Справа № 200/5658/24
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 липня 2025 року

м. Київ

справа №200/5658/24

адміністративне провадження № К/990/25996/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Мацедонської В.Е., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Військової академії м. Одеса на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі №200/5658/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса), Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та про зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової академії (м.Одеса), Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:

- визнати протиправними дії Військової академії (м. Одеса) щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 грудня 2015 року по 02 червня 2018 року (включно) в неповному обсязі;

- зобов`язати Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року (включно), обчислену із врахуванням січня 2008 року місяцем підвищення доходу, в сумі 85927,87 грн, з відрахуванням військового збору і податку на доходи фізичних осіб, з компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;

- зобов`язати Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити індексацію-різницю відповідно до вимог абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, в сумі 4235,15 грн щомісячно за період з 01 березня 2018 року по 02 червня 2018 року (включно) в сумі 12987,79 грн, з відрахуванням військового збору і податку на доходи фізичних осіб, з компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;

- визнати протиправними дії Військової академії (м. Одеса), які полягали у визначенні розміру грошової допомоги на оздоровлення в 2015-2017 роках та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в 2015-2017 роках, виходячи з місячного грошового забезпечення, у складі якого не врахована індексація;

- зобов`язати Військову академію (м. Одеса) здійснити перерахунок грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої в 2015-2017 роках, та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виплаченої в 2015-2017 роках, із врахуванням індексації у складі місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір таких допомог, а також провести їх виплату, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 04 червня 2018 року по 31 грудня 2022 року (включно) в неповному обсязі;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію-різницю відповідно до вимог абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, в сумі 4235,15 грн щомісячно за період з 04 червня 2018 року по 31 грудня 2022 року (включно) в сумі 232386,78 грн, з відрахуванням військового збору і податку на доходи фізичних осіб, з компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;

- визнати протиправними дії Військову частину НОМЕР_1 , які полягали у визначенні розміру підйомної допомоги в 2018 році, грошової допомоги на оздоровлення в 2018-2022 роках, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в 2018-2022 роках, виходячи з місячного грошового забезпечення, у складі якого не врахована індексація;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок підйомної допомоги, виплаченої в 2018 році, грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої в 2018-2022 роках, та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виплаченої в 2018-2022 роках, із врахуванням індексації у складі місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір таких допомог, а також провести їх виплату, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року визнані неповажними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом у частині вимог, які стосуються нарахування і виплати індексації-різниці грошового забезпечення за період проходження військової служби з 19 липня 2022 року по 31 грудня 2022 року. Відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду з цим позовом.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) та до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання дій Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування і виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження військової служби з 19 липня 2022 року по 31 грудня 2022 року (включно) в неповному обсязі - протиправними, та про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 19 липня 2022 року по 31 грудня 2022 року (включно) повернуто позивачу без розгляду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса), Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та відкрито провадження у справі № 200/5658/24 в частині позовних вимог, які стосуються нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за періоди з 01 грудня 2015 року по 02 червня 2018 року і з 04 червня 2018 року по 18 липня 2022 року, та в частині позовних вимог, які стосуються перерахунків грошової допомоги на оздоровлення у 2015-2017 роках, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2015-2017 роках, виплаченої у 2018 році підйомної допомоги, виплаченої у 2018-2022 роках грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2018-2022 роках матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2025 року, позов задоволений частково.

Визнано протиправними дії Військової академії (м. Одеса) щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу за період проходження військової служби з 01 грудня 2015 року по 02 червня 2018 року (включно) в неповному обсязі.

Зобов`язано Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року (включно), обчислену з врахуванням січня 2008 року місяцем підвищення доходу, в сумі 85927 гривень 87 копійок.

Зобов`язано Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити позивачу індексацію-різницю відповідно до вимог абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, в сумі 4235 гривень 15 копійок щомісячно за період з 01 березня 2018 року по 02 червня 2018 року (включно) в сумі 12987 гривень 79 копійок.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу за період проходження військової служби з 04 червня 2018 року по 18 липня 2022 року (включно) в неповному обсязі.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію-різницю відповідно до вимог абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, в сумі 4235 гривень 15 копійок щомісячно за період з 04 червня 2018 року по 18 липня 2022 року (включно) в сумі 209557 гривень 96 копійок.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягали у визначенні позивачу розміру підйомної допомоги в 2018 році, грошової допомоги на оздоровлення в 2018-2022 роках, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в 2018-2022 роках, виходячи з місячного грошового забезпечення, у складі якого не врахована індексація.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити позивачу перерахунок підйомної допомоги, виплаченої у 2018 році, грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2018-2022 роках, та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виплаченої у 2018-2022 роках, із врахуванням індексації у складі місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір таких допомог, а також провести їх виплату, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Справа судом першої інстанції розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

18 червня 2025 року Верховним Судом зареєстровано касаційну скаргу Військової академії м.Одеса на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі №200/5658/24, яка подана через підсистему «Електронний суд». Заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права на порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити рішення, яким направити справу на повторний розгляд для відмови в задоволенні позовних вимог позивача.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 червня 2025 року визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Білак М.В., судді: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 липня 2025 року визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Білак М.В., судді: Мацедонська В.Е., Мельник-Томенко Ж.М.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України від 30 вересня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами «а» - «г» цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.

Як вбачається з рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року, зазначену справу судом розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак вона може бути оскаржена до Верховного Суду лише за наявності обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суд звертає увагу заявника, що пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України містить перелік виключних випадків, які допускають можливість касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та/або таких, які розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Посилання на кожен з підпунктів пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України повинно бути належним чином обґрунтовано.

Проте, Військова академія м. Одеса, оскаржуючи судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження про наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не зазначає.

Тобто, заявником у касаційній скарзі не наведено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судового рішення, прийнятого за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Щодо посилання відповідача на підстави касаційного оскарження, визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, Суд зазначає, що передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій, встановлених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу у справі незначної складності, є наявність обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

З огляду на зазначене та враховуючи, що заявник, оскаржуючи судове рішення у цій справі, не обґрунтував наявності випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності правових підстав для задоволення позову, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є найвищим судом у системі судоустрою України, забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначений процесуальним законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

За таких обставин, Суд не вирішує клопотання про відстрочення сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової академії м.Одеса на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі №200/5658/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса), Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді М.В. Білак

В. Е. Мацедонська

Ж.М. Мельник-Томенко