Справа № 404/137/25
Суддя: Русіна А. А.
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/137/25
Провадження № 2-а/396/50/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2025 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Русіна А.А.,

за участю секретаря судового засідання Філюкової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження, в залі суду м. Новоукраїнка, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Феоктістов О.В. звернувся до суду із адміністративним позовом до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області про скасування постанови № 201 від 24.12.2024, винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 17000 грн.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за неприбуття, у строк визначений в повістці, до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних. Неправомірність оскаржуваної постанови пов`язував з тим, що не був обізнаний про факт направлення йому повістки з викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , жодних поштових відправлень від відповідача не отримував. Крім того, представник вказує, що з 2019 року позивач регулярно проходив ВЛК, які постійно підтверджує його непридатність до військової служби у мирний час та обмежено придатним у військовий час. Під час складання протоколу позивач просив надати йому докази направлення в жовтні на його адресу повістки, проте такі докази йому не були надані.

20.05.2025 постановлено ухвалу суду про прийняття справи до свого провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

30.05.2025 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач не погоджується з викладеним в адміністративному позові, вказує, що 05.10.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 на адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням було направлено повістку № 346334 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 15.10.2024 для уточнення даних. Вважає, що позивача належним чином оповіщено про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 15.10.2024, оскільки днем проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання є дата 11.10.2024, проте у вказану дату позивач не з`явився, поважні причини своєї неявки не повідомив. У зв`язку з чим 17.12.2024 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 у присутності ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та 24.12.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено оскаржувану постанову якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000 грн. На підтвердження заперечень викладених у відзиві подано докази.

09.07.2025 від сторони позивача надійшли додаткові пояснення, в яких представник акцентував увагу суду на тому, що позивач не був належним чином оповіщений про виклик до відділу ТЦК, тому в останнього не було тправових підстав для прийняття постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.262 ч.5 КАС України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому відповідності до ст.229 ч.4 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 17.12.2024 інструктором ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 було складено протокол № 201 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Під час складання протоколу позивач був присутній, ознайомився з його змістом, про що поставив свій підпис. Також, надав пояснення про те, що повістки про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 через засоби поштового зв`язку на його адресу не надходили та він не був обізнаний про необхідність його явки до ТЦК (а.с. 8).

На підставі протоколу, 24.12.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 складено постанову № 201 відносно ОСОБА_1 про притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за порушення ним вимог ч.1,3 ст.22, ч. 2 ст.26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та військову службу», вчинивши при цьому правопорушення в особливий період, під час дії в державі правового режиму «воєнного стану», а саме за неявку до ІНФОРМАЦІЯ_2 та 15.10.2024 на 11.00 год., причини своєї неявки не повідомив, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с.9).

Як вбачається з копії тимчасового посвідчення ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, прийнятий на тимчасовий облік запасу ЗСУ за ВОС № 869569 А, за посадою кухар військового харчування. Медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний не придатним до військової служби у мирний час та обмежено придатний у воєнний час (а.с.4).

Згідно довідки ВЛК позивач проходив ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 26.06.2023, його визнано обмежено придатним до військової служби (а.с.6-7).

Згідно наданих представником відповідача доказів встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 направлено повістку № 346334 про необхідність його явки 15.10.2024 на 11:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.38).

Як вбачається з копії довідки Ф.20 Укрпошти причина повернення поштового листа зазначено «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.36).

Так, предметом оскарження у даній справі є постанова ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №201 від 24.12.2024 про накладення штрафу на ОСОБА_1 за неявки на 11:00 годину 24.12.2024 року до з відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою без поважних причин яка була направлена через поштову службу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 3 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 210-1 КУпАП України є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (Закон № 3543-XII), Порядком організації та ведення військового обліку призовників, і військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно частини 3статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Отже, враховуючи вимоги зазначеного абз. 7 ч. 3ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абз. 2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Частиною 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: - уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2); - виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6).

Частина 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»викладена в редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024, який набув чинності 18.05.2024.

Тобто, у відповідності до частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які перебувають на військовому обліку також зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУє: у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Відповідно до абз.2 п.82 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 зі змінами, внесеними постановою КМУ від 08.10.2024 року №1147 рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу).

З оскаржуваної постанови № 201 від 24.12.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за неприбуття за викликом у строк, визначений у повістці, без поважних причин.

Тобто, позивач, проігнорувавши виконання обов`язку, покладеного на нього згідно вищезазначених правових норм, прибути за викликом, порушив правила військового обліку і вчинив порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу.

Твердження позивача про те, що він не отримував повісток не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки відповідно до копії конверту вбачається, що повістка яка була направлена на адресу позивача рекомендованим поштовим відправленням за № 850 від 05.10.2024, повернута 11.10.2024 з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

Оскільки повістка на адресу позивача була направлена рекомендованим поштовим відправленням, з дотриманням порядку оповіщення військовозобов`язаних, однак повернута із зазначенням відміткою 11.10.2024 про відсутність адресата, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 , який є військовозобов`язаним, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин.

З огляду на вказане, суд констатує дотримання процедури направлення повістки позивачу.

Вищенаведене у сукупності спростовує доводи позивача в частині того, що на його адресу листа з повісткою не надходило, на які він посилається в змісті пояснень у протоколі про адміністративне правопорушення та в обґрунтування своїх позовних вимог.

Таким чином, жодних законних та обґрунтованих підстав для звільнення позивача від адміністративної відповідальності та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення судом не встановлено, оскільки факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджений належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що саме позиція та докази, надані стороною відповідача є більш переконливими та об`єктивними для суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення відповідає вимогам КУпАП, винесена на підставі та в межах повноважень, наданих відповідачу, за наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а тому відсутні підстави для визнання постанови протиправною та її скасуванню.

У відповідності до положень ст.139 КАС України суд відносить судові витрати за рахунок позивача.

Керуючись ст. 243, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_5 №201 від 24.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного штрафу в розмірі 17 000 гривень - залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду складено 09.07.2025 року.

Суддя: А. А. Русіна