Справа № 360/1044/25
Суддя: О.М. Качанок
Дата ухвалення: 2025-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 липня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1044/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Качанок О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Котенка Андрія Павловича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Котенка Андрія Павловича в інтересах ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі також - відповідач), в якому позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з наступного дня після звільнення зі служби - 19.03.2024 та виплатити різницю між призначеною пенсією за вислугу років з наступного дня після звільнення зі служби та фактично виплаченою позивачу пенсією за відповідний період, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 19.03.2019, отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З 04.06.2024 отримує пенсію за вислугу років відповідно до пункту «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

При цьому, позивач вказує, що 06 лютого 2024 року наказом № 59 командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 звільнено у відставку за підпунктом «а» (за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі) пункту третього частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 18 березня 2024 року виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_2 , з 19 березня 2024 року виключено з продовольчого забезпечення військової частини НОМЕР_3 .

Однак, позивача було переведено з пенсії за віком на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262 з 04.06.2024 - з дати відправлення до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області заяви з усіма необхідними документами для вирішення питання призначення пенсії.

На письмове звернення позивача до відповідача щодо усунення вищезазначених порушень, 06 лютого 2025 року відповідачем надано відповідь № 6809-1412/Н-01/8-0400/25, що призначення пенсії проведено відповідно до чинного законодавства.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, про що 29.05.2025 надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вказавши таке.

Днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсії, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом).

На підставі особистої заяви позивача від 27.03.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 було оформлено подання про призначення пенсії від 22.05.2024 за № 8277 та матеріали для призначення пенсії позивачу, які направлені на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 04.06.2024.

Враховуючи зазначене, позивача переведено з пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 на пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262 з 04.06.2024 - з дати відправлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяви з усіма необхідними для вирішення питання призначення пенсії документами.

Також відповідач посилається на пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 21.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , є учасником бойових дій, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як отримувач пенсії за вислугу років, що підтверджується копіями паспорта позивача, картки платника податків, посвідчення серії НОМЕР_5 , витягом з реєстру територіальної громади від 03.10.2024 № 400 та матеріалами пенсійної справи позивача.

Не є спірним у даній справі, оскільки підтверджується сторонами у заявах по суті, а також листом відповідача від 06.02.2025 № 6809-1412/Н-01/8-0400/25, що позивач до 04.06.2024 отримував пенсію за віком.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.03.2024 № 11 майора ОСОБА_1 , командира військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 06 лютого 2024 року № 59 з військової служби у відставку за підпунктом «а» (за віком - разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі) пункту третього частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважати, що справи та посаду здав і направити до ІНФОРМАЦІЯ_4 . 18 березня 2024 року позивача виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Також у вказаному наказі, серед іншого, вказано видати грошовий атестат та довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні календарні місяці підряд перед звільненням), що надається для призначення пенсії.

27.03.2024 ОСОБА_1 подано через ІНФОРМАЦІЯ_5 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву про переведення його на пенсію за вислугу років, яка зареєстрована за № 207.

ІНФОРМАЦІЯ_6 було оформлено подання про призначення пенсії від 22.05.2024 № 8277 ФД-125588 разом з усіма необхідними документами.

Як вбачається з протоколу за пенсійною справою позивача № (Міноборони) від 04.06.2024, ОСОБА_1 переведено на пенсію за вислугу років з 04.06.2024, при цьому датою звернення також зазначено 04.06.2024.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06.02.2025 № 6809-1412/Н-01/8-0400/25 повідомлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач отримував пенсію за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі особистої заяви позивача від 27.03.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 було оформлено подання про призначення пенсії від 22.05.2024 за № 8277 та матеріали для призначення позивачу пенсії, які відправлені на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 04.06.2024. Враховуючи зазначене, позивача переведено з пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 на пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262 з 04.06.2024 - з дати відправлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяви.

Позивач вважаючи, що пенсія мала бути призначена йому з наступного дня після звільнення зі служби - 19.03.2024, звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 частина 1 статті 92 Конституції України).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Статтею 1 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом;

пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Водночас, спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

За приписами статті 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Умови призначення пенсій за вислугу років визначені статтею 12 Закону № 2262-ХІІ. Зокрема, пунктом «б» зазначеної норми визначено, що пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «з» статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт «б» статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На пільгових умовах особам із числа військовослужбовців, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону, до вислуги років для визначення розміру пенсії зараховується один місяць служби за три місяці часу проходження служби, протягом якого особа брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).

Згідно з пунктом 2 розділу І «Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії» Порядку № 3-1 заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Документи, які необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший та виплати пенсії, допомог» вказаного Порядку до заяви про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності додаються такі документи:

1) подання про призначення пенсії, підготовлене уповноваженим органом (структурним підрозділом) (додаток 7 до цього Порядку);

2) витяги з наказів про звільнення та (або) виключення зі списків особового складу (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню) або їх копії;

3) розрахунок вислуги років для призначення пенсії / виписка з розрахунку вислуги років для призначення пенсії або їх копії (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню);

4) грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (додаток 8 до цього Порядку);

5) військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію);

6) документи про страховий стаж особи, які передбачені підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 року № 13-1) (далі - Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») (для призначення пенсії згідно з пунктом «б» статті 12 Закону);

7) документи, що підтверджують право на встановлення особі надбавок, підвищень та інших доплат (за наявності), які передбачені пунктом 4 цього розділу;

8) заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримали громадянства Російської Федерації та не одержують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації). Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації як одержувач пенсії.

Згідно з пунктами «б», в» частини першої статті 50 Закону № 2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються:

- особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів «а», «в» статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення;

- особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пункту «б» статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення зі служби.

Як встановлено судом, позивач отримував пенсію за віком, на умовах Закону № 1058-IV.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.03.2024 № 11 ОСОБА_1 , звільненого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 06 лютого 2024 року № 59 з військової служби у відставку за підпунктом «а» (за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі) пункту третього частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 18 березня 2024 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

При цьому, за наслідками проходження військової служби, позивач також набув право на спеціальну пенсію за вислугу років, на умовах Закону № 2262-ХІІ, яке зміг реалізувати лише після вищевказаного звільнення з військової служби.

Так, 27.03.2024 позивач, дотримуючись процедури призначення пенсії за вислугу років, унормованої Порядком № 3-1, звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про переведення його на пенсію за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ.

Вказаний орган, керуючись Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530 та Інструкцією з організації роботи із забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.12.2014 № 937, направив документи до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

В свою чергу, ІНФОРМАЦІЯ_6 оформив подання про призначення позивачу пенсії та направив його разом з відповідними документами до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Відповідач зазначає, що позивача переведено на пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ, з моменту направлення до нього вищенаведеного подання разом з доданими документами, - з 04.06.2024.

Однак суд зазначає, що проаналізувавши вищенаведені норми чинного законодавства, суд доходить висновку, що у випадку призначення особі одного з видів пенсії відповідно до Закону № 1058-IV, а в подальшому при набутті такою особою права та виявлення бажання отримувати пенсію відповідно до Закону № 2262-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсій, має місце саме призначення пенсії на умовах Закону № 2262-XII, а не переведення з одного виду пенсії на інший.

Слід вказати, що отримуючи пенсію за віком, позивач не користувався жодним із видів пенсій, встановлених Законом № 2262-XII, тому звернувшись до відповідача із заявою про призначення пенсії (переведення на пенсію) за вислугу років, позивач використав право на призначення пенсії за спеціальним Законом № 2262-ХІІ. До того ж, умови та механізм призначення пенсії за віком за Законом № 1058-IV та пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ істотно відрізняються.

Такий висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17.

Посилання на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17, йдеться також у постановах Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 363/1493/17, від 25.03.2020 у справі № 367/1130/17, від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23.

Слід зазначити, що обставини вищевказаних справ та правовідносини дещо відрізняються від спірних правовідносин, що розглядаються судом у даній справі.

Однак, спірні правовідносини у наведених вище справах, що розглядались Верховним Судом, також стосувались призначення пенсії особам за законом щодо пенсійного забезпечення, які вже отримували пенсію за умовами іншого закону щодо пенсійного забезпечення.

При цьому зокрема, у справі № 363/1493/17 Верховний Суд вказав: «Посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на те, що пенсію позивачу за Законом № 1058-ІV призначено внаслідок переведення з пенсії за вислугу років, передбачену Законом № 2262-ХІІ, є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки пенсія за вислугу років і пенсія за віком передбачені різними законами і за своєю природою є різними пенсіями, а тому призначення пенсії за віком особі, яка до того отримувала пенсію за вислугу років, не відповідає передбаченому ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІVпоняттю переведення на інший вид пенсії.».

Отже, наведені висновки Верховного Суду є релевантними до даних спірних правовідносин, що розглядаються в цій справі.

Відтак, оскільки позивач отримував пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV, а тому призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII відбулося вперше, тобто фактично було здійснено призначення нового виду пенсії, що регулюється іншим законодавчим актом, а отже, така пенсія мала бути призначена позивачу з наступного дня після звільнення його зі служби, тобто з 19.03.2024, що відповідає вимогам, визначеним статтею 50 Закону № 2262-ХІІ.

Посилання відповідача на те, що днем звернення за призначенням пенсії в даному випадку є дата відправлення до пенсійного органу подання про призначення пенсії та документів уповноваженим органом (структурним підрозділом), є незмістовними та такими, що не спростовують наведених висновків суду та доводів позивача, оскільки поняття день звернення за призначенням пенсії та строки (момент) її призначення є різними за своєю суттю юридичними поняттями, а тому у даних спірних правовідносинах день звернення за призначенням пенсії не змінює моменту, з якого позивач набув на неї право та з якого йому така пенсія має бути призначена.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно не призначив позивачу пенсію з наступного дня після звільнення його зі служби, тобто з 19.03.2024.

Щодо посилань відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду, суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 50 Закону № 2262-ХІІ пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Водночас суд зазначає, що в даному випадку позивач вчасно звернувся за пенсією, а її призначення не з тієї дати відбулось з вини відповідача, а тому порушення прав позивача є триваючим.

До того ж, за змістом частини третьої статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсії не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Отже, позивачем строк звернення до суду з цим позовом не пропущено.

Щодо інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Проніна проти України зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення Бендерський проти України , судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вищевикладені факти та обставини є безумовною підставою для висновків суду про протиправність дій відповідача, а інші доводи не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, то суд зауважує, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та зміст заявлених позивачем позовних вимог, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача буде прийняття рішення про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо призначення (переведення) позивачу пенсії за вислугу років у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 04.06.2024;

- зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з наступного дня після звільнення (виключення зі списків військової частини) - 19.03.2024 та провести відповідний перерахунок, та виплату пенсії з цієї дати, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

З урахуванням наведеного, виходячи з системного аналізу законодавства та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог з обранням належного способу захисту порушених прав позивача.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 8, 9, 32, 77, 78, 139, 241-246, 250, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Котенка Андрія Павловича в інтересах ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код 21910427, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо призначення (переведення) ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 04.06.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з наступного дня після звільнення (виключення зі списків військової частини) - 19.03.2024 та провести відповідний перерахунок, та виплату пенсії з цієї дати, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Рішення суду може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.07.2025.

Суддя О.М. Качанок