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком (з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги).

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 07 липня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Департаменту соціальної політики Виконавчого органу Київської міської ради ( КМДА) (просп. Любомира Гузара, 7,м. Київ,03165 , код ЄДРПОУ - 22886300)

Головуючий суддя І.С. Козачок