Справа № 398/2377/25
Суддя: Шинкаренко І. П.
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/2377/25
Провадження №: 2-а/398/73/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"04" липня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Шинкаренко І.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник - адвокат Ковальова Тетяна Юріївна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява адвоката Ковальової Т.Ю., яка діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови № 170 по справі про адміністративне правопорушення від 27 березня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 3 ст. 210 КУпАП. В обґрунтування позову адвокат зазначила, що 27 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 170 про адміністративне правопорушення, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн. У постанові вказано, що ОСОБА_1 під час особливого періоду під час дії правового режиму воєнного стану законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 по повістці (розпорядженню), разом з цим не зазначено, на який день і час необхідно було з`явитися, за якою саме повісткою та ким вона видана і чи одержана у належний спосіб позивачем, також не зазначено, які саме облікові дані військовозобов`язаного не було оновлено чи уточнено чи які невідповідності було виявлено і які можливо чи не можливо отримати шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами тощо. Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 12 липня 2024 року уточнив свої дані. Відповідно до відкритої інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Міністерства оборони України, застосунок «Резерв+» надає можливість оперативного оновлення даних та доступу до інформації у реєстрі Оберіг. Зазначає, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку саме в ІНФОРМАЦІЯ_3 та працівниками поштового зв`язку не було проінформовано ОСОБА_1 про отримання ним рекомендованого повідомлення з позначкою «Повістка ТЦК». Наразі ОСОБА_1 був призваний саме ІНФОРМАЦІЯ_3 для несення військової служби, а тому відсутній його обов`язок для явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Враховуючи відсутність жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про наявність в діях позивача ознак складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, просила вказану постанову скасувати провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП.

Крім того, представник позивача також просила поновити строк для оскарження зазначеної постанови, посилаючись на те, що постанова винесена 27 березня 2025 року та при винесенні оскаржуваної постанови було порушено вимоги закону щодо присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки відсутні докази того, що позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідач 04 квітня 2025 року відправив оскаржувану постанову на зареєстровану адресу позивача, яку він отримав 14 квітня 2025 року, що підтверджується копією трекінгу «Укрпошти».

28 квітня 2025 року ухвалою судді позивачу поновлено пропущений строк звернення до суду із позовною заявою, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, .

07 травня 2025 року на адресу суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позов, відповідач просив суд у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, представник відповідача наполягав на відсутності порушень суб`єктом владних повноважень прав, свобод та інтересів позивача, оскаржувана постанова винесена відповідно до вимог діючого законодавства.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковника ОСОБА_2 від 27 березня 2025 року № 170 на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17000,00 грн за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Згідно з вказаної постановою за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів сформовано повістку ОСОБА_1 . Увідповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 «Прозатвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», зазначена повістка, що була сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надрукована і надіслана ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення. ОСОБА_1 не прибув по повістці, чим порушив вимоги пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів викладених, які визначені у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, а також абз. 8.ч. 3, абз. 5 ч. 10 ст. 1Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП, а саме порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Про зазначене порушення створене автоматично звернення Е1283451 від 02 лютого 2025 року.

Згідно з протоколом № 170 від 26 березня 2025 встановлено, що повістка була належним чином вручена ОСОБА_1 . ОСОБА_1 не прибув по повістці, чим порушив вимоги пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів викладених, які визначені у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 № 1487, а також абз. 8. ч.3, абз. 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП, а саме порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 14 вересня 2021 року, виданого ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , має військове звання рядовий, не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у військовий час, взятий на облік 10 лютого 2015 року ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з інформацією застосунку «Резерв+», сформованою 12 липня 2024 року, військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місці проживання: АДРЕСА_1

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 210 КУпАП, настання адміністративної відповідальності передбачено законодавцем за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового. Норма вказаної статті є бланкетною нормою, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17 березня 2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представниками громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 КУпАП.

Згідно з оскаржуваною постановою № 170 від 27 березня 2025 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та постановлено накласти на нього стягнення - штраф у сумі 17000,00 грн, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не прибув по повістці.

Проте відповідачем, в порушення свого обов`язку, передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України не надано доказів, що підтверджували б факт вчинення позивачем вказаного правопорушення, зокрема доказів того, що ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зазначено дату, місце і час прибуття, підстави виклику, що позивач був належним чином повідомлений про виклик.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Частиною 2 ст. 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідач належними та допустимими доказами не підтвердив порушення позивачем вимоги пп.2 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які визначені у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487, а також абз. 8 ч. 3, абз. 5 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме порушення призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку та відповідно правомірність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, не довів наявність події та складу правопорушення вказаного правопорушення в діях (або бездіяльності) позивача.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стаття 8 КАС вказує, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини розкриває зміст принципу верховенства права через формулювання вимог, які він виводить з цього принципу. Однією з таких вимог є вимога про якість закону. Під законом тут мається на увазі положення нормативно-правового акта. По-перше, закон повинен бути доступним особі, тобто містити зрозумілі й чіткі формулювання, які б давали можливість особі самостійно або з відповідною консультацією регулювати свою поведінку. По-друге, він має бути передбачуваним, тобто таким, щоб особа могла передбачити наслідки його застосування. По-третє, закон повинен відповідати всім іншим вимогам верховенства права, зокрема він з достатньою чіткістю має встановлювати межі дискреційних повноважень, наданих суб`єктам владних повноважень, та спосіб їх здійснення. Це необхідно, щоб особа була захищеною від свавілля суб`єктів владних повноважень.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що наявні всі правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України»).

Інші доводи сторін не спростовують висновків суду, зазначених у цьому судовому рішенні, не надали можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 139 КАС України суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача у справі на користь позивача судовий збір у сумі 484,48 грн та витрати по оплаті професійної правничої допомоги у розмірі 6000,00 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 19, 25, 77, 90, 168, 246, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ

Позов задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 від 27 березня 2025 року № 170 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_8 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн 48 коп.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_8 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати по оплаті професійної правничої допомоги у розмірі 6000 (шість тисяч) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 04 липня 2025 року.

Суддя І.П. Шинкаренко