Справа № 500/2072/25
Суддя: Юзьків Микола Іванович
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2072/25

08 липня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ОСОБА_2 (далі позивач), в інтересах якого діє адвокат Нюня Наталія Андріївна, звернувся до суду із позовною заявою до Тернопільської митниці (далі відповідач) у якій просить ухвалити рішення про визнання протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA403020/2025/000041/1 від 28.03.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач у заявах по суті справи вказує, що ФОП ОСОБА_3 в інтересах позивача подано до митного оформлення електронну митну декларацію 25UA87U5 до якої долучені на його думку всі товаросупровідні документи.

Відповідач, за результатами розгляду поданої уповноваженою особою декларанта митної декларації 25UA87U5 від 25.03.2025р. та доданих до неї документів, відмовив у прийнятті митної декларації та прийняв рішення про коригування митної вартості товару від 28.03.2025р. № UA403020/2025/000041/1. Відмову у митному оформленні транспортного засобу відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні товарів за № UA403020/2025/000127.

Відповідно до графи 33 Рішення про коригування митної вартості товару від 28.03.2025р. № UA403020/2025/000041/1, обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості: «Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Витяги із європейських інтернет ресурсів».

Позивач вважає, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару за ціною контракту, відповідають вимогам ст. 53 Митного Кодексу України (далі - МКУ), є належними та допустимими, підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей та їх дані піддаються обчисленню, що свідчить про неправомірність висновків митного органу про наявність будь-яких розбіжностей, а визначення митним органом митної вартості товару та коригування її в сторону збільшення за другорядним методом (резервним) здійснено з порушенням вимог митного законодавства. Наголошує, що не беручи до уваги інформацію, яка зазначена у поданих документах, митниця зробила помилковий висновок, що декларантом не подані документи, які потрібні для визначення митної вартості товару. У результаті, відповідачем прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості, що призвело до збільшення суми митних платежів.

З урахуванням наведеного, просив позов задовольнити.

Відповідач, у встановлений судом строк подав відзив на позов у якому заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначає, що при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товару, відповідно до частини 5 статті 54 МКУ митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Рішення про коригування митної вартості № UA403020/2025/000041/1 від 28.03.2025 року виносилось на товар: Автомобіль вантажний, бувший у користуванні: - марка: MERCEDES-BENZ; - модель: SPRINTER 316 CDI; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; тип двигуна: дизельний, № двигуна: немає даних; робочий об`єм: 2143 см3; потужність 120кВт; календарний рік виготовлення 2019; модельний рік виготовлення 2019; колісна формула: 4х2; загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія 2 вантажопідйомність: 1144кг; маса вразі максимального завантаження: 3500 кг; категорія т/з: N1; автомобіль викуплено на автоаукціоні BCA Autoauktionen GmbH; пошкоджено задні ліві розпашні дверки, сувні та водійські дверки, забруднено та потерто салон і сидіння, сліди від реклами по периметру кузова, задня сходинка, дах, відсутній значок "MERCEDES" на задніх дверках, показник одомерта становить 297741 км.; відсутні отвори, пристосування в підлозі для можливого встановлення сидінь та встановлення пристроїв безпеки; виготовлений не на базі кузова легкового автомобіля; призначений для використання по дорогах загального користування, для перевезення вантажів. Торговельна марка: MERCEDES-BENZ. Виробник: Daimler AG - Німеччина/DE.

Під час здійснення митного оформлення за митною декларацією було опрацьовано інформацію, що міститься у поданих до митного оформлення документах та було виявлено, що, транспортний засіб ввезений відповідно до договору купівлі-продажу від 29.01.2025 №2025_3384990, укладеного між BCA Autoauktionen GmbH (продавець) та ФОП ОСОБА_1 (покупець). Згідно п.2.2 даного договору оплата вартості товару та послуг проводиться шляхом 100% передоплати згідно інвойсу. До митного оформлення подана фактура від 10.02.2025 № DE-RG25107964, згідно з якою оплата за товар повинна проводитися негайно, якщо це не погоджено. Однак, відповідно до платіжного доручення №3 оплату проведено 24.02.2025. Додаткових документів, які б підтверджували б відтермінування оплати до митного оформлення не надано. Відповідно протермінування оплати може призвести до нарахування пені. До митного оформлення подано експортну декларацію №25DE91B3 від 17.03.2025 в якій не зазначено вартість товару, що транспортується, що може свідчити про недостовірність заявленої вартості транспортного засобу. Для підтвердження ціни транспортного засобу до митного оформлення не подано висновок щодо вартісних характеристик транспортного засобу.

На думку відповідача, дані обставини вказують на наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах.

Таким чином, Тернопільською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Тернопільська митниця не визнала заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ, за результатами яких сторони не дійшли згоди про можливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУ. Митна вартість визначена за резервним методом (ст. 64 МКУ). Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала ЕМД від 16.01.2025 №25UA51U8 на рівні 13500 євро/шт. (товар Автомобіль вантажний, призначений для перевезення вантажів, що був у використанні:-марка: MERCEDES-BENZ-модель: SPRINTER-номер кузова: НОМЕР_2 -тип двигуна: Дизельний-робочий об`єм циліндрів двигуна: 2143см.куб.-потужність: 120 кВт-календарний рік виготовлення: 2019-дата першої реєстрації: 17.01.2020 N1 виготовлений на базі вантажного автомобіля. Втутрішній простір ДТЗ не має стаціонарно встановлених місць для сидіння пасажирів та пристосування для кріплення, відсутні місця кріплення ременів безпеки, відсутні ознаки комфорту вантажного відсіку).

Зважаючи на викладене, Тернопільська митниця вважає, що спірне рішення про коригування митної вартості товару прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягає скасуванню, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 15.04.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі доставлено відповідачу через електронний кабінет 15.04.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 05.05.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що уповноваженою особою агентом з митного оформлення Салюк В.В., 25.03.2025 року подано до митного оформлення митну декларацію (надалі - МД) № 25UA87U5, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення наступний товар: "Автомобіль вантажний, бувший у користуванні: марка: MERCEDES-BENZ; модель: SPRINTER 316 CDI; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ; тип двигуна: дизельний, № двигуна: немає даних; робочий об`єм: 2143 см3; потужність 120кВт; календарний рік виготовлення: 2019 р.; модельний рік виготовлення: 2019 р.; колісна формула: 4х2; загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія 2 вантажопідйомність: 1144кг; маса вразі максимального завантаження: 3500 кг; категорія т/з: N1; автомобіль викуплено на автоаукціоні BCA Autoauktionen GmbH; пошкоджено задні ліві розпашні дверки, сувні та водійські дверки, забруднено та потерто салон і сидіння, сліди від реклами по периметру кузова, задня сходинка, дах, відсутній значок "MERCEDES" на задніх дверках, показник одомерта становить 297 741 км.; відсутні отвори, пристосування в підлозі для можливого встановлення сидінь та встановлення пристроїв безпеки; виготовлений не на базі кузова легкового автомобіля; призначений для використання по дорогах загального користування, для перевезення вантажів. Торговельна марка: MERCEDES-BENZ. Виробник: Daimler AG - Німеччина/DE".

Як слідує з інформації, що міститься в графі 44 МД та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 403020/2025/000127, до митного оформлення подано наступні документи: рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №DE-RG25107964 від 10.02.2025; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 04.07.2019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - тим. тех. НОМЕР_4 від 20.03.2025; платіжний документ, що підтверджує вартість товару №3 від 24.02.2025; калькуляція транспортних витрат №1 від 25.03.2025; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 2503-767 SA від 25.03.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 2025_3384990 від 29.01.2025; договір про надання послуг митного брокера № 186 від 24.03.2025; висновок про походження товару або акт експертизи, виданий уповноваженим органом №2503-767 SA від 25.03.2025; інші некласифіковані документи - Витяг 3161 від 04.10.2024; інші некласифіковані документи - Витяг з особистого кабінету BCA б/н від 25.03.2025; інші некласифіковані документи - фото т/з б/н від 25.03.2025; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу №UA.013.437462-25 від 25.03.2025.

Під час автоматизованого контролю із застосуванням системи управління ризиками відповідно до Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015№ 684, автоматизованою системою митного оформлення "Інспектор" (надалі - АСМО "Інспектор") було згенеровано форми митного контролю: "000 Інформаційне повідомлення"; "105-2 Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів підрозділом митного оформлення"; "106-2 Витребування документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товарів".

Також, АСМО "Інспектор" посадовій особі підрозділу митного оформлення визначено перелік необхідних до виконання митних процедур: "За участі фізичної особи (гр. 54 МД) наявні протоколи про порушення митних правил. Розглянути питання щодо посилення митного контролю з метою недопущення повторних порушень. Перелік індикаторів ризику. Індикатор 3.3.2 Заявлення митної вартості товарів за рівнем нижчим, ніж рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено".

Під час здійснення митного контролю за МД №25UA87U5 від 25.03.2025 митницею було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої встановлено:

транспортний засіб ввезений відповідно до договору купівлі-продажу від 29.01.2025 №2025_3384990, укладеного між BCA Autoauktionen GmbH (продавець) та ФОП ОСОБА_1 (покупець). Згідно п.2.2 даного договору оплата вартості товару та послуг проводиться шляхом 100% передоплати згідно інвойсу. До митного оформлення подана фактура від 10.02.2025 № DE-RG25107964, згідно з якою оплата за товар повинна проводитися негайно, якщо це не погоджено. Однак, відповідно до платіжного доручення №3 оплату проведено 24.02.2025. Додаткових документів, які б підтверджували б відтермінування оплати до митного оформлення не надано. Відповідно протермінування оплати може призвести до нарахування пені;

до митного оформлення подано експортну декларацію №25DE91B3 від 17.03.2025 в якій не зазначено вартість товару, що транспортується, що може свідчити про недостовірність заявленої вартості транспортного засобу;

для підтвердження ціни транспортного засобу до митного оформлення не подано висновок щодо вартісних характеристик транспортного засобу.

Враховуючи дану інформацію, на думку відповідача, заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана за заявленою вартістю, оскільки перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах.

В зв`язку із цим, митницею було направлено уповноваженій особі декларанта електронним повідомленням вимогу на надання додаткових документів наступного змісту: "Початок консультації з митним органом: Відповідно до ч. 2 ст 53 МКУ прошу надати документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме:

за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

витяги із європейських інтернет ресурсів;

Відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи:

висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (п.6 ст.52 МКУ)".

Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.".

Уповноваженою особою декларанта, окрім тих документів, які вже були подані до митної декларації, додатково надано: копія митної декларації країни відправлення №25DE91B3 від 17.03.2025; некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість (крім позначених кодами 3001 - 3021, 3023) - витяги з інтернет ресурсу б/н від 27.03.2025; інші некласифіковані документи - Повідомлення 2 від 26.03.2025; калькуляція транспортних витрат №1 від 25.03.2025.

Також листом від 28.03.2025 уповноважена особа декларанта повідомив митницю про те, що інших документів не має та надаватись не будуть.

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA403020/2025/000041/1 від 28.03.2025, у гр. 33 якого зазначено: "Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару:

- інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Витяги із європейських інтернет ресурсів.

Відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи:

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного транспортного засобу у зв`язку з тим, що вартість, яка міститься на загальнодоступних Інтернет-ресурсах щодо оцінюваного транспортного засобу є вищою за заявлену декларантом.

Відповідно, митним органом розпочато процедуру консультації з декларантом та надіслано електронне повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. Декларантом на вимогу митного органу додатково надано висновок експерта щодо вартісних характеристик товару, платіжний документ.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Частиною 4 статті 54 МКУ визначено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Митним органом під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості встановлено, що транспортний засіб ввезений відповідно до договору купівлі-продажу від 29.01.2025 №2025_3384990, укладеного між BCA Autoauktionen GmbH (продавець) та ФОП ОСОБА_1 (покупець). Згідно п.2.2 даного договору оплата вартості товару та послуг проводиться шляхом 100% передоплати згідно інвойсу. До митного оформлення подана фактура від 10.02.2025 № DE-RG25107964, згідно з якою оплата за товар повинна проводитися негайно, якщо це не погоджено. Однак, відповідно до платіжного доручення №3 оплату проведено 24.02.2025. Додаткових документів, які б підтверджували б відтермінування оплати до митного оформлення не надано. Відповідно протермінування оплати може призвести до нарахування пені.

До митного оформлення подано експортну декларацію №25DE91B3 від 17.03.2025 в якій не зазначено вартість товару, що транспортується, що може свідчити про недостовірність заявленої вартості транспортного засобу.

Для підтвердження ціни транспортного засобу до митного оформлення не подано висновок щодо вартісних характеристик транспортного засобу.

Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана за заявленою вартістю.

За результатами проведеної консультації з декларантом не дійшли згоди про можливість визначення митної вартості згідно з положеннями статті 58 Митного кодексу України. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст.57 МКУ, не дійшли згоди про можливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУ. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст.64 МКУ.

За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості транспортного засобу згідно з ЕМД від 16.01.2025 №25UA51U8 на рівні 13500 євро/шт. (товар Автомобіль вантажний, призначений для перевезення вантажів, що був у використанні:-марка: MERCEDES-BENZ-модель: SPRINTER-номер кузова: НОМЕР_2 -тип двигуна: Дизельний-робочий об`єм циліндрів двигуна: 2143см.куб.-потужність: 120 кВт-календарний рік виготовлення: 2019-дата першої реєстрації: 17.01.2020 N1 виготовлений на базі вантажного автомобіля. Втутрішній простір ДТЗ не має стаціонарно встановлених місць для сидіння пасажирів та пристосування для кріплення, відсутні місця кріплення ременів безпеки, відсутні ознаки комфорту вантажного відсіку).

Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.».

У подальшому, не погоджуючись із відмовою відповідача у прийнятті митної декларації за заявленою митною вартістю за ціною договору та коригуванням митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Мотивувальна частина

Предметом оскарження у цій справі є рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA403020/2025/000041/1 від 28.03.2025.

Отже, в цій справі суд має надати оцінку на предмет законності оскаржуваного рішення, оцінивши його на предмет відповідності верховенству права та критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказана норма Основного Закону означає, що діяльність суб`єктів владних повноважень здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом.

Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій (бездіяльності) та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Як визначено частинами першою, другою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Наведені норми МК України вказують на те, що законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою визначається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У пункті 2 частини п`ятої статті 54 МК України передбачено, що митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, праву митного органу на витребування додаткових документів передує його обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав та причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Окрім цього, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13.09.2019 року по справі № 815/6780/15, від 06.09.2019 року по справі № 803/1212/14.

Водночас, суд звертає увагу на те, що повідомляючи декларанта про необхідність надати додаткові документи митний орган має обґрунтовувати свої вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовою суттю правовідносин, які склалися між позивачем та його контрагентом. Зокрема вказати причини неможливості перевірки розрахунку митної вартості на підставі наданих декларантом документів, обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Тобто, обґрунтовано встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

При цьому, суд звертає увагу на те, що право витребовувати додаткові документи не означає безапеляційного неврахування наданих під час проведення консультацій документів та в процедурі підтвердження заявленої митної вартості товарів, що декларуються.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Перелік витрат, які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, визначено у частині десятій статті 58 МК України.

Як обумовлено частиною третьою статті 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За правилами, встановленими частинами четвертою-восьмою статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Судом встановлено, що декларант позивача для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару подав до митного органу ряд документів та застосував перший метод визначення митної вартості - за ціною договору.

Разом з тим, вирішуючи спір по суті, суд приймає до уваги, що відповідачем здійснювалась процедура письмових консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав та методу для визначення митної вартості товару відповідно до вимог статей 59 і 60 Митного кодексу України.

Як встановлено судом, поданий декларантом позивача до митного оформлення документ рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №DE-RG25107964 від 10.02.2025 за назвою і змістом відповідає вимогам пункту 3 частини другої статті 53 МК України.

На виконання пункту 2 частини другої статті 53 МК України позивачем надано зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів, подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 2025_3384990 від 29.01.2025, укладений між BCA Autoauktionen GmbH (продавець) та ФОП ОСОБА_1 (покупець).

Також, митному органу надано: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 04.07.2019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - тим. тех. НОМЕР_4 від 20.03.2025; платіжний документ, що підтверджує вартість товару №3 від 24.02.2025; калькуляція транспортних витрат №1 від 25.03.2025; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 2503-767 SA від 25.03.2025; договір про надання послуг митного брокера № 186 від 24.03.2025;висновок про походження товару або акт експертизи, виданий уповноваженим органом №2503-767 SA від 25.03.2025; інші некласифіковані документи - Витяг 3161 від 04.10.2024; інші некласифіковані документи - Витяг з особистого кабінету BCA б/н від 25.03.2025; інші некласифіковані документи - фото т/з б/н від 25.03.2025; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу №UA.013.437462-25 від 25.03.2025 .

Дослідивши подані декларантом згідно із частиною другою статті 53 МК України наявні у нього документи, які подавалися із митною декларацією, а також додатково подані документи, суд дійшов висновку, що такі документально підтверджують складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості є безпідставними.

Так, Верховний Суд неодноразово наголошував, що відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. В основу такого підходу лягли висновки про те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо) (постанови Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 25.02.2021 у справі № 810/3295/17, від 23.11.2022 у справі № 810/2547/17).

Щодо мотивів відповідача про те, що ціни на імпортований товар, є нижчими від цін за аналогічні товари, розмитнення яких вже проводилося, то такі обставини не є та не можуть бути самостійною підставою для підвищення митної вартості товарів відповідно до вимог МК України, оскільки ці відомості мають допоміжний інформаційний характер, а отже, не можуть бути підставою для коригування митної вартості товарів.

Крім того, Верховний Суд у постановах від 19.02.2019 у справі №814/1888/16, від 24.12.2020 у справі №820/7316/15 вказав, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

У постанові Верховного Суду від 20.09.2023 у справі № 821/411/18 зазначено, що доводи Митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Враховуючи вказані висновки Верховного Суду в контексті обставин цієї справи, суд не заперечує права митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (частина п`ята статті 54 МК України), проте для цього він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Саме лише посилання на наявність у нього інформації про іншу ціну ідентичного товару не є достатньою підставою не визнавати митну вартість, визначену за ціною договору.

Як з`ясовано судом, у спірному рішенні відповідач вказав: "транспортний засіб ввезений відповідно до договору купівлі-продажу від 29.01.2025 №2025_3384990, укладеного між ОСОБА_4 (продавець) та ФОП ОСОБА_1 (покупець). Згідно п.2.2 даного договору оплата вартості товару та послуг проводиться шляхом 100% передоплати згідно інвойсу. До митного оформлення подана фактура від 10.02.2025 № DE-RG25107964, згідно з якою оплата за товар повинна проводитися негайно, якщо це не погоджено. Однак, відповідно до платіжного доручення №3 оплату проведено 24.02.2025. Додаткових документів, які б підтверджували б відтермінування оплати до митного оформлення не надано. Відповідно протермінування оплати може призвести до нарахування пені».

Такі висновки митного органу суд вважає безпідставними, оскільки у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови, на яких повинна здійснитися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої не стосуються. У зв`язку з цим розбіжності щодо умов оплати товару у документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумнів в достовірності задекларованої митної вартості.

Така правова позиція, наведена у постанові Верховного Суду від 07 травня 2020 року справі №826/10527/17.

Тому суд зазначає, що питання, пов`язані із виконанням зовнішньоекономічного контракту про купівлю-продаж товару від 29.01.2025 №2025_3384990, укладеного між ОСОБА_4 (продавець) та ФОП ОСОБА_1 (покупець) по своїй суті не можуть вважатись належним обґрунтуванням оскаржуваного рішення, оскільки не стосуються числових значень складових митної вартості товару. Пеня може нараховуватися за порушення умов договору, таких як прострочення платежу, і не є частиною вартості самого товару, що ввозиться.

Також суд відхиляє посилання відповідача на інтернет ресурси, на яких вартість ввезеного позивачем автомобіля зі схожими характеристиками є вищою за заявлену декларантом, оскільки такі не можуть бути достовірними доказами у розумінні статті 75 КАС України відносно вживаної техніки, оскільки на вартість такої, окрім року випуску та технічних характеристик, може впливати багато факторів, зокрема технічний стан, зовнішній вигляд, умови експлуатації, наявність/відсутність заводської комплектації тощо.

Безпідставними є доводи відповідача щодо не зазначення у експортній декларації №25DE91B3 від 17.03.2025 вартості товару, що транспортується, оскільки митна експортна декларація країни відправлення не є основним документом, який підтверджує митну вартість товарів в розумінні статті 53 МК України. Позивач не може відповідати за заповнення митної декларації країни відправлення, яка оформляється у відповідності до законодавства країни експортера, та внесення до неї відповідної інформації.

Подібна правова позиція, наведена у постанові Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 813/1350/14.

За змістом положень статті 53 МК України висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, є додатковими документами, які подаються митному органу у випадку, якщо документи, зазначені в частині другій вказаної статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості.

Суд повторно наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є і вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. Підтверджуючими документами про вартість товару в цьому випадку є зовнішньоекономічний контракт (додаткові угоди до нього) та рахунок-фактура (інвойс).

Верховний Суд України у постанові від 03.02.2021 № 810/4441/16 зазначив, що експертний висновок не відноситься до документів, які підтверджують митну вартість товару, відповідно до частини другої статті 53 МК України. Такі документи носять виключно інформаційний характер.

Отже, зауваження відповідача в цій частині суд вважає також безпідставними.

Таким чином, встановлені у цій справі обставини, дають підстави для висновку про те, що у відповідача були всі документи, які надавали йому можливість підтвердити визначену позивачем митну вартість товару за ціною договору. Натомість відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у МД, поданої декларантом позивача; не навів належних обґрунтувань щодо документального не підтвердження складових митної вартості та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Крім того, ні в спірному рішенні, ні у відзиві на позов відповідач не наводить конкретних числових значень складових митної вартості, які не підтвердженні документально.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово виснував, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод (постанова від 18.08.2021 у справі № 160/4944/19).

При прийнятті спірного рішення відповідач використав інформацію АСМО "Інспектор" та навів номер і дату митної декларацій, митну вартість з якої взято за основу. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю товарів, що розмитнювались цією чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників бази даних Держмитслужби. Відповідач не вказав, які складові вплинули на формування саме такої вартості, не навів пояснень щодо зроблених коригувань залежно від умов поставки, комерційних умов, не навів характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядними методами, що свідчить про порушення ним вимог статті 55 МК України.

Отже, встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно, їх достовірність не спростована належними та допустимими доказами у справі.

Зважаючи на викладені порушення, допущені митним органом при здійсненні коригування митної вартості товарів, суд дійшов висновку про невідповідність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів № UA403020/2025/000041/1 від 28.03.2025 критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України, а тому таке є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Суд зазначає, що інші доводи сторін, наведені у цій справі, вищезазначених висновків суду не спростовують.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою та частиною другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність оскаржуваного рішення, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Судові витрати

Згідно частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Статтею 139 КАС України визначені правила розподілу судових витрат.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією про сплату від 10.04.2025 №3061-4891-5314-0742, а також 750,00 грн. за офіційний переклад на українську мову копій доданих до позову документів, які викладені іноземною мовою, що підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг від 04.04.2025, рахунком №107 від 04.04.2025 та платіжною інструкцією №0.0..1 від 07.04.2025.

Оскільки, позов задоволено повністю, суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 1211,20 грн. та 750,00 грн витрат на оплату послуг з перекладу документів за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 257 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Тернопільської митниці задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів № UA403020/2025/000041/1 від 28.03.2025.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1211 (тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. та витрати на оплату послуг з перекладу документів у розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 08 липня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_5 );

відповідач:

- Тернопільська митниця (місцезнаходження/місце проживання: вул. Текстильна, 38, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46004 ).

Головуючий суддя Юзьків М.І.