Справа № 420/31749/24
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/31749/24

Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одеса адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеського апеляційного суду на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського апеляційного суду, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеського апеляційного суду, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправними бездіяльність Одеського апеляційного суду щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в зв`язку зі змінами прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2024 року, виходячи з базового посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного на підставі частини другої ст. 130 Конституції України, п. 1 ч. 3, п. 1 ст. 4 ст. 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів та абзацу 4 статті 7 Закону України Про державний бюджет України на 2024 рік, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб 3028 гривень;

- зобов`язати Одеський апеляційний суд видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої ст. 130 Конституції України, п. 1 ч. 3, п. 1 ст. 4 ст. 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів та абзацу 4 статті 7 Закону України Про державний бюджет України на 2024 рік, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб 3028 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що рішенням Вищої ради правосуддя від 10 червня 2021 року його звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку. 12.09.2024 позивач звернувся до відповідача щодо виготовлення та надання до ГУ ПФУ в Одеській області довідки про суддівську винагороду судді для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, із застосуванням для визначення посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді, прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024 в розмірі 3028 грн. Однак листом від 16.09.2024 відповідач відмовив. Зважаючи на безпідставність відмови у виготовленні та направленні до ГУ ПФУ в Одеській області запитуваної довідки, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано протиправними дії Одеського апеляційного суду щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в зв`язку з змінами прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2024 року, виходячи з базового посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного на підставі частини другої ст. 130 Конституції України, п. 1 ч. 3, п. 1 ст. 4 ст. 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів та абзацу 4 статті 7 Закону України Про державний бюджет України на 2024 рік, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб 3028 гривень.

Зобов`язано Одеський апеляційний суд видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного на підставі частини другої ст. 130 Конституції України, п. 1 ч. 3, п. 1 ст. 4 ст. 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів та абзацу 4 статті 7 Закону України Про державний бюджет України на 2024 рік, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб 3028 гривень.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Одеського апеляційного суду судовий збір в сумі 605,60 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Одеський апеляційний суд, подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судді Одеського апеляційного суду отримують суддівську винагороду відповідно до встановленого посадового окладу судді, визначеного та затвердженого у штатному розписі Одеського апеляційного суду на 2024 рік. Суддівська винагорода розрахована з врахуванням такої величини як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді» в сумі 2102,00 грн., яка встановлена ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік». У зв`язку з відсутністю змін складових суддівської винагороди працюючого судді Одеського апеляційного суду немає правових підстав надати позивачу запитувану довідку про суддівську винагороду для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024р. виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб 3028 гривень.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», зокрема абзац 5 вказаної статті, є чинною, неконституційною у встановленому порядку не визнавалася та підлягає застосуванню при визначенні розміру посадового окладу судді, який враховується при розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Вказаною нормою визначено розмір прожиткового мінімуму для обчислення базового розміру посадового окладу судді із урахуванням поточної критичної економічної ситуації в країні, на території якої введено воєнний стан.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Вищої ради правосуддя від 10 червня 2021 року звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду ОСОБА_1 у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Позивачем було подано до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області заяву про призначення/перерахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Одеса було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

12.09.2024 позивач звернувся з заявою в Одеського апеляційного суду щодо надання позивачу довідки про суддівську винагороду судді апеляційного суду відповідної посади для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням змін розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в 2024 року на суму 3028 року.

Одеським апеляційним судом 16.09.2024 року було надано відповідь, в якій зазначено, що відсутні підстави для видачі ОСОБА_1 довідки про розмір суддівської винагороди працюючого судді із розрахунку посадового окладу, не встановленого штатним розписом. Одеським апеляційним судом зазначено, що посадові оклади працюючого судді затверджуються Штатними розписами на відповідний рік. Штатний розпис Одеського апеляційного суду на 2024 рік (з 01.01.2024 року) затверджено в.о. Голови Державної судової адміністрації України 23.01.2024 року, та посадові оклади суддів на 2024 рік затверджено із застосуванням обмежень виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2102 грн. Станом на дату звернення позивача зміни до штатного розпису Одеського апеляційного суду на 2024 рік в частині зміни посадового окладу судді не вносилися.

Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що зміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено станом на 01.01.2024р. у розмірі 3028,00 грн., на іншу розрахункову величину, яка Законом №1402-VIII не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102,00 грн.), на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», є неправомірною. А відтак, за висновками суду, позивач має право на отримання довідки про суддівську винагороду для обчислення і перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно з якою суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/ перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, має бути обрахована виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2024р. (3028,00 грн).

Колегія суддів надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апелянта виходить з наступного.

Стаття 130 Конституції України визначає, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIІІ).

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (частина четверта статті 142 Закону № 1402-VIII).

Згідно із частиною першою статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частинами другою-четвертою статті 135 Закону № 1402-VIII визначено, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Базовий розмір посадового окладу судді становить, зокрема, судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

До базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються регіональні коефіцієнти, зокрема, 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб.

Отже, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян урегульовано Законом України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999р. №966-XIV, відповідно до статті 1 якого прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

Частиною третьою статті 4 Закону №966-XIV визначено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік передбачено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 у розмірі 3028,00 грн.; для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102 гривні (абз.5).

Отже, приписами абзацу 5 статті 7 Закону №4059-IX встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 гривні саме для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді.

Виходячи з наведених положень Закону №4059-IX апелянт наполягає на тому, що суддівська винагорода для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024р. визначена із урахуванням розміру прожиткового мінімуму 2102 грн.

Питання наявності підстав для застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом про Держбюджет станом на 1 січня календарного року, для розрахунку посадового окладу судді було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду.

Так, у постанові від 24 квітня 2025 року по справі № 240/9028/24 Велика Палата Верховного Суду зазначила наступне.

Безсумнівно, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі №966-XIV. Цим Законом закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. І приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Водночас, законодавець починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік не встановлював прожитковий мінімум стосовно суддів як соціальної демографічної групи. Окремими приписами цих законів встановлювався на 1 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні.

Отже, цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина - встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

З метою встановлення чіткого критерію вирішення судами спорів щодо застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів починаючи із 2021 року Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 липня 2023 року у справі №280/1233/22 та 21 березня 2024 року у справі №620/4971/23, і зазначила про те, що починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що незалежно від того, чи перераховані всі судові рішення, в яких викладений правовий висновок, від якого вона відступила, суди під час вирішення спорів у подібних правовідносинах мають враховувати саме останній правовий висновок Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці прямо залежить від розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, тому колегія суддів вважає, що наведені висновки Великої Палати Верховного Суду є ревалентними до даної справи.

Суд першої інстанції об`єктивно не міг врахувати зазначену правову позицію, оскільки така сформована після ухвалення судом першої інстанції рішення по цій справі.

За таких обставин, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 24.04.2025р. у справі №240/9028/24, з 01.01.2025р. для визначення базового розміру посадового окладу судді, який враховується при розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, повинен застосовуватись прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до абзацу п`ятого статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», а саме: 2102,00 грн.

Саме такий розмір прожиткового мінімуму при обрахунку базового розміру посадового окладу судді використано Одеським апеляційним судом у виданій довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

За наведених обставин та їх правового регулювання, з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 24.04.2025р. у справі №240/9028/24, колегія суддів доходить висновку, що у спірних правовідносинах відсутні підстави вважати протиправними дії Одеського апеляційного суду щодо видачі довідки про суддівську винагороду для обчислення з 01.01.2024р. щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розраховану із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене колегія суддів доходить висновку, що постановлене Одеським окружним адміністративним судом рішення від 22.04.2025р. підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеського апеляційного суду задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Одеського апеляційного суду про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України

Повний текст постанови складено та підписано 08 липня 2025 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова