Справа № 160/33124/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2025 року м. Дніпросправа № 160/33124/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року (суддя Кальник В.В.) в справі № 160/33124/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного чуду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ), третя особа ІНФОРМАЦІЯ_2 , про:

визнання протиправними дій щодо відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;

зобов`язання надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 4 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з внесенням відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів і з направленням йому довідки про надання відстрочки.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування судом обставини, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апелянт вважає, що батько позивача військовослужбовець ОСОБА_2 виконував свій військовий обов`язок у розумінні Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» саме із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що було його конституційним обов`язком громадянина України, тому його загибель надає позивачу право з урахуванням пункту 4 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на відстрочку від призову під час мобілізації.

Звертає увагу, що військовою частиною, в якій проходив військову службу батько позивача, належним чином не проведено службове розслідування, не установлено обставин загибелі його батька, як й належним чином не проведено досудове розслідування за фактом його смерті.

Враховуючи, що обставини загибелі не встановлені як слідством, так і військовою частиною, фактична дата смерті визначена приблизно, а сам батько позивача перебував на військовій службі, що підтверджено відповідним документами, і загинув під час проходження військової служби, як визначено витягом №1987 від 25.09.2023 року, це надає гарантії та права його сину, які визначені Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.07.2024 року комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянуто заяву ОСОБА_1 щодо надання відстрочки від призову під час мобілізації на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до абз.4 частини 3 ст.23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

За результатами розгляду заяви, позивача було повідомлено листом-повідомленням № 5283 від 19.07.2024 про те, що протоколом від 19.07.2024 року № 6 комісія ухвалила рішення про відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації позивачу, посилаючись на зміст статті 23 Закону України № 3543-XII.

Як зазначено у повідомленні № 110: Причини відмови: згідно довідки № 3/2526 від 18.08.2023 року Ваш батько брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в період з 08.101.2023 року по 03.03.2024 року, а помер згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , 07 квітня 2023 року. Крім того, згідно витягу з протоколу засідання штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця № 1987 від 25.09.2023 року, причина смерті Вашого батька, пов`язана з проходженням військової служби, але не пов`язана із захистом Батьківщини.

Суд першої інстанції, врахувавши відсутність доказів, що батько позивача ОСОБА_3 , дійсно, загинув під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій області, тобто що смерть військовослужбовця ОСОБА_3 пов`язана із здійсненням заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану, оскільки, як підтверджено матеріалами справи, смерть ОСОБА_3 мала місце під час самовільного залишення ним військової частини та поза виконанням своїх обов`язків з несення військової служби, дійшов до висновку про правомірність рішення про відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації позивачу, оформлене протоколом від 19.07.2024 р. № 6, яким відмовлено у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Суд визнає приведені висновки необґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про надання відстрочки від призову під час мобілізації на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до абзацу 4 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомленням № 110 від 19 липня 2024 року доведено до відмова ОСОБА_1 , що за результатами розгляду заяви протоколом від 19 липня 2024 року № 6 комісія ухвалила рішення про відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації позивачу.

Виходячи зі змісту повідомлення № 110, підставою для відмови у надання відстрочки від мобілізації є відсутність підстав, установлених абзацом 4 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», адже згідно з витягом з протоколу засідання штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця № 1987 від 25 вересня 2023 року, причина смерті батька позивача ОСОБА_3 пов`язана з проходженням військової служби, але не пов`язана із захистом Батьківщини.

Спірним в цій справі є правомірність рішення комісії про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі Закон № 2232-ХІІ), частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною третьою статті 1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За приписами частини сьомої статті 1 Закону № 2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, який діє й на час апеляційного перегляду справи.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі Закон № 3543-ХІІ, застосовується судом у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який також визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

За положеннями пункту 4 частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Відтак, підставою для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у контексті пункту 4 частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ є загибель близьких родичів, зокрема батька, або зникнення безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

При цьому ця правова норма не пов`язує право особи на надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації із установленням пов`язаності смерті (загибелі) близького родича із захистом Батьківщини.

Судом встановлено, що батько позивача ОСОБА_3 проходив військову службу під час мобілізації з 17 вересня 2022 року у складі військової частини НОМЕР_2 .

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 07 серпня 2023 року № 219, сповіщенням про смерть (загибель) № 3/2527 від 18 серпня 2023 року, лікарським свідоцтвом про смерть № 2999 від 09 квітня 2023 року, виданим КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 13 квітня 2024 року, виданим Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 за невідомих обставин зник 31 березня 2023 року, знайдений мертвим 07 квітня 2023 року з пораненням декількох ділянок тіла (наявні проникаюче наскрізне вогнепальне кульове поранення грудної клітини, ушкодження внаслідок військових дій, спричинені вогнепальною та іншими видами звичайної зброї).

У сповіщенні № 20 від 10 квітня 2023 року вказано, що ОСОБА_3 знайдений 07 квітня 2023 року в населеному пункті Сіверськ, Бахмутського району, Донецької області, обставини смерті з`ясовуються.

У наказі командира військової частини НОМЕР_3 (з основної діяльності) № 2316 від 22 червня 2023 року «Про підсумки службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_4 » вказано, що за результатами службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_3 встановлено, що смерть військовослужбовця настала під час проходження військової служби, але не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Постановою про закриття кримінального провадження від 29 червня 2023 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000581 від 08 квітня 2023 року, закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

В ході досудового розслідування встановлено, що смерть ОСОБА_3 наступила внаслідок самогубства, пов`язаного з психологічним станом, а саме, з військовими діями та подальшим проходженням військової служби. В ході досудового розслідування осіб, причетних до смерті ОСОБА_3 не встановлено.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 07 серпня 2023 року № 218 солдата ОСОБА_3 , стрільця-снайпера 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок проникаючого наскрізного вогнепального кульового поранення грудної клітини, виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .

Згідно з довідкою військової частини від 18 серпня 2023 року № 3/2526 ОСОБА_3 у період з 08 жовтня 2022 року по 30 березня 2023 року брав участь у відповідних заходах по захисту Батьківщини.

У витязі з протоколу засідання штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (протокол №1987 від 25 вересня 2023 року) вказано наступне: травма, поранення (07.04.2023) солдата ОСОБА_3 , 1970 року народження: «Інші уточнені травми з залученням декількох ділянок тіла. Проникаюче наскрізне вогнепальне кульове поранення грудної клітини. Ушкодження внаслідок військових дій, спричиненні вогнепальною та іншими видами звичайної зброї», які згідно з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 07.08.2023 №219, сповіщення про смерть (загибель) № НОМЕР_4 від 18.08.2023, виданого командиром військової частини НОМЕР_2 , лікарського свідоцтва про смерть №2999 від 09.04.2023, виданого КЗ Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи Дніпропетровської обласної ради, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13.04.2023, виданого Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), послужили причиною смерті 07 квітня 2023 року, - ТРАВМА, ПОРАНЕННЯ, ОДЕРЖАНІ В РЕЗУЛЬТАТІ НЕЩАСНОГО ВИПАДКУ (САМОГУБСТВО), ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.

Зважаючи на те, що підставою для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у контексті пункту 4 частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ є загибель близьких родичів, зокрема батька, або зникнення безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану, й ця правова норма не пов`язує право особи на надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації із установленням пов`язаності смерті (загибелі) близького родича із захистом Батьківщини, суд доходить до висновку, що відповідачем відмовлено позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з підстави, що не передбачена законом.

Відповідно, рішення відповідача, оформлене протоколом № 6 від 19 липня 2024 року, про відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, є протиправним.

При цьому суд звертає увагу, що правове значення для позивача має саме рішення відповідача, оформлене протоколом № 6 від 19 липня 2024 року, а не дії, як вважає позивач.

Судом першої інстанції не враховано зазначених вище судом обставин, а саме формулювання причин відмови у заданні позивачу відстрочки від призову під час мобілізації, що потягло за собою неправильне вирішення справи.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд виходить з такого.

Як вказано вище, позивач просить зобов`язати відповідача надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 4 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з внесенням відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів і з направленням йому довідки про надання відстрочки.

В силу пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, (далі - Положення про ТЦК та СП) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Абзацом дев`ятим пункту 11 Положення про ТЦК та СП передбачено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Відповідно, саме до компетенції ІНФОРМАЦІЯ_3 належить прийняття рішення про надання особі відстрочки від призову на військову службу.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Відтак, відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, прийняти за заявою відповідне рішення або ні. Безперечно, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин.

Через те, що відповідачем у рішенні про відмову позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу зазначена підстава ненадання такої відстрочки, яка не узгоджується із приписами пункту 4 частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ, суд вважає передчасним вирішення питання щодо зобов`язання відповідача надати позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, а тому позовні вимоги про зобов`язання відповідача надати відстрочку від призову не можуть бути задоволені.

Разом з тим, належним способом захисту порушеного права позивача, на думку суду, є зобов`язання відповідача повторно розглянути питання про надання позивачу відстрочки від призову на військову службу з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

На користь позивача відповідно до абзацу першого частини першої статті 139 КАС України суд стягує судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року в справі № 160/33124/24 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року в справі № 160/33124/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії скасувати.

Ухвалити в справі № 160/33124/24 нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом № 6 від 19 липня 2024 року, щодо відмови у наданні відстрочки від призову під час мобілізації призову ОСОБА_1 .

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) повторно розглянути питання надання відстрочки ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до абзацу четвертого частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1235 (одна тисяча двісті тридцять п`ять) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 09 липня 2025 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 09 липня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов