Справа № 200/7014/24
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року справа №200/7014/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025 року (головуючий суддя І інстанції Стойка В.В.), складеного в повному обсязі 14 лютого 2025 року у справі № 200/7014/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 59 від 07.10.2022 року та рішення 28.03.2024 року № 9 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи на ДП ВК «Краснолиманська» з 03.04.2001 р. по 14.11.2007 року та з 12.01.2009 р. по 30.11.2020 року та повторно розглянути подану заяву про призначення пенсії;

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 19.07.2024 року № 59 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу неврахований період роботи на ДП «ВК «Краснолиманська» з 03.04.2001 р. по 14.11.2007 року та з 12.01.2009 р. по 30.11.2020 року з дня подачі заяви про призначення пенсії, тобто з 12.07.2024 року та повторно розглянути подану заяву від 12.07.2024 року про призначення пенсії;

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 04.09.2024 року № 59 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу неврахований період роботи на ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля» з 02.09.1997 р. по 18.03.2001 року з дня подачі заяви про призначення пенсії.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2024 року залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до участі у справі в якості співвідповідача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025 року закрито провадження в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 59 від 07.10.2022 року .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 19.07.2024 року № 59 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за заявою від 12.07.2024 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 19.08.2024 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за заявою від 12.08.2024.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області № 59 від 04.09.2024 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за заявою від 27.08.2024.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.07.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та призначити пільгову пенсію з 12.07.2024 року з урахуванням висновків, зазначених в даному судовому рішенні.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025 року у справі № 200/7014/24 та відмовити у задоволені позовних вимог.

Вказав, що для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 однією з головних умов є наявність у позивача пільгового стажу робіт затверджених Постановою кабінету Міністрів від 31.03.1994 № 202.

Згідно наданих документів не підтвердилась наявність у позивача необхідного пільгового стажу, отже правових підстав на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону № 1058 у позивача немає.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

01.10.2022 року позивач звернувся через веб-портал ПФУ із заявою встановленого зразку про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з додаванням всіх необхідних сканованих документів, яка була зареєстрована за № 2810. Крім того, 01.10.2022 року, позивач через веб-портал ПФУ подав клопотання, у якому прохав долучити до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 01.10.2022 року документи про пільговий характер роботи, оскільки на веб-порталі встановлений ліміт подання документів у розмірі не більше ніж 50 файлів. Це клопотання було зареєстроване за №ВЕБ-05001-Ф-С-22-086554.

25.10.2022 року позивач за допомогою веб-порталу ПФУ звернувся із клопотанням надіслати на електронну пошту рішення про відмову в призначенні пенсії за результатами розгляду заяви від 01.10.2022 року за № 2810.

25.10.2022 року позивачу на електронну пошту надійшов лист від 25.10.2022 року від ГУ ПФУ в Донецькій області, у якому було, зокрема, вказано, що за наданими до заяви № 2810 документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи. До пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано період роботи з 15.11.2007 по 09.12.2008, оскільки пільгова довідка, яка видана «ТОВ «Ремшахтострой» не дотримана Додатку 5 Постанови 637, а саме надана без дати та реєстраційного номеру. Враховуючи вищезазначене, страховий стаж позивача становить 26 років 11 місяців 18 днів, пільговий стаж роботи за Списком № 1 - 5 років 2 місяці 11 днів. Тому, через відсутність необхідного пільгового стажу, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону № 1058.

31.10.2022 року позивач отримав лист від 28.10.2022 року, у якому було вказано, що заява була відпрацьована за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2021 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 № 339/35961 Головним управлінням в Харківській області. Вік на дату звернення - 43 роки 10 місяців. Відповідно розгляду наданих документів до страхового стажу зараховано всі періоди трудової діяльності і його підсумок складає 26 років 11 місяців 18 днів. Пільговий стаж за Списком № 1 - 5 років 2 місяці 11 днів. До пільгового стажу не зарахований період роботи: з 15.11.2007 по 09.12.2008, оскільки довідка видана ТОВ «Ремшахтастрой» щодо підтвердження пільгового стажу надана без дати та реєстраційного номеру.

Відповідно викладеного, прийнято рішення від 07.10.2022 року № 59 про відмову в призначеної пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу та недосягненням пенсійного віку - 50 років.

Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну від 06.12.2023 року по справі № 520/6305/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2023 року по справі №520/6305/23 скасовано та прийнято нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.10.2022 року про призначення пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 15.11.2007 року по 09.12.2008 року за довідкою, виданою ТОВ Ремшахтострой, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.10.2022 року про призначення пенсії за віком та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду у цій справі.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Згідно змісту рішення від 28.03.2024 року № 59, на виконання вищезазначеної постанови, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Харківській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 01.10.2022 про призначення пенсії за віком та прийнято рішення, з урахуванням висновків суду у цій справі, *Коментар: згідно з висновками суду при вирішенні питання про призначення пенсії на пільгових умовах, застосувано саме норми Закону № 1788-ХІІ, а не Закону №1058-ІV: згідно статті 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і зарезультатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам.». Отже, згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 позивач згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення» матиме після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Враховуючи зазначене, вирішено: відмовити в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу та відповідного віку, передбаченого п.1 ч.2 статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відсутністю необхідного пільгового стажу та відповідного віку, передбаченого пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII.

12.07.2024 ОСОБА_1 вдруге звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області, яке розглядало заяву позивача за принципом екстериторіальності, було прийнято рішення від 19.07.2024 № 59, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст.114 Закону 1058.

В рішенні зазначено, що до пільгового стажу не зараховано періоди згідно довідок № 01/11-209/4 від 01.09.2022, № 01/11-209/4 від 01.09.2022 оскільки довідки не відповідають п. 20 Порядку № 367. Період згідно довідки № 26/527 від 12.07.2024, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні дані про сплату внесків.

12.08.2024 ОСОБА_1 втретє звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до якої долучено пакет документів.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яке розглянуло заяву від 12.08.2024 за принципом екстериторіальності, було прийнято рішення№ 59 від 19.08.2024, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону 1058.

27.08.2024 ОСОБА_1 вчетверте звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області із заявою (встановленого взірця) щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до якої долучено пакет документів.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області, яке розглянуло заяву від 27.08.2024 за принципом екстериторіальності, було прийнято рішення № 59 від 04.09.2024, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст.114 Закону 1058. До страхового стажу позивачу частково не зараховано період роботи з 02.09.1997 по 18.03.2001 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки трудова книжка заповнена 10.04.2001, тому періоди роботи, що передують зазначеній даті потребують додаткового підтвердження первинними документами, страховий стаж з 01.01.1998 року зарахований згідно даних системи персоніфікованого обліку.

В рішення зазначено, що пільговий стаж заявника становить 24 роки 7 місяців 1 день; за пост.202 -3 роки 09 місяців 17 днів; за Списком № 1 20 років 11 місяців 14 днів.

Вважаючи протиправними рішення про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Частиною 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається, працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ), а саме, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Суд зауважує, що ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV на відміну від частин 1 та 2 цієї ж статті не містить вимог щодо досягнення заявником певного віку, наявності документів щодо атестації робочих місць, на яких працював заявник, надання пенсійному органу інформації щодо переліків робочих місць, виробництв, професій і посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення та інших умов праці, розділу, підрозділу, пункту, номер у списку, що визначають пільговий характер роботи цієї особи.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон України «Про пенсійне забезпечення», Закон № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно із Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (п. 1).

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Таким чином, відповідно до чинного законодавства основним та достатнім документом (за наявності відповідних записів в ній), що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка; а у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно трудової книжки НОМЕР_1 , позивач в частині спірних періодів:

з 01.09.1993 по 28.05.1997 навчався в Селидівському гірничому технікумі;

з 02.09.1997 працював гірником підземним;

12.12.2000 переведений учнем гірничоробочого по ремонту гірничих виробіток підземним;

з 03.02.2001 переведений гірничоробочим по ремонту гірничих виробіток підземним; 18.03.2001 звільнений;

з 03.04.2001 р. працював гірничоробочим по ремонту гірничих виробіток 2 розряду підземним з повним робочим днем в шахті;

з 16.12.2002 року переведений гірничоробочим по ремонту гірничих виробіток підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті;

з 02.08.2005 р. - переведений учнем гірничоробочим підземним з повним робочим днем в шахті;

з 29.08.2005 року переведений гірничоробочим по ремонту гірничих виробіток 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті;

з 04.12.2006 року переведений помічником начальника дільниці підземним з повним робочим днем в шахті;

01.11.2007 р. - звільнений за власним бажанням ст.38 КЗпП України;

з 15.11.2007 р по 09.12.2008 р. - робота на ТОВ «Ремшахтастрой» зарахована за рішенням суду по справі № 520/6305/23;

з 12.01.2009 прийнятий помічником начальника дільниці (змінним) з повним робочим днем в шахті;

з 24.12.2009 р. переведений заступником начальника дільниці підземним з повним робочим днем в шахті;

з 30.11.2020 звільнений;

з 02.12.2020 підземним гірником з ремонту гірничих виробок з повним робочім днем в шахті;

21.04.2021 переведений помічником начальника дільниці підземним на дільницю підготовчих робіт;

25.05.2022 переведений помічником начальника дільниці підземним ремонтно- відновлювальних робіт;

25.06.2022 переведений начальником дільниці підземним ремонтно- відновлювальних робіт.

Відповідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 01/10-852 від 06.05.2019 року, позивач з 02.09.1997 року по 11.12.2000 та з 12.12.2000 по 12.02.2001 працював повний робочій день за посадою, що передбачена Списком 1.

Згідно довідки РС-право, яка наявна в матеріалах справи, до пільгового стажу позивача за Списком 1 зараховані періоди: з 01.01.1998 по 31.12.1998, з 01.01.2000 по 31.03.2000, 03.04.2001 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 01.11.2007, з 15.11.2007 по 09.12.2008, з 12.01.2009 по 30.11.2020, до пільгового стажу за Ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Постановою № 202: з 01.01.2001 по 18.03.2001, з 02.12.2020 по 30.06.2024.

Відповідно довідки від 12.07.2024 року №26/527, яка має характер архівної, ВП «Шахта1- 3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугіддя» повідомляла про зміну найменування підприємства з 1960 року.

Суд вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги відповідача, що уточнюючі довідки не відповідають 20 Порядку № 367, оскільки довідки не спростовують наявності у позивача стажу за списком № 1 та наявності у нього права для призначення пенсії на пільгових умовах.

Також суд зазначає, що Верховний Суд у своїй постанові від 30 вересня 2019 року у справі № 638/18467/15-а вказав на те, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Відтак позиція відповідач щодо неврахування довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній через невідповідність п. 20 Порядку № 367 підлягає відхиленню. Щодо неврахування періодів згідно довідки № 26/527 від 12.07.2024, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні дані про сплату внесків, суд зауважує, що зазначена довідка відображає зміну найменування підприємства ВП «Шахта1- 3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугіддя`з 1960 року, а не сплату страхових внесків.

До того ж суд зазначає наступне.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

За приписами ч. 6 ст. 20 Закону № 1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058).

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Згідно з ч. 2. ст. 25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (п. 171.1 ст. 171 Податкового кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону № 1058 застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі.

З аналізу наведених норм законів слідує, що несвоєчасна сплата підприємством загальнообов`язкових страхових внесків не повинна порушувати конституційні, законні права позивачки, зокрема, порушувати її право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду та відповідальність за нарахування, утримання та виплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати покладена на роботодавця, який виплачує такі доходи на користь платника податку внаслідок чого несвоєчасна сплата єдиного внеску роботодавцем не може позбавляти працівників підприємства права на зарахування періоду роботи працівника до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16).

На підставі зазначеного та враховуючи, що інших обставин в обґрунтування позиції в спірному рішенні не зазначено, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 19.07.2024, прийняте за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.07.2024 є протиправним та підлягає скасуванню, а періоди страхового стажу, які не були враховані, підлягають зарахуванню також як пільгові за Списком 1.

Зазначені висновки щодо страхових внесків стосуються і позиції, яка відображена в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 19.08.2024, прийнятого за результатами заяви ОСОБА_1 від 12.08.2024, а відтак і рішення відповідача 3 також є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позиції, яка відображена відповідачем 1 в рішенні від 04.09.2024 з приводу неврахування до страхового стажу періоду роботи з 02.09.1997 по 18.03.2001 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки трудова книжка заповнена 10.04.2001.

Відповідно до п. 2.11, 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою Наказом N 58 від 29.07.93 р., відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Окрім цього суд наголошує, що робітник не може нести відповідальність за неналежне оформлення трудової книжки.

На підставі вказаного та враховуючи, що інших обставин на обґрунтування спірного рішення від 04.09.2024 не зазначено, суд приходить до висновку, що вказане рішення відповідача 1 від 04.09.2024 є протиправним та підлягає скасуванню.

Як вже було зазначено, згідно наданих ОСОБА_1 документів пільговий стаж за Списком №1 становить 24 роки 7 місяців 1 день. І відтак, враховуючи зазначені вище висновки щодо необхідності врахування страхового та пільгового стажу, суд наголошує, що пільговий стаж позивача становить більше 25 років на роботах за Списком 1, а позивач має право на призначення пенсії відповідно ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

При цьому пенсія підлягає призначенню з 12.07.2024 року відповідачем 1 як таким, що первинно порушив права позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025 року у справі № 200/7014/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 липня 2025 року.

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв