Справа № 160/19498/25
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 липня 2025 р.Справа № 160/19498/25

Суд Дніпропетровського окружного адміністративного суду у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () щодо невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/31310/24;

- зобов`язати Головне управління ДФС у Дніпропетровській області () виконати рішення суду у справі №160/31310/24 у повному обсязі а саме, скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) станом на 25.11.2021 року за відповідною прирівняною посадою поліцейського на день звільнення, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, підвищення, доплати) та премій для проведення з 01.12.2021 року перерахунку основного розміру пенсії.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали адміністративного позову, дослідивши зміст позовних вимог та підстави позову, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження в адміністративній справі належить відмовити, з огляду на таке.

Із змісту позовних вимог вбачається, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року у адміністративній справі №160/31310/24 (набрало законної сили 11.03.2025) позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () щодо не виготовлення та не надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) станом на 25.11.2021 року за відповідною прирівняною посадою поліцейського на день звільнення, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, підвищення, доплати) та премій для проведення з 01.12.2021 року перерахунку основного розміру пенсії.

Зобов`язано Головне управління ДФС у Дніпропетровській області () скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) станом на 25.11.2021 року за відповідною прирівняною посадою поліцейського на день звільнення, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, підвищення, доплати) та премій для проведення з 01.12.2021 року перерахунку основного розміру пенсії.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Так, на виконання вищезазначеного рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 року у справі №160/31310/24, Головним управлінням ДФС виготовлено та надіслано до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 25.11.2021 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2025 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Разом з цим, позивач зазначив, що відповідач формально надав довідку з нульовими розмірами грошового забезпечення позивача та не прирівняв його посаду за відповідною посадою поліцейського на день звільнення, фактично проігнорував та не виконав рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року у справі №160/31310/24 та виконавчий лист Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року у справі №160/31310/24.

Як вбачається з матеріалів позову, позивач просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () щодо невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/31310/24.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що бездіяльність Головного управління ДФС у Дніпропетровській області грубо порушує ч. 2 ст. 19 Конституції України (зобов`язання діяти в межах і у спосіб, передбачені законом), ст. 124 Конституції України (обов`язковість виконання судових рішень), ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів (судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України) та ст. 383 КАС України, яка дозволяє оскаржити невиконання судового рішення органом державної влади.

Разом з тим, суд зазначає, що розгляд поданого позову буде передбачати надання правової оцінки порядку виконання відповідачем рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року у адміністративній справі №160/31310/24.

Частина перша статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу (статті 382); визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383); визнання протиправними рішень, дій або бездіяльності органу виконавчої служби, приватного виконавця (стаття 287).

Слід звернути увагу, що зазначені вище положення Кодексу мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Контроль за правомірністю рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за Кодексом адміністративного судочинства України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Проаналізувавши предмет та підстави даного позову, суд дійшов висновку, що він фактично спрямований на спонукання відповідача виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року у адміністративній справі №160/31310/24.

Відтак, обраний позивачем у цій справі спосіб захисту фактично є однією із форм контролю за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року у адміністративній справі №160/31310/24.

Разом з цим, суд зазначає, що позивач звертався до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 07 лютого 2025 року у адміністративній справі №160/31310/24, за результатом розгляду якої, суд в ухвалою від 30 червня 2025 року дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем після виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 року у справі №160/31310/24 виникли нові спірні правовідносини щодо неврахування відповідачем додаткових видів грошового забезпечення станом на 25.11.2021 року.

При цьому, позивачем у цій справі (№160/19498/25) заявлено (сформульовано) такі позовні вимоги, з яких не вбачається виникнення нових спірних правовідносин щодо неврахування відповідачем додаткових видів грошового забезпечення станом на 25.11.2021 року, а тому є такими, що не підлягають розгляду в рамках позовного провадження, оскільки спрямовані на надання правової оцінки порядку виконання відповідачем рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року у адміністративній справі №160/31310/24.

За приписами пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

За правилами частини п`ятої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись статтями 169, 171, 243, 248, 256, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені ст.ст.295-297 КАС України.

Суддя Н.Є. Калугіна