Справа № 300/1761/25
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/1761/25 пров. № А/857/17970/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання: Прачук І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у справі №300/1761/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії (головуючий суддя першої інстанції Чуприна О.В., час ухвалення - у письмовому провадженні, місце ухвалення м. Івано - Франківськ, дата складання повного тексту 14.04.2025),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 17.03.2025 звернувся в суд з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі по тексту також - відповідач, виконавча служба, Відділ, ДВС) в якому просить:

- визнати протиправними дії Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції під час здійснення заходів у виконавчому провадженні ВП 74225764 щодо примусового виконання виконавчого листа №300/5087/22, що видав Івано-Франківський окружний адміністративний суд 16.02.2024;

- зобов`язати Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції та Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції розглянути скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції під час здійснення заходів у виконавчому провадженні ВП 74225764 щодо примусового виконання виконавчого листа №300/5087/22, що видав Івано-Франківський окружний адміністративний суд 16.02.2024;

- визнати дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції під час здійснення заходів у виконавчому провадженні ВП 74225764 щодо примусового виконання виконавчого листа №300/5087/22, що видав Івано-Франківський окружний адміністративний суд 16.02.2024, протиправними;

- постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закінчення (завершення) виконавчого провадження ВП 74225764 щодо примусового виконання виконавчого листа №300/5087/22, що видав Івано-Франківський окружний адміністративний суд 16.02.2024, скасувати;

- зобов`язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції поновити виконавче провадження ВП 74225764 щодо примусового виконання виконавчого листа №300/5087/22, що видав Івано-Франківський окружний адміністративний суд 16.02.2024.

Підставою звернення із вказаним позовом є протиправно винесена Відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постанова у виконавчому провадженні 74225764 про закінчення виконавчого провадження від 29.01.2025.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи №300/5087/22 та №300/5163/22 за наслідками виконання яких відкрито відповідні виконавчі провадження. Вважає, вказані судові рішення реально не виконані, оскільки останнього не повідомлено про оформлення довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсії. Звернення позивача про надання копій довідок та виправлення помилок залишені без розгляду. Так, відповідно до інформації Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено довідку №10/1/723 від 02.02.2024 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, у якій вказано про встановлення грошового забезпечення із застосуванням прожиткового мінімуму на 01.01.2023, але розмір прожиткового мінімуму не відповідає встановленому на 01.01.2023 (зазначено прожитковий мінімум у сумі 2102,00 гривень), розмір якого склав 21 195,15 гривень із розрахунку: посадовий оклад 6730,00 гривень, оклад за військовим званням (майор) 1600,00 гривень, надбавка за вислугу років - 45% у розмірі 3748,50 гривень, надбавка за таємність - 10%, в сумі 564,00 гривень, надбавка за класність 0% - 0,00 гривень, надбавка за виконання особливо важливих завдань 65% в сумі 6578,65 гривень.

Також протиправно зменшено розмір відсоткового значення такий складових, як премія (35% замість 90-140%), не зазначено розмір премії, додаткові види грошового забезпечення розраховані не від посадового окладу та окладу за військовим званням станом на 01.01.2020, не вказано підвищення посадового окладу за службу на території гірського населеного пункту в розмірі 25%.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Судові рішення також не відповідають правовим висновкам Верховного Суду. Відповідна правова позиція викладена у судових рішеннях Верховного Суду у праві №756/332/21.

Зазначає, що Верховний Суд у постанові від 15.04.020р. у справі №761/24136/15-ц дійшов в висновку, що рішення не може суперечити принципу верховенства права, меті й завданням судочинства, які спрямовані на захист порушеного права та виконання судового рішення.

Покликаючись на норми Закону України «Про виконавче провадження», апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції ІНФОРМАЦІЯ_2 не виконано всупереч норм Конституції України та чинного законодавства, а державний виконавець протиправно закінчив виконавче провадження.

Учасники справи правом подання відзиву не скористались.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання.

Відповідно до статті 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи (ч.7 ст. 287 КАС України).

З врахуванням вищенаведеного, та у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що дана категорія справ віднесена до термінових, розгляд яких здійснюється у десятиденний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №300/5087/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій задоволено частково:

- визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 для перерахунку його пенсії;

- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 за №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 пенсії ОСОБА_1 .

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 у справі №300/5087/23 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/116552985) апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_3 залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року у справі №300/5087/22 без змін.

За наслідками апеляційного перегляду, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №300/5087/22 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/113963417) набрало 24.01.2024 законної сили.

На виконання коментованого судового рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 видав ОСОБА_1 довідку від 02.02.2024 за №10/1/723 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за посадою заступника начальника 136 центру забезпечення ракетами і боєприпасами з виховної роботи, яку він займав на день звільнення зі служби 05.05.2011 (зворотній бік а.с.68).

Згідно коментованої довідки грошове забезпечення ОСОБА_1 для обчислення пенсії склало 21 195,15 гривень та складається з: посадового окладу в розмірі 6730,00 гривень; окладу за військове звання (майор) в розмірі 1600,00 гривень; надбавки за вислугу років (45%) в розмірі 3748,50 гривень; надбавки за таємність (10%) в розмірі 564,00 гривень; НВОВЗ (ОВЗ + ПО + % вислуга) (65%) в розмірі 6578,65 гривень; премії (35%) в розмірі 1974,00 гривень (зворотній бік а.с.68).

Івано-Франківський окружний адміністративний суд 16.02.2024 видав виконавчий лист №300/5087/22 про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 за №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 пенсії ОСОБА_1 (а.с.55).

20.02.2024 позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заяво у якій просив прийняти до виконання виконавчий лист №300/5087/22 від 16.02.2024 (а.с.54).

Старшим державним виконавцем Відділу 21.02.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 74225764, якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №300/5087/22 від 16.02.2024. Пунктом 2 якої постановлено боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с.60).

Також 21.02.2024 відповідачем винесено постанови про стягнення виконавчого збору (а.с.63) та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.66).

ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 28.02.2024 за №10/1/1368 на виконання постанови від 21.02.2024 про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа №300/5087/22 від 16.02.2024 надав Відділу належним чином засвідчені документи щодо добровільного виконання рішення суду відповідачем до моменту прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження. Просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.67).

До заяви боржником долучено супровідний лист від 02.02.2024 за №10/1/723, яким направлено довідку про розмір грошового забезпечення згідно рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/5087/22 від 05.10.2023 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (а.с.68).

Згідно штемпелю (відтиску) печатки ГУ ПФУ в Івано-Франківській області 06.02.2024 отримало вказаний лист ІНФОРМАЦІЯ_3 та долучену до такого довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2020 року від 02.02.2024 за №10/1/723 (зворотній бік а.с.68).

ОСОБА_1 15.03.2024 скерував засобами електронного поштового зв`язку на ім`я начальника Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернення (а.с.88), у якому просив надати інформацію про хід та результати виконання виконавчих проваджень щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 надати до Головного управління Пенсійного в Івано-Франківській області з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до виконавчих листів по судових справах №300/2762/23 та №300/5087/22 відповідно до виконавчих проваджень ВП 74225764, ВП 74225965.

Просив врахувати, що боржником (відповідачем) судові рішення виконані не належним чином, оскільки до довідок на перерахунок пенсії не зазначено про підвищення посадового окладу за службу на території гірського населеного пункту в розмірі 25% та премії в розмірі 90% (зазначено 35%). Такі додаткові види грошового забезпечення вказані в довідках про перерахунок пенсії у 2012 році, копію якої надано до виконавчої служби. Боржником не виконано рішення суду (а.с.88).

ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно 01.04.2024 скеровано до ДВС лист-повідомлення за №6/360, у якому повідомив про добровільне виконання рішення суду та просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження у ВП 74225764 (а.с.74-78).

Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом від 10.04.2024 за №03.1-24/4186 у відповідь на звернення ОСОБА_1 від 15.03.2024, повідомив останнього про хід виконання виконавчих проваджень ВП 74225764, ВП 74225965, а також про надсилання боржнику вимог щодо належного виконання рішення суду (а.с.87).

Відповідачем 13.04.2024 надіслано ІНФОРМАЦІЯ_2 вимогу державного виконавця від 13.04.2024 за №4861, згідно якої зобов`язав надати державному виконавцю протягом 3 денного терміну з моменту отримання даної Вимоги обґрунтоване пояснення на зауваження викладені стягувачем, який заперечує повне фактичне виконання рішення суду боржнику у даній справі (а.с.89-90).

ІНФОРМАЦІЯ_2 скерував старшому державному виконавцю Відділу лист від 01.05.2024 за №10/1/3022, у якому зазначив, що у рішенні суду не вказано про необхідність підвищення посадового окладу на 25% за службу в гірській місцевості та виплату премії в розмірі 90%, а відтак, боржником виконано рішення суду в повному обсязі, видавши довідку про розмір грошового забезпечення за посадою, яку займав ОСОБА_1 на день звільнення з лав Збройних Сил України станом на 01.01.2020, з урахуванням підвищення посадового окладу та окладу за військове звання, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року (а.с.92).

Позивач 11.06.2024 скерував до відповідача заяву-скаргу у якій просив надати інформацію про хід та результати виконання виконавчих проваджень щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідки з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача відповідно до виконавчих листів по судовим справам №300/2762/23 та №300/5087/22, №300/5163/22 відповідно до виконавчих проваджень ВП 74225764, ВП 74225965, ВП 74654273. Просив врахувати що боржником (відповідачем) судові рішення виконані не належним чином, оскільки до довідок на перерахунок пенсії не зазначено про підвищення посадового окладу за службу на території гірського населеного пункту в розмірі 25% та премії в розмірі 90% (зазначено 35%). Такі додаткові види грошового забезпечення вказані в довідках про перерахунок пенсії у 2012 році, копію якої надано до виконавчої служби. Боржником не виконано рішення суду (а.с.96-98).

За результатами розгляду коментованого звернення, Відділом надано заявнику відповідь від 25.08.2024 за №3375/3.1-24, у якій повідомив про рух виконавчих проваджень ВП 74225764, ВП 74225965, ВП 74654273 (а.с.94-95).

В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_2 , 20.06.2024 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із заявою про визнання виконавчого листа №300/5087/24, виданого 16.02.2024, таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.

Заява вмотивована тим, що боржник добровільно виконав судове рішення до прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження. Зазначені обставини добровільного виконання вимог виконавчого листа є підставами для визнання цього виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Адміністративна справа №300/5087/22 перебувала на розгляді у Восьмому апеляційному адміністративному суді та надійшла на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду 11.12.2024, що підтверджується відтиском штампу канцелярії суду.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.12.2024 відмовлено в задоволенні клопотання заявника про зупинення виконання за виконавчим листом №300/5087/22 до розгляду судом заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Вказані обставини встановлені ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 у справі №300/5087/22 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/123941445).

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (частина 5 статті 78 КАС України).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 у справі №300/5087/22 заяву ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання виконавчого листа № 300/5087/22, виданого 16.02.2024 таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано виконавчий лист № 300/5087/22, виданий Івано-Франківським окружним адміністративним судом 16.02.2024 таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 у справі №300/5087/22 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі №300/5087/22 без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/125823707).

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 29.01.2025 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у ВП 74225764 у зв`язку з виконанням боржником рішення суду фактично в повному обсязі на підставі пункту 9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.99-100).

Вважаючи протиправними дії Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та відповідача, а також визнання протиправною і скасування постанови про закінчення (завершення) виконавчого провадження 74225764 від 29.01.2025, позивач звернувся з цим позовом до суду з метою захисту своїх порушених прав, шляхом поновлення виконавчого провадження.

Суд першої інстанції в позові відмовив з тих підстав, що відповідачі діяли на підставі закону, із урахуванням усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачем питання

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусовому виконанню за правилами вимог частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII підлягають рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно частин 1, 2 статті 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Статтею 18 Закону №1404-VIII встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (пункт 1 частини 3, частина 4 статті 18 Закону №1404-VIII).

Частиною 1 статті 63 Закону №1404-VIII встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У відповідності до підпунктів 5, 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (частина 2 статті 39 Закону №1404-VIII).

Згідно частини 3 статті 39 Закону №1404-VIII У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14-18, 19-1 частини 1 цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Оскаржена позивачем постанова винесена на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII, у зв`язку з фактичним виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (а.с.99-100).

Як встановлено судом та уже зазначалось вище, на виконання судового рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 видав позивачу довідку від 02.02.2024 за №10/1/723 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за посадою заступника начальника 136 центру забезпечення ракетами і боєприпасами з виховної роботи, яку він займав на день звільнення зі служби 05.05.2011 (зворотній бік а.с.68).

Згідно коментованої довідки грошове забезпечення ОСОБА_1 для обчислення пенсії склало 21 195,15 гривень та складається з: посадового окладу в розмірі 6730,00 гривень; окладу за військове звання (майор) в розмірі 1600,00 гривень; надбавки за вислугу років (45%) в розмірі 3748,50 гривень; надбавки за таємність (10%) в розмірі 564,00 гривень; НВОВЗ (ОВЗ + ПО + % вислуга) (65%) в розмірі 6578,65 гривень; премії (35%) в розмірі 1974,00 гривень (зворотній бік а.с.68).

Івано-Франківський окружний адміністративний суд 16.02.2024 видав виконавчий лист №300/5087/22 про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 за №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 пенсії ОСОБА_1 (а.с.55).

Досліджуючи фактичне виконання судового рішення, судом встановлено також, що ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 28.02.2024 за №10/1/1368 на виконання постанови від 21.02.2024 про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа №300/5087/22 від 16.02.2024 надав відповідачу належним чином засвідчені документи щодо добровільного виконання рішення суду відповідачем до моменту прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження. Просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.67).

Зокрема до заяви долучено супровідний лист від 02.02.2024 за №10/1/723, яким направлено довідку про розмір грошового забезпечення згідно рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/5087/22 від 05.10.2023 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (а.с.68).

Згідно штемпелю (відтиску) печатки ГУ ПФУ в Івано-Франківській області 06.02.2024 отримало вказаний лист ІНФОРМАЦІЯ_4 та долучену до такого довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2020 року від 02.02.2024 за №10/1/723 (зворотній бік а.с.68).

ІНФОРМАЦІЯ_4 повторно 01.04.2024 скеровано до ДВС лист-повідомлення за №6/360, у якому повідомив про добровільне виконання рішення суду та просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження у ВП 74225764 (а.с.74-78).

Відповідачем 13.04.2024 надіслано ІНФОРМАЦІЯ_4 вимогу державного виконавця від 13.04.2024 за №4861, згідно якої зобов`язав надати державному виконавцю протягом 3 денного терміну з моменту отримання даної Вимоги обґрунтоване пояснення на зауваження викладені стягувачем, який заперечує повне фактичне виконання рішення суду боржнику у даній справі (а.с.89-90).

Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом від 10.04.2024 за №03.1-24/4186 у відповідь на звернення позивача від 15.03.2024, повідомив останнього про хід виконання виконавчих проваджень виконавчих проваджень № 74225764 та № 74225965, а також про надсилання боржнику вимог щодо належного виконання рішення суду (а.с.87).

ІНФОРМАЦІЯ_4 скерував старшому державному виконавцю Відділу лист від 01.05.2024 за №10/1/3022, у якому зазначив, що у рішенні суду не вказано про необхідність підвищення посадового окладу на 25% за службу в гірській місцевості та виплату премії в розмірі 90%, а відтак, боржником виконано рішення суду в повному обсязі, видавши довідку про розмір грошового забезпечення за посадою, яку займав ОСОБА_1 на день звільнення з лав Збройних Сил України станом на 01.01.2020, з урахуванням підвищення посадового окладу та окладу за військове звання, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року (а.с.92).

Натомість апелянт вважає, що невиконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №300/5087/22 зводиться до того, що до довідки на перерахунок пенсії не зазначено про підвищення посадового окладу за службу на території гірського населеного пункту в розмірі 25% та премії в розмірі 90% (зазначено 35%). Такі додаткові види грошового забезпечення вказані в довідках про перерахунок пенсії у 2012 році, копію якої надано до виконавчої служби та про які позивач інформував відповідача у своїх звернення від 18.03.2024 (а.с.88), та від 11.06.2024 (а.с.96).

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що доводам позивача в частині не зазначення у довідці від 01.05.2024 за №10/1/3022 підвищення посадового окладу за службу на території гірського населеного пункту в розмірі 25% та премії в розмірі 90% (зазначено 35%), була надана оцінка у мотивувальній частині рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №300/5087/22. Так судом зроблено наступний правовий висновок:

«…Досліджуючи позовні вимоги позивача в частині видачі довідки «з обов`язковим зазначенням із зазначенням розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, визначених у відповідному відсотковому розмірі, суд дійшов таких висновків.

Оскаржена відмова відповідача, оформлена листом від 04.11.2022 за №9/1/2098 не містить жодної згадки чи будь-якого заперечення стосовно видачі чи не видачі довідки із зазначенням розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, визначених у відповідному відсотковому розмірі (а.с.81).

Вищезазначена відмова обґрунтовувалася відсутністю законних підстав для видачі оновленої довідки із зазначенням розміру посадового окладу і окладу за військовими (спеціальними) званнями, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Таким чином, розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії із прив`язкою до певної календарної дати, окрім значення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, станом на момент розгляду судом даної адміністративної справи, не є спірними.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

При цьому, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 246 КАС України у мотивувальній частині рішення зазначаються: чи були і ким порушені, не визнані або оспорювані права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку.

Згідно із частиною 7 статті 246 КАС України висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення).

Системний аналіз, зазначених норм КАС України дає підстави дійти висновку про те, що в порядку адміністративного судочинства здійснюється захист уже порушених прав особи (при цьому, між сторонами уже виникли правовідносини, з яких у свою чергу виник публічно-правовий спір), а не захист від можливих порушень прав у майбутньому.

В той же час, в спірних правовідносинах позивач фактично вказує про захист від можливого порушення його прав у майбутньому та не надає суду доказів порушення таких прав при зверненні до суду.

При цьому, суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є саме наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Суд зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, який стверджує про їх порушення. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.08.2019 у справі № 1340/4630/18.

Отже, у разі наявності порушення вимог закону рішеннями, діями суб`єкта владних повноважень, зазначене не є достатньою і самостійною підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання таких протиправними є доведеність позивачем порушених його прав цими рішеннями/діями.

Адміністративний позов як і матеріали позовної заяви позбавлені будь-якими аргументами і доказами, які б свідчили про порушення прав позивача внаслідок ймовірного визначення відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, визначених у тому чи іншому відсотковому розмірі не станом на 05.03.2019.

Крім того, у даній справі спірним є тільки питання не визнання відповідачем правового регулювання, за змістом якого зміна розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року в порівнянні із таким, що був встановлений на 1 січня 2018 року, впливає на визначення посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням як складової грошового забезпечення, та відповідно є подією, яку в силу вимог частини 18 статті 43 Закону і частини 4 статті 63 №2262-XII слід трактувати як зміну (підвищення) розміру одного з видів грошового забезпечення та правову підставу для видачі нової довідки з метою перерахунку пенсії.

Обов`язкове визначення виду, складу і розміру (відсоткового значення) щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії є дискреційними повноваженнями відповідача, реалізація яких повинна здійснюватися з дотримання відповідних даних за посадою, з якої мало місце звільнення позивача або прирівняною посадою у випадку її відсутності на час видачі спірної довідки.

Відтак, позовна вимога ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача в оновленій довідці вказати розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, визначених у відповідному відсотковому розмірі, є передчасною і такою, що не підлягає задоволенню…».

Тобто, судом не вирішувалось питання про необхідність зазначення у довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 додаткових видів грошового забезпечення, а саме підвищення посадового окладу за службу на території гірського населеного пункту в розмірі 25% та премії в розмірі 90% (зазначено 35%), а тому суд першої інстанції вірно висновував, що доводи позивача про не виконання судового рішення від 05.10.2023 у справі №300/5087/22 у зв`язку із вказаними обставинами є безпідставними та необґрунтованими.

Крім цього, судом враховано, що ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 у справі №300/5087/22 заяву ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання виконавчого листа №300/5087/22, виданого 16.02.2024 таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано виконавчий лист №300/5087/22, виданий Івано-Франківським окружним адміністративним судом 16.02.2024 таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 у справі №300/5087/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі №300/5087/22 без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/125823707).

Таким чином, за наслідками апеляційного перегляду, ухвала Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 у справі №300/5087/22 набрала 11.03.2025 законної сили (https://reyestr.court.gov.ua/Review/123941445).

Крім цього, Восьмим апеляційний адміністративним судом у постанові від 11.03.2025 у справі №300/5087/22 також зроблено наступні висновки:

«…Отже, у зв`язку з добровільним виконанням відповідачем вимог виконавчого листа №300/5087/22 від 16.02.2024, з огляду на видачу довідки від 02.02.2024 за №10/1/723, до моменту відкриття виконавчого провадження, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що виконавчий лист №300/5087/22 від 16.02.2024 необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Щодо покликання апелянта на те, що відповідачем протиправно зменшено розмір відсоткового значення таких складових, як премія (вказано 35 % замість 90 - 140%), додаткові види грошового забезпечення розраховані не від посадового окладу та окладу за військовим званням станом на 01 січня поточного року та не вказано підвищення посадового окладу за службу на території гірського населеного пункту в розмірі 25% відповідно до ЗУ «Про статус гірських населених пунктів в Україні», то апеляційний суд зауважує, що відмова відповідача у видачі довідки обґрунтовувалася відсутністю законних підстав для видачі оновленої довідки із зазначенням розміру посадового окладу і окладу за військовими (спеціальними) званнями, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, а розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії із прив`язкою до певної календарної дати, окрім значення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, станом на момент розгляду судом даної адміністративної справи, не був спірним.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає зазначені в апеляційній скарзі доводи позивача безпідставними, а висновки суду першої обґрунтованими, та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, з огляду на що і підстави для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали відсутні…».

З урахуванням наведених вище обставин справи, суд першої інстанції правильно висновував, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у повному обсязі виконано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №300/5087/22 за виконавчим документом від 16.02.2024 за №300/5087/22, що відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII давало підстави для закінчення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши правомірність прийнятого відповідачем рішень згідно до вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова від 29.01.2025 про закінчення виконавчого провадження ВП 74225764 вказаним вище критеріям відповідає, тому відсутні підстави для визнання її протиправною та скасування, а позовних вимог в цій частині до задоволення.

Відповідно як похідна не підлягає задоволенню позовна вимога ОСОБА_1 про поновлення виконавчого провадження № 74225764.

Також вірними є висновки суду першої інстанції про те, що відлягають до задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними дій Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції під час здійснення заходів у виконавчому провадженні ВП 74225764 щодо примусового виконання виконавчого листа №300/5087/22, що видав Івано-Франківський окружний адміністративний суд 16.02.2024 та зобов`язання Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції та Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції розглянути скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції під час здійснення заходів у виконавчому провадженні ВП 74225764 щодо примусового виконання виконавчого листа №300/5087/22, що видав Івано-Франківський окружний адміністративний суд 16.02.2024, з тих підстав, що у адміністративному позові ОСОБА_1 визначено лише одного відповідача, а саме - Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Крім цього, дослідивши долучені до матеріалів адміністративної справи №300/1761/25 письмові пояснення та докази, судом з`ясовано, що позивач не звертався до Західного міжрегіональне управління Міністерства юстиції із заявами/скаргами, про розгляд яких зазначає у позовних вимогах.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції розглянути скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції під час здійснення заходів у виконавчому провадженні ВП 74225764 щодо примусового виконання виконавчого листа №300/5087/22, що видав Івано-Франківський окружний адміністративний суд 16.02.2024.

З матеріалів прави слідує, що позивач 15.03.2024 скерував засобами електронного поштового зв`язку (відправник ) на ім`я начальника Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (одержувач ) звернення (а.с.88).

У поданому зверненні позивач просив надати інформацію про хід та результати виконання виконавчих проваджень щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 надати до Головного управління Пенсійного в Івано-Франківській області з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до виконавчих листів по судових справах №300/2762/23 та №300/5087/22 відповідно до виконавчих проваджень ВП № 74225764, ВП № 74225965.

Просив врахувати, що боржником (відповідачем) судові рішення виконані не належним чином, оскільки до довідок на перерахунок пенсії не зазначено про підвищення посадового окладу за службу на території гірського населеного пункту в розмірі 25% та премії в розмірі 90% (зазначено 35%). Такі додаткові види грошового забезпечення вказані в довідках про перерахунок пенсії у 2012 році, копію якої надано до виконавчої служби. Боржником не виконано рішення суду (а.с.88).

Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом від 10.04.2024 за №03.1-24/4186 у відповідь на звернення ОСОБА_1 від 15.03.2024, повідомив останнього про хід виконання виконавчих проваджень ВП 74225764 та ВП 74225965, а також про надсилання боржнику вимог щодо належного виконання рішення суду (а.с.87).

В подальшому, позивач засобами електронної комунікації (відправник ІНФОРМАЦІЯ_5 ) 11.06.2024 скерував на ім`я начальника Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (одержувач ) заяву-скаргу у якій просив:

- надати інформацію про хід та результати виконання виконавчих проваджень щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідки з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача відповідно до виконавчих листів по судовим справам №300/2762/23 та №300/5087/22, №300/5163/22 відповідно до виконавчих проваджень ВП № 74225764, ВП №74225965, ВП №74654273. Просив врахувати що боржником (відповідачем) судові рішення виконані не належним чином, оскільки до довідок на перерахунок пенсії не зазначено про підвищення посадового окладу за службу на території гірського населеного пункту в розмірі 25% та премії в розмірі 90% (зазначено 35%). Такі додаткові види грошового забезпечення вказані в довідках про перерахунок пенсії у 2012 році, копію якої надано до виконавчої служби. Боржником не виконано рішення суду, їх дії треба оскаржувати;

- направити відповідь та засвідчену копію звернення на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 або звичайним листом на поштову адресу (а.с.96-97).

За результатами розгляду цієї заяви-скарги, Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом від 25.06.2024 за №3375/3.1-24 інформував позивача про обставини, зазначені у заяві-скарзі від 11.06.2024 (зареєстрована у виконавчій службі 11.06.2024 за вх.№Л-335/15.1-28) (а.с.94-95) та надав копію його звернення від 11.06.2024 з проставленому на такому відтиску печатки (штампу) Відділу із зазначенням дати реєстрації та вхідного номера « 11.06.2024 вх.№03.1-23/2998» (а.с.98).

Таким чином відповідачем надано позивачу в межах визначеного законом тридцяти денного строку.

Доказів будь-яких інших звернень позивача до Відділу із заявами/скаргами/клопотаннями до відповідача матеріали адміністративної справи не містять, як і не містять будь-яких обґрунтувань протиправності дій відповідача в частині порушення вимог останнім Закону України «Про звернення громадян».

З урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідач діяв на підставі закону, із урахуванням усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачем питання.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява №65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), Проніна проти України (заява №63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява №4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у справі №300/1761/25 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 07.07.2025