Справа № 420/1860/20
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1860/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попова В.Ф.,

секретар Кожухар В.В.,

за участю:

представника позивача Іноземцева О.В.,

представника відповідача Малюченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Бетонні покриття та технології до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

ТОВ Бетонні покриття та технології звернулось до з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (далі ГУ ДФС в Одеській області) від 10.02.2020 № , № та № .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 по справі № 420/1860/20, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020, позов було задоволено.

Постановою Верховного Суду від 02.05.2023 року касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області задоволено частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020 скасовано та направлено справу № 420/1860/20 на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 р. вказану справу було прийнято до провадження. Ухвалою від 24.12.2024 р. судом було призначено проведення судової економічної експертизи, провадження по справі було зупинене.

07.04.2025 р. провадження по справі було поновлене.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що за результатами документальної планової виїзної перевірки складено акт, висновки якого базуються на припущеннях і не враховують докази та відомості у періоді який перевірявся, та, відповідно, донарахування податкових зобов`язань та покладення на позивача відповідальності у вигляді штрафних санкцій є безпідставним та таким, що суперечить чинному законодавству. Під час перевірки надавались всі документи наявні у позивача та додатково на запити податкового органу, а тому вся документації за 4 квартал 2018 року на підтвердження фінансового результату та собівартості продукції надана в повному обсязі. Під час проведення перевірки Позивачем були надані всі докази, які підтверджують законність проведення і відображення в податковому та бухгалтерському обліку операцій з ТОВ «БАЛУ ІНДУСТРІЯ». Законність відображення цих операцій та безпідставність висновків податкового органу підтверджується і висновком експерта по даній справі. Також матеріали справи містять всі первинні документи на підтвердження проведення вказаних господарських операцій.

Просять задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, подав відзив на позовну заяву, письмові пояснення і зазначив, що до складу собівартості реалізованої продукції періоду, що підлягає перевірці зайво включено витрати в загальній сумі 2 236 647 грн., за 2018 рік, які не підтверджені відповідними первинними документами. Посадовими особами ТОВ «Бетонні покриття та технології» не було представлено до перевірки оформлених належним чином документів, наявність яких передбачена діючим законодавством України, а саме договорів, актів виконаних робіт, банківських виписок, рахунків, інших документів, які містять відомості про господарські операції, що призвело до завищення Собівартості реалізованої продукції на загальну суму 2 236 647тис. грн.

В ході проведення перевірки проведено аналіз можливості виконання оформлених господарських операцій з придбання (виробництва)/продажу ідентифікованих товарів/послуг із використанням наявних основних засобів, трудових ресурсів, та встановлено, що господарська діяльність ТОВ "БАЛУ ІНДУСТРІЯ"» згідно наявних інформаційних баз ДПС з ознаками сумнівності, та має ознаки нереальності здійснення операцій. Встановлено що ТОВ "БЕТОННІ ПОКРИТТЯ ТА ТЕХНОЛОГІЇ" завищено суму податкового кредиту по податковим накладним, отриманим від ТОВ "БАЛУ ІНДУСТРІЯ" на загальну суму 576300 грн., в т.ч. грудень 2018 року - 576300 грн.

Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлені такі обставини по справі

Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2, п. 75.1, ст. 75, п. 77.1 ст. 77 ПК України, з урахуванням вимог п. 82.1 ст. 82 ПК України, плана-графіку проведення планових документальних виїзних перевірок платників податків на грудень 2019 року, наказу № 2351 від 09.12.2019р. проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю Бетонні покриття та технології, з дотримання вимог податкового законодавства за період з 11.08.2017р. по 30.09.2019р., валютного за період з 11.08.2017р. по 30.09.2019р., єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 11.08.2017р. по 30.09.2019р., іншого законодавства за період з 11.08.2017р. по 30.09.2019р., відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.

За наслідками перевірки складено акт № 39/15-32-05.01/41517968 від 20.01.2020р., відповідно до висновків якого встановлені наступні порушення:

п.п. 14.1.13, 14.1.31, 14.1.36, 14.1.191, 14.1.202, п. 14.1, ст. 14, п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, розділу І Загальні положення Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 Загальні вимоги до фінансової звітності, п. 3.10 Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності, п. 5, п. 7, п. 21 П (С) БО 15 Дохід, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 Витрати, стандарту бухгалтерського обліку 9 Запаси, п. 2 ст. 3, ч. 1 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, п. 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення в сумі 223170 грн., в т.ч. за 2018 рік на суму 43630 грн., за 1 кв. 2019 року на суму 179540 грн. та заниження податку на прибуток всього на суму 402596 грн. в т.ч.: 2018 рік на суму 362426 грн., 1 кв. 2019 року на суму 40170 грн.;

п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПК України, Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення податку на додану вартість всього на суму 576300 грн. в т.ч.: грудень 2018 року на суму 576300 грн.;

п. 121.1 ст. 121 ПК України за незабезпечення зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 грн.;

п. 49.2 ст. 49 ПК України ТОВ Бетонні покриття та технології несвоєчасно подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за ІІІ квартал 2019 року (вдруге протягом року).

За результатами перевірки Головним управління ДПС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення, а саме:

№ від 10.02.2020 року про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 223170 грн. за 2018 рік;

№ від 10.02.2020 року про збільшення суми грошового зобов`язання податку на прибуток на 402596 грн. та нарахування штрафних санкцій на суму 100649 грн.;

№ від 10.02.2020 року про зменшення розміру від`ємного значення ПДВ 576300 грн. у грудні 2018 року.

Спірні правовідносини врегульовані такими приписами законодавства

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Пункт 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6. статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких принципах, зокрема, повне висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі; превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми (стаття 4 Закону).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватися відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

В свою чергу, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового обліку настають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), здійснюваних для провадження власної господарської діяльності платника податку, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та які відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, та мають підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - властивостей придбаних товарів (послуг), умов перевезення, зберігання тощо.

З метою дослідження фактичного виконання господарських операцій необхідно аналізувати умови договорів позивача з контрагентами, а також досліджувати всі первинні бухгалтерські документи з урахуванням специфіки предмету та умов укладених правочинів.

Відповідно до висновку акта перевірки податковим органом встановлено заниження Позивачем фінансового результату у 4 кварталі 2018 року на суму 2 236 647 гривень, яке обґрунтовано тим, що під час проведення перевірки не було надано документального підтвердження собівартості виготовленої у вказаному періоді продукції на вказану суму.

По цим порушенням податковим органом винесені податкові повідомлення-рішення від 10.02.2020 р. № та № 005080501.

Позивач заперечує проти таких висновків і зазначає, що відповідно до Додатку № 4 до акту перевірки, вбачається те, що під час проведення перевірки доходу та фінансового результату, співробітникам податкового органу надавалася звітність, оборотно-сальдові відомості, укладені угоди, виписки банку і первинна документація, які досліджувалися не суцільним, а вибірковим методом. Тобто, фактично податкові інспектори взагалі могли не побачити або не хотіли побачити ті документи, які вони вказали, як такі, які відсутні у Позивача. Під час проведення перевірки податковим органом подавались запити про надання документів, на які надавалась відповідь, але ніякого запиту щодо надання первинної документації за 4 квартал 2018 року на підтвердження фінансового результату та собівартості продукції не було. Як вірно було встановлено експертом встановлені податковим органом порушення, які вплинули на фінансовий результат у 4 кварталі 2018 року на суму 2 236 647 гривень, якимось дивним чином не вплинули на зобов`язання Позивача з податку на додану вартість у вказаному податковому періоді, що також підтверджує надуманість доводів, зазначених у Акті.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що вищенаведені висновки податкового органу є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а прийняті податкові повідомлення-рішення 10.02.2020 р. № та № 005080501є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до п. 85.4 ст. 85 Податкового кодексу України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Судом встановлено, що під час проведення перевірки податковим органом подавалися запити про надання документів, на які Позивачем надавалась відповідь. (т.1, а.с. 107- 113)

Інших запитів щодо надання первинної документації за 4 квартал 2018 року на підтвердження фінансового результату та собівартості продукції податковим органом не подавалось як і не складалось акта про ненадання документів на запит податкового органу. Тобто доказів ненадання документів відповідачем суду не надано.

Позивач в ході розгляду справи зазначає на те, що на фінансовий результат та собівартість 4 кварталу 2018 року вплинули амортизаційні відрахування та оплата послуг (бухгалтерські довідки додаються). Ці документи були наявні на момент перевірки, а показники відображенні у бухгалтерських документах. Більш детальна інформація в розрізі контрагентів, бухгалтерських проводок та основних засобів, щодо яких проводилися амортизаційні нарахування надавалися під час проведення перевірки і судовому експерту, який проводив дослідження на підставі ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 р. по даній справі.

Суд зазначає, що відповідно до п. п. 3-5 Розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року № 727 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 грудня 2021 року № 702) Акт документальної перевірки має містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного законодавства, законодавства з єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів.

Обов`язково наводиться в акті документальної перевірки інформація щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Податковим кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документами та інформацією, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформація щодо пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податків.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що акт перевірки у даному випадку таких посилань не містить, а отже винесення з цього приводу вказаних податкових повідомлень-рішень є необґрунтованим та безпідставним. Зазначення в акті про ненадання документів за вказаний період при вибірковому їх дослідженні без запиту та акту про їх ненадання повністю нівелює висновки податкового органу.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 10.02.2020 р. № суд зазначає наступне.

Відповідно до висновків акту перевірки встановлені порушення пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення податку на додану вартість на суму 576300 грн. в т.ч.: грудень 2018 року на суму 576300 грн. по господарській операції між ТОВ Бетонні технології та покриття (Покупець) та ТОВ Балу Індустрія.

Судом встановлено, що ТОВ Бетонні технології та покриття (Покупець) та ТОВ Балу Індустрія (Постачальник) був укладений договір поставки № 19/11/18 від 19.11.2018, згідно якого Постачальник зобов`язується передавати у власність Покупцю засіб для догляду за бетоном Emcori B VM та суперпластифікатор для бетону Muraplast FK 59, а покупець зобов`язується приймати у власність і оплачувати товар відповідно до умов цього договору.

Під час перевірки, податковим органом проведено аналіз можливості виконання оформлених господарських операцій з придбання (виробництва)/продажу ідентифікованих товарів/послуг із використанням наявних основних засобів, трудових ресурсів, та встановлено, що господарська діяльність ТОВ "БАЛУ ІНДУСТРІЯ"» згідно наявних інформаційних баз ДПС з ознаками сумнівності, та має наступні ознаки нереальності здійснення операцій.

Так, податкова декларація з ПДВ до контролюючого органу ТОВ "БАЛУ ІНДУСТРІЯ"» надано лише за грудень 2018р., згідно якої обсяг постачання складає 134 717 547 грн.

Декларація з податку на прибуток до ДПІ за 2018р. не надавалась, що свідчить про не відображення постачальником ТОВ "БАЛУ ІНДУСТРІЯ" у складі доходів суми реалізованих товарів на 134 717 547грн., в т.ч. на адресу ТОВ "БЕТОННІ ПОКРИТТЯ ТА ТЕХНОЛОГІЇ" за 2018р.в сумі 3457800грн. в т. ч. ПДВ -576300 грн.

За 2019 рік звітність до контролюючого органу також не надавалась.

Згідно наявних баз ДПС - постачальником ТОВ "БАЛУ ІНДУСТРІЯ" вказаного в ЄРПН товару було підприємство ТОВ «Шарно» (41387696), на адресу якого вказаний товар не надходив», що підтверджує розірвання ланцюгу постачання, неможливості виготовлення та продажу товарів власними силами, що і засвідчує неправомірність включення до складу податкового кредиту з ПДВ суми податку по отриманим від постачальника ТОВ "БАЛУ ІНДУСТРІЯ" матеріалів (засіб для догляду за бетоном та суперпластифікатор для бетону).

Позивач заперечуючи проти таких висновків зазначає, що посилання в Акті на невідповідність податкової інформації за ланцюжком постачання ніяким чином не впливає на господарську діяльність безпосередньо Позивача. Неподання контрагентами до контролюючих органів за місцем обліку податкової та фінансової звітності свідчить виключно про порушення такими платниками податків норм податкового законодавства та в жодному разі не підтверджує відсутність у них власних трудових ресурсів та основних засобів, неможливість надання послуг Товариству. ТОВ «БПТ» відповідно до норм чинного податкового законодавства не має обов`язку, повноважень та, в першу чергу, можливості здійснювати контроль за дотриманням контрагентами-постачальниками вимог податкового, валютного та іншого законодавства, зокрема щодо декларування податкових зобов`язань та сплати податків.

На підтвердження виконання господарських операцій позивачем надано договір поставки, рахунки фактури, видаткові накладні, податкові накладні, квитанції № 1, платіжні доручення, договір на виготовлення продукції з давальницької сировини, додаткову угоду, договір на виконання робіт (надання послуг), накази (розпорядження), посадову інструкцію.

ВС КАС у постанові від 02.05.2023 року по цій справі, задовольняючи касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області та скасовуючи рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020, зазначив, що при оцінці податкових наслідків господарських операцій адміністративний суд не повинен обмежуватися встановленням лише формальних умов застосування платником податкових норм шляхом подання первинних документів, що за формою та змістом відповідають законодавчим вимогам, а з урахуванням доводів податкового органу має дослідити фактичні правовідносини учасників поставок, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності.

Проаналізувавши надані позивачем документи та співставивши їх з висновками акту перевірки, суд погоджується з позицією податкового органу і зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність і Україні» передбачено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність і Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

При цьому, податкові наслідки у вигляді формування податкового кредиту та сум витрат є правомірними лише у випадку реального виконання господарської операції та її підтвердження належними первинними документами, що відповідають критерію повноти та достовірності представлення інформації про юридичний факт і дозволяють встановити дійсний рух активів у процесі виконання господарської операції.

Суд погоджується з тим, що первинні документи, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог є обов`язковими, але на думку суду вони не є вичерпними, оскільки предмет доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самих господарських операцій.

В ході перевірки податковим органом проаналізовано надані підприємством документи по взаємовідносинам з ТОВ "БАЛУ ІНДУСТРІЯ", за результатами якого не можливо встановити взаємозв`язок даної фінансової операції з діяльністю підприємства, яке за весь період діяльності звітувало лише один раз і тільки у період укладання угоди з позивачем. Відсутня інформація про придбанню товару постачальником ТОВ «ШАРНО» на адресу якого вказаний товар не надходив. Відсутні будь які докази транспортування/перевезення товару від ТОВ "БАЛУ ІНДУСТРІЯ" до позивача.

Суд відхиляє посилання позивача на те, що відсутність ТТН не можуть слугувати підставою для висновку щодо нереальності чи безтоварності укладених угод Товариства з його контрагентами, що такі документи не можуть однозначно ствердити про наявність відповідних фактів, а також те, що відповідний укладений договір з ТОВ «БАЛУ ІНДУСТРІЯ» передбачав постачання товару безпосередньо силами та засобами самого постачальника..

На думку суду, наявність чи відсутність ТТН не може бути єдиною підставою оцінки реальності здійснення господарської операції. У цій справі податковий орган зробив свої висновки не тільки за відсутності документів щодо доставки/транспортування, але і на підставі аналізу інших первинних документів та податкової інформації щодо постачальника, його контрагентів, можливості здійснювати таку операцію, можливості постачання, відсутності звітності, що обґрунтовано у своїй сукупності дало підстави для висновку, що господарська діяльність ТОВ "БАЛУ ІНДУСТРІЯ"» має ознаки нереальності здійснення вказаної господарської операції, встановлено неможливість постачання продукції позивачу.

Суд вважає, що ТОВ "БЕТОННІ ПОКРИТТЯ ТА ТЕХНОЛОГІЇ" діяло без належної обачності і йому мало бути відомо як покупцю фактичний та майновий стан вищезазначеного постачальника будівельних матеріалів, умови ведення цим підприємством господарської діяльності та порушення, які ними допускались.

Таким чином, ТОВ "БЕТОННІ ПОКРИТТЯ ТА ТЕХНОЛОГІЇ" порушено вимоги п.44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість по рядку 10.1 Декларації «Операції з придбання товарів, робіт, послуг, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20%» на загальну суму 576300 грн.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28.12.2022 року по справі №520/1284/19, відповідно до якої наявність первинних документів є обов`язковою, але не єдиною достатньою умовою для формування податкового кредиту та витрат, оскільки виконання зобов`язання за правочином зумовлює складання й інших документів. Формальне складення лише первинного документа не є беззаперечним доказом реальності конкретної господарської операції, якщо контролюючий орган наводить доводи, які ставлять під сумнів її здійснення, зокрема доводи щодо неможливості здійснення поставок контрагентами з огляду на відсутність у них матеріальних, трудових ресурсів для здійснення підприємницької діяльності та не відповідність при цьому номенклатури придбаних товарів номенклатурі поставлених товарів згідно з даними з ЄРПН; епізодичну або обмежену терміном, на який припадають дати виписування документів на операцію з постачання, фінансову та податкову звітність контрагентів, не відображення у цій звітності відповідних податкових зобов`язань.

З підстав вищенаведених, суд не погоджується з висновком експерта № 292 від 01.04.2025 року відповідно до якого встановлене в Акті перевірки порушення вимог п.44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 576300 грн., не підтверджується.

Експерт виклав обґрунтування свого висновку на підставі лише первинних документів позивача, без врахування реальної можливості здійснення постачання та доказів такого постачання його контрагентом. (т. ХІУ а.с. 63-78)

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1. ст. 77 КАС України позивачем не доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення, які стосуються ППР № від 10.02.2020 року.

В той же час, відповідач надав суду належні та допустимі докази, виклав правові обґрунтування правомірності прийнятого рішення, яке на думку суду відповідає вимогам зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

У підсумку, з урахуванням вищезазначеного, у сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Суд визнає протиправними та скасовує ППР № та № 005080501 від 10.02.2020 р. та відмовляє у задоволенні вимог про скасування ППР № від 10.02.2020 року.

Позивачем при поданні цього позову сплачений судовий збір в сумі 19 564 грн. З урахуванням того, що позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог за ППР № від 10.02.2020 року на суму 576 300 грн, що становить 79,33 % від суми заявлених позовних вимог, то на користь позивача підлягає стягненню сума пропорційна задоволеним вимогам, яка становить 4043,87 грн.

Керуючись ст.241-246 КАС України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ТОВ Бетонні покриття та технології задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області:

№ від 10.02.2020 року про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 223170 грн. за 2018 рік;

№ від 10.02.2020 року про збільшення суми грошового зобов`язання податку на прибуток на 402596 грн. та нарахування штрафних санкцій на суму 100649 грн.

У задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 10.02.2020 року про зменшення розміру від`ємного значення ПДВ 576300 грн. відмовити.

Стягнути з ГУ ДПС в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ Бетонні покриття та технології (65009, м. Одеса, вул. Генуезька, 1-а, ) судовий збір в сумі 4043,87 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст виготовлений та підписаний 08.07.2025 р.

Суддя Попов В.Ф.