Справа № 520/32029/24
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 р. Справа № 520/32029/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.01.2025, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/32029/24

за позовом Підприємства об`єднання громадян «КОНСТАНТА» громадської організації «Харківська обласна організація всеукраїнської організації союз осіб з інвалідністю України»

до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Підприємство об`єднання громадян «Константа» громадської організації «Харківська обласна організація всеукраїнської організації союз осіб з інвалідністю України» (далі по тексту позивач, ПОГ «Константа» ГО «ХОО ВО Союз осіб з інвалідністю», ПОГ «Константа», підприємство) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС в Харківській області, податковий орган), в якому просить:

-визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Харківській області № 84766 від 15.10.2024 року про відповідність платника податку на додану вартість ПОГ «КОНСТАНТА» ГО «ХОО ВО Союз осіб з інвалідністю» критеріям ризиковості платника податку;

-зобов`язати ГУ ДПС у Харківській області виключити ПОГ «КОНСТАНТА» ГО «ХОО ВО Союз осіб з інвалідністю» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 по справі № 520/32029/24 адміністративний позов ПОГ «Константа» ГО «ХОО ВО Союз осіб з інвалідністю» до ГУ ДПС у Харківській про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДПС у Харківській області № 84766 від 15.10.2024 року про відповідність платника податку на додану вартість ПОГ «Константа» ГО «ХОО ВО Союз осіб з інвалідністю» критеріям ризиковості платника податку.

Зобов`язано ГУ ДПС у Харківській області виключити ПОГ «Константа» ГО «ХОО ВО Союз осіб з інвалідністю» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області на користь ПОГ «Константа» ГО «ХОО ВО Союз осіб з інвалідністю» сплачений судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн..00 коп.

Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.01.2025 по справі № 520/32029/24, прийнявши по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що комісією ГУ ДПС з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН прийнято рішення від 15.10.2024 № 84766 про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку (накопичення залишкiв нереалiзованих товарiв за вiдсутностi (недостатностi) мiсць для їх зберiгання (власних, орендованих складських примiщень) вiдповiдно до поданої до контролюючих органiв звiтностi, постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку, підприємство має взаємовідносини з контрагентами, які мають ознаки ризиковості). На підставі вказаного у податкового органу виник сумнів щодо господарської діяльності позивача, аналіз якої свідчить про наявність ризиків маніпулювання показниками податкової звітності з ПДВ та втрат бюджету, проходження схемного кредиту суб`єктів господарювання, які при здійсненні фінансово-господарських операцій здійснюють підміну позицій товарних груп та задіяні в схемах формування ризикового податкового кредиту з ПДВ для реального сектору економіки.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання виключити позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості, зазначає, що така є неправомірною, так як суд в даному випадку перебирає функцію органу ДПС щодо збирання, опрацювання та контролю за своєчасністю та достовірністю сплати коштів до бюджету.

Позивач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить суд залишити апеляційну скаргу ГУ ДПС у Харківській області без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.01.2024 року у справі №520/32029/24 - без змін.

Вказує, що в апеляційній скарзі, як і у відзиві на позов, відповідачем не наведено жодних доводів, які б підтверджували правомірність віднесення позивача до переліку ризикових платників.

Також зауважує, що відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку є підставою для безумовного зупинення реєстрації усіх без виключень податкових накладних/розрахунків коригувань, поданих позивачем, що носить для нього виключно негативні наслідки, оскільки строк реєстрації кожної податкової накладної значно збільшується.

Заперечуючи наведені в оскаржуваному рішенні обставини щодо накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання, відповідно до поданої до контролюючих органів звітності, позивач стверджує, що для здійснення господарської діяльності підприємство використовує орендовані площі, відомості про які були надані до ГУ ДПС у Харківській області, шляхом подання повідомлень за формою 20-ОПП та маються у розпорядженні податкового органу. Крім того вказує, що підприємством придбаваються послуги з надання електронних комунікаційних послуг (послуги Інтернет), по проведенню державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду, по проведенню дезінфекції, дезінсекції, дератизації, що підтверджується наданими до матеріалів справи доказами. Зазначив, що незрозуміло про накопичення яких саме залишків нереалізованих ТМЦ йде мова у оскаржуваному рішенні відповідача, станом на яку дату тощо. Зауважив, що до матеріалів справи надано оборотно-сальдові відомості щодо руху сировини на складі підприємства, залишків ТМЦ.

Вказуючи на необґрунтованість доводів відповідача щодо здійснення позивачем постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку, позивач зауважує, що по-перше, на підтвердження таких обставин не надано жодного доказу, по-друге, в оскаржуваному рішенні відповідачем не зазначено операції (дата, сума, номер і дата податкової накладної), які б свідчили про постачання вказаних вище товарів/послуг, по-третє, позивач в рамках кодів КВЕД 10.12, 32.99 здійснює виробництво м`яса та закуповує сировину для виготовлення готової продукції у постачальників, що підтверджується наданими до матеріалів справи доказами.

Також зазначає, що ГУ ДПС у Харківській області було порушено порядок віднесення позивача до платників податку, які відповідають критеріям ризиковості, оскільки відповідно до приписів п. 26, 27, 40, 42-46 Порядку № 1165, питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлено на реєстрації. Разом з цим, відповідно до витягу з протоколу № 155 від 07.08.2024 засідання Комісії ГУ ДПС у Харківській області включення позивача до переліку ризикових платників податків було здійснено на підставі отриманої інформації щодо можливого схемного кредиту платниками (обмін інформацією відповідно до листа ДПС України від 27.01.2021 №2516/7/99-00-18-01-03-07) щодо ПОГ «Константа».

Вказує, що зобов`язання судом першої інстанції відповідача виключити позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості не є втручанням у дискреційні повноваження податкового органу, оскільки у даній справі ГУ ДПС у Харківській області не наділено повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Відповідач, у поданих до суду апеляційної інстанції додаткових поясненнях, наполягав на правомірності віднесення позивача до платників податків, які відповідають критеріям ризиковості. Додатково зазначив, що ПОГ "КОНСТАНТА" укладено договір про надання послуг з замовниками ТОВ «Харківський механічний завод «Максіма» та ТОВ «НПО «МАКСІМА» щодо механічної обробки деталей та виготовлення деталей з матеріалів замовника. Послуги надаються на умовах субпідряду (за допомогою третіх осіб), який виконує ФОП ОСОБА_1 який є засновником вказаних підприємств замовників даної номенклатури товару. Вказує, що згідно наданої звітності 4 ДФ за 1 квартал 2024 року ПОГ "КОНСТАНТА" здійснило нарахування доходу на користь ФОП ОСОБА_1 як самозайнятій особі з ознакою доходу «157» у розмірі 442,1 тис. грн. Також відповідно до відомостей про об`єкти оподаткування ПОГ "КОНСТАНТА", ТОВ «Харківський механічний завод «Максіма» та ТОВ «НПО «МАКСІМА» має складські приміщення за однією адресою м. Харків, Слобідський район, вулиця Вишнева, буд. 27, які, відповідно до наданих позивачем пояснень, ПОГ "КОНСТАНТА" орендує у ФОП ОСОБА_1 .

Зауважує, що зa 2023-2024 роки платником ПОГ "КОНСТАНТА" реалізовано зазначених послуг на майже 4 млн. грн. ПДВ. Крім того по всій номенклатурі товару по заблокованим ПОГ "КОНСТАНТА" накладним прослідковується реалізація придбаного товару з націнкою на 233,3%.

Відповідно до положень ч.1 ст. 308 , п.3 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС України) розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у ній доказами та в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

ПОГ «Константа» було отримано в електронному сервісі ДІІС «Електронний кабінет платника податків» рішення № 67668 від 07.08.2024 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, в якому зазначено, що позивач відповідає критеріям ризиковості платника податку, підстава - п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку:

«11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності;

14 - постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (СУМнакл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку.»

Не погодившись з вищезазначеним рішенням, 25.09.2024 ПОГ «Константа», в порядку п.6 Постанови КМУ №4165 від 11.12.2019, було подано повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості, відповідні пояснення (звернення) та копії усіх необхідних первинних документів .

У подальшому, ПОГ «Константа» було отримано в електронному сервісі ДПС «Електронний кабінет платника податків» рішення № 81104 від 01.10.2024 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, в якому зазначено, що позивач відповідає критеріям ризиковості платника податку, підстава-п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку:

«11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності;

14 - постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (СУМнакл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку.»

документи :«накопичення залишків нереалізованих товарів»

Не погодившись з вищезазначеним рішенням, 09.10.2024 ПОГ «Константа», в порядку п.6 Постанови КМУ №1165 від 11.12.2019 було подано повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості, відповідні пояснення (звернення) та копії усіх необхідних первинних документів .

Далі, ПОГ «Константа» було отримано в електронному сервісі ДІЯ «Електронний кабінет платника податків» рішення № 84766 від 15.10.2024 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, відповідно до якого позивач відповідає критеріям ризиковості платника податку, підстава п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку:

«11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності;

14 - постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (СУМнакл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку.»

ДОКУМЕНТИ: «накопичення залишків нереалізованих товарів».

Позивач, вважаючи вказане рішення суб`єкта владних повноважень № 84766 від 15.10.2024 необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з протиправності рішення контролюючого органу від 15.10.2024 № 84766 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. При цьому судом зазначено, що податковим органом проігноровані усі первинні документи, які були надані позивачем, зокрема щодо придбання сировини з доказами оплати, щодо реалізації готової продукції з доказами отримання оплати, документи щодо наявності матеріально-технічної бази (оренди ЗД принтерів, наявність складу та цеху тощо), оборотно-сальдові відомості по рахункам.

У зв`язку з чим, суд вважав, що ефективним способом відновлення порушеного права позивача в даному випадку буде зобов`язання ГУ ДПС у Харківській області виключити ПОГ «Константа» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 201.16 цієї ж статті реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом ЄРПН) відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі за текстом - Порядок № 1246), а також Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 (далі за текстом - Порядок № 569).

Зокрема, пунктом 12 Порядку № 1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів встановлено Порядком № 1165.

За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку № 1165, автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Додатком 1 до Порядку № 1165 установлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:

1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово- господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Пунктом 6 Порядку № 1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

Комісія центрального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком (пункт 26 Порядку № 1165).

Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення. (абзац 8 пункту 40 Порядку № 1165).

У додатку 4 до Порядку № 1165 зазначено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

З положень наведених норм чинного законодавства України чітко та однозначно слідує, що прийняття контролюючим органом рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку змінює правовий режим моніторингу реєстрації податкових накладних в ЄРПН, з абсолютною невідворотністю призводить до зупинення реєстрації будь-якої складеної цією особою податкової накладної в ЄРПН, а відтак спірне рішення Комісії регіонального рівня може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

На підтвердження наявності права на оскарження спірного рішення в судовому порядку слід також навести норми абзацу 14 пункту 6 Порядку № 1165, за якими у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Зазначене свідчить, що положеннями Порядку № 1165, на відміну від раніше існуючого Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМ України від 21.02.2018 № 117, передбачено право на оскарження рішення податкового органу щодо включення платника податків до реєстру платників податків.

Висновки колегії суддів відповідають правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 по справі № 340/474/20.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Наведене узгоджується із правовою позицією, що викладена Верховним Судом у постановах від 13 лютого 2025 року у справі № 160/34198/23, від 23 лютого 2023 року у справі № 420/9924/20, від 27 січня 2022 року (справа № 380/2365/21), від 18 червня 2019 року (справа № 0740/804/18), від 23 жовтня 2018 року (справа № 822/1817/1).

Суд вважає за доцільне наголосити, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для прийняття певного рішення, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини можуть бути підтверджені, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.

І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень «суб`єктивізує» акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника № 84766 від 15.10.2024 ПОГ «Константа» визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Так, у затвердженій формі рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку передбачено необхідність зазначення контролюючим органом однієї із двох підстав для прийняття такого рішення, а саме: у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності або з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів з вказівкою дати та номеру.

У формі рішення вказано про необхідність зазначення пункту критерію ризиковості платника податку, а у разі відповідності суб`єкта пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку - яка саме інформація була підставою для висновків про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Дослідивши зміст спірного рішення № 84766 від 15.10.2024 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості, колегією суддів встановлено зокрема, що при віднесенні позивача до ризикових платників, Комісією у вказаному рішенні зазначено «з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 09.10.2024 № 1».

В рядку «податкова інформація» зазначено:

11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності;

14 - постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (СУМнакл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку.

Інформація, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку:

- тип операції придбання/постачання: придбання, період здійснення господарської операції з 12.02.2024 по 07.08.2022, код згідно з УКТ ЗЕД операції, визначеної як ризикова , податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 44558677, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку 07.08.2024;

- тип операції придбання/постачання: придбання, період здійснення господарської операції з 26.02.2024 по 07.08.2024, код згідно з УКТ ЗЕД операції, визначеної як ризикова , податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 44558677, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку 07.08.2024;

- тип операції придбання/постачання: постачання, період здійснення господарської операції з 04.03.2024 по 03.07.2024, код згідно з УКТ ЗЕД операції, визначеної як ризикова 3926, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 44558677, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку 07.08.2024.

В графі «документи» зазначено: залишки нереалізованих товарів.

Разом з цим, у вказаному рішенні не розкрито суть та характер наявної податкової інформації, яка стала підставою для такого висновку та не зазначено, в чому саме полягає ризиковість та нереальність здійснених господарських операцій.

З приводу посилання ГУ ДПС у Харківській області на те, що позивачем здійснюється накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності (п.11), колегія суддів зазначає, що ані в оскаржуваному рішенні, ані протягом розгляду даної адміністративної справи відповідачем не зазначено, яка кількість товару знаходиться в залишках у позивача.

Колегія суддів зауважує, що у ході розгляду справи ГУ ДПС у Харківській області не надано жодних доказів, які б досліджувалися на засіданні комісії та які слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення про включення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, зокрема, доказів на підтвердження відсутності (недостатності) у ПОГ «Константа» місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності.

Натомість, на спростування позиції податкового органу щодо відсутності (недостатності) у підприємства місць для зберігання (власних, орендованих складських приміщень), ПОГ «Константа» у повідомленні про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податків критеріям ризиковості (том 3 а.с. 202-209), (направленому до ГУ ДПС у Харківській області) зазначено, що для ведення своєї господарської діяльності ПОГ «КОНСТАНТА» використовує орендовані площі, зокрема:

нежитлові приміщення (для розміщення складських та виробничих приміщень) загальною площею 300 м. кв., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Штерівська, 6 (відповідно до договору оренди № 1/09 від 01.09.2023 року, акту прийому-передачі приміщень від 01.09.2023 року, додаткової угоди № 1 від 30.06.2024 року до договору, актів надання послуг № 24/2902-1 від 29.02.2024 року, № 24/3105-1 від 31.05.2024 року, платіжної інструкції № 344 від 15.08.2024 року, банківської виписки за 15.08.2024 року);

нежилі приміщення площею 37 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, проспект Леся Курбаса, 2-6 (відповідно до договору оренди нежилих приміщень та найма від 02.10.2023 року № 1.176.ОУ23, акту приймання-передачі приміщень та майна від 02.10.2023 року, додатку № 2 до договору, додаткової угоди № 1 від 02.10.2023 року до договору, додаткової угоди № 2 від 02.10.2023 року, додаткової угоди від 01.01.2024 року до договору, рахунку-фактури № 211 від 29.02.2024 року, розрахунку вартості № 231 від 29.02.2024 року, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000231 від 29.02.2024 року, протоколу узгодження договірної ціни № 231 від 29.02.2024 року, рахунку-фактури №№ 747 від 31.05.2024 року, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000783 від 31.05.2024 року, протоколу узгодження договірної ціни № 783 від 31.05.2024 року, платіжних інструкцій № 303 від 07.02.2024 року, № 186 від 04.06.2024 року);

нежитлове приміщення за адресою: м. Харків, проспект Науки. № 36 літера А5 (відповідно до договору оренди № 66 від 01.11.2023 року, акту приймання-передачі об`єкту оренди від 01.11.2024 року, актів надання послуг № 58 від 29.02.2024 року, № 155 від 31.05.2024 року, № 221 від 31.07.2024 року, платіжної інструкції № 345 від 15.08.2024 року, банківської виписки за 15.08.2024).

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що позивач має орендовані складські приміщення для провадження господарської діяльності, що спростовує протилежні доводи апелянта в цій частині.

Щодо тверджень апелянта відносно постачання товарів/послуг з боку ПОГ «Константа» за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (СУМнакл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку, колегія суддів зазначає, що підприємство, укладаючи господарські договори, виготовляє продукцію в рамках, визначених в статуті та зареєстрованих в ЄДР фізичних та юридичних осіб-підприємців видів діяльності (КВЕД). Так, в рамках виду діяльності за КВЕД 10.12 позивач здійснює виробництво м`яса, на підтвердження чого до контролюючого органу (шляхом направлення повідомлення за формою 20-ОПП) було надано договір оренди № 01 вересня 2023 року щодо оренди виробничого цеху загальною площею 300 кв.м. за адресою: м. Харків вул. Штерівська, 6, Акт перевірки Держпродспоживслужби № 130 від 17.10.2023 року, в якому зазначено що приміщення за адресою м. Харків вул. Штерівська 6, які використовуються підприємством, відповідають вимогам, що висуваються для операторів ринку з виробництва м`яса курей (тушок та їх частин), за результатами обстеження видано Експлуатаційний дозвіл № 63-12-20 від 20.10.2023 року на потужності з виробництва м`яса курей, розбирання та обвалювання м`яса. Крім того, позивачем укладено договір з Харківською обласною лікарнею ветеринарної медицини № 09018/24 від 01.01.2024 року; укладено договори на вивіз ТБО, водовідведення, водопостачання, дезінфекції, дезінсекції та дератизації, здійснюється оплата по відшкодуванню електричній енергії; відповідно до норм діючого законодавства за підприємством закріплений ветеринарний лікар, підприємством. Виробництво м`яса птиці здійснюється на підставі придбаних у ДП «Харківський регіональний центр стандартизації та метрології» ДСТУ ЄЕК ООН ECE/TRADE/355:2007.

Крім того, як зазначав позивач у поданому до відповідача повідомленні за формою 20-ОПП, та на підтвердження чого, до матеріалів справи надано відповідні документи, в рамках КВЕД 32.99 підприємство закуповує сировину («Філамент для Зд Друку», для виготовлення готової продукції у постачальників. Для доставки сировини до місця переробки підприємство користується послугами сторонніх перевізників. Для отримання готової продукції позивач розміщує сировину на складі за адресою м. Київ вул Л. Курбаса 25, від покупця (ТОВ «Лоджікс 7 Україна») отримує через мережу інтернет модель/макет/ розміри/схему необхідного виробу. Після узгодження всіх деталей замовлення, сировина поступає до 3Д принтерів, що розміщуються за адресою м. Київ вул Л.Курбаса 2Б, які здійснюють принт і в результаті чого отримується готова продукція, а саме: корпус лазера, кришка лазера, платформа лазера, корпус блока керування, кришка, скоба, хвіст С, хвіст К і т.д. Готова продукція зберігається на складах за адресою м. Київ вул Л.Курбаса 25 до відвантаження покупцям. Готова продукція доставляється покупцю на умовах -DDP -склад покупця м. Київ вул. Машинобудівна, будинок 44. Для здійснення цього постачальником укладено договір з перевізником ФОП ОСОБА_2 .

Наведені обставини підтверджуються наданими до матеріалів справи первинними документами, які також позивачем направлялись до податкового органу, оцінку яким, як встановлено під час судового розгляду даної справи, відповідачем надано не було.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що підставою для визнання позивача ризиковим слугувало також твердження про здійснення ним постачання/придбання на адресу ризикових контрагентів, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки на підтвердження таких обставин контролюючим органом не наведено ані належного мотивування, ані не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції, що не відповідає принципу правової визначеності.

Колегія суддів зауважує, що лише посилання на наявність у контрагентів позивача ризикових ознак або віднесення їх до переліку ризикових без надання відповідних доказів беззаперечно не може свідчити про ризиковість ПОГ «Константа», оскільки таке б розуміння суперечило б правилу індивідуальної відповідальності платника податків, який Європейський суд з прав людини визначив як «добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом». В подальшому, у своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово підтримав висновок про неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії за неправомірні дії іншої компанії, тобто, правило індивідуальної відповідальності платника податків (справа ВАТ «Нефтяная компания ЮКОС» проти РФ (Заява №14092/04); справи «Булвес» АД проти Болгарії» (2009 рік, заява № 3991/03), «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарії» (2010 рік, заява № 6689/03), «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (заява № 36985/97), «Полторацький проти України» від 29.04.2003 (заява № 38812/97).

Колегія суддів звертає увагу, що, згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка міститься в постанові від 02.04.2020 у справі №160/93/19, податкова інформація, наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Відповідачем не надано до суду податкової інформації, яка б свідчила про ризиковість ПОГ «Константа», як платника податків, що була врахована контролюючим органом та стала підставою для прийняття оскаржуваного рішення від 15.10.2024 № 84766, а також не конкретизовано суду, чому було недостатньо наданої позивачем інформації та копій відповідних документів від 09.10.2024 № 1 для прийняття рішення про виключення підприємства із ризикових.

Тобто, відповідачем не надано жодного доказу, який би досліджувався в ході засідання Комісії, і який слугував би достатньою та обґрунтованою підставою для прийняття оскаржуваного рішення, а суд не встановив наявність у відповідача підстав для віднесення підприємства до пункту 8 Критеріїв ризиковості.

Окрім того, ГУ ДПС у Харківській області не вказано, які саме документи, достатні для прийняття комісією рішення про виключення позивача з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, позивач мав би надати на розгляд комісії, але не надав.

Доводи ГУ ДПС у Харківській області, викладені в апеляційній скарзі та додаткових поясненнях про те, що аналіз діяльності позивача свідчить про ймовірність задіяння платника у мінімізації сплачених до бюджету сум ПДВ, мотивовані зокрема тим, що ПОГ "КОНСТАНТА" укладено договір про надання послуг з замовниками ТОВ «Харківський механічний завод «Максіма» та ТОВ «НПО «МАКСІМА» щодо механічної обробки деталей та виготовлення деталей з матеріалів замовника, виконання яких здійснюється на умовах субпідряду (за допомогою третіх осіб), який виконує ФОП ОСОБА_1 , який, в свою чергу, є засновником вказаних підприємств, та на рахунок якого позивачем за 1 квартал 2024 року нараховано доходу на користь з ознакою доходу «157» у розмірі 442,1 тис. грн, колегія суддів не приймає до уваги як підставу для винесення оскаржуваного рішення від 15.10.2024 № 84766 про віднесення позивача до ризикових платників податків, відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку, оскільки такі висновки жодним чином не підтвердженні та не були покладені в основу спірного рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості.

Крім того, у спірних правовідносинах прийняттю оскаржуваного рішення не передувало подання позивачем на реєстрацію податкової(их) накладної(их), що додатково свідчить про протиправний характер такого рішення, оскільки вирішення питання щодо наявності підстав для віднесення позивача до ризикових платників податків можливо лише після перевірки одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.06.2022 у справі №640/6130/20 та в силу приписів ч. 5 ст.242 КАС України враховується судом при вирішенні даного спору.

Колегія суддів вважає, що не розкривши у спірному рішенні № 84766 від 15.10.2024 суть та характер наявної податкової інформації, яка стала підставою для його прийняття, а також не навівши ризикових операцій і назв підприємств, що були задіяні в таких операціях, як це передбачено пунктом 8 Порядку № 1165, відповідач діяв без дотримання власної процедури, не прозоро та не у спосіб, встановлений законом, що виключає можливість мінімізувати ризик помилки у спірних відносинах.

У справі Рисовський проти України Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Обов`язок доведення відповідності оскаржених рішень (діяння) закону за критеріями частини 2 статті 2 КАС України, який згідно з частиною 2 статті 77 КАС України покладено саме на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, Головним управлінням ДПС у Харківській області, як контролюючим органом не виконано.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування рішення ГУ ДПС у Харківській області № 84766 від 15.10.2024 про відповідність критеріям ризиковості ПОГ «Константа», як такого, що прийняте без дотримання вимог частини 2 статті 2 КАС України, необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, непропорційно та нерозсудливо.

Щодо посилання апелянта на протиправність рішення суду в частині зобов`язання виключити позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості, зважаючи на те, що суд не може своїм рішенням підміняти рішення суб`єкта владних повнеоважень, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями п. 6 Порядку №1165 закріплено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Колегія суддів враховує, що відповідно до пунктів 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язання відповідача виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду від 07.04.2023 у справі № 280/3639/20, від 06.02.2024 у справі № 320/13271/20.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року по справі № 520/32029/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін