Справа № 420/15588/25
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
08 липня 2025 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Юхтенко Л.Р., розглянувши заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду та матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Одеського окружного адміністративного суду 20.05.2025 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить:
- Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в період з 02 грудня 2022 року по 20 травня 2023 року грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації невикористаної щорічної основної та додаткової відпустки, одноразової грошової допомоги при звільнені, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 р., встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 р., на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;
- Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 , здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення за період з 02 грудня 2022 року по 20 травня 2023 року грошового забезпечення, а також виплачених завказаний період: грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації невикористаної щорічної основної та додаткової відпустки, одноразової грошової допомоги при звільнені, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 р., встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 р., на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від ЗО серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;
- Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , щодо відмови у видачі оновленої довідки щодо ОСОБА_1 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищенім) та премії, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704;
- Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 видати на ім`я ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, що враховується для перерахунку пенсії заявника, з урахуванням перерахунку грошового забезпечення, відповідно до вимог ст. 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, ст. 9 Закону України від 20.12.1991 р. №2011-ХП «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, в тому числі процентної надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби), доплати, підвищення)) та премії у відсотках, встановлених станом на день звільнення за відповідною або аналогічною посадою, з якої його було звільнено з військової служби із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом за 1 січня відповідного календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на 01 січня відповідного календарного року) на відповідні тарифні коефіцієнти, та провести їх виплату, з урахуванням раніше виплачених сум за відповідною або аналогічною посадою, з якої його було звільнено з військової служби, для здійснення обчислення та перерахунку з дня звільнення пенсії та подати до відповідного Головного управління Пенсійного фонду України вказану довідку.
Позовна заява обґрунтована тим, що бездіяльність відповідача щодо здійснення нарахувань не в належному розмірі є протиправними.
Ухвалою від 26 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення виявлених недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із обґрунтування причин поважності.
Через канцелярію суду 06.06.2025 року від представника позивача надійшла заява на усунення недоліків, до якої на виконання ухвали суду надано заяву про поновлення процесуального строку.
У заяві представник позивача зазначила, що так як, Позивач не мав підстав для сумнівів у добросовісності Відповідача при здійсненні розрахунку грошового забезпечення, лише після отримання відповіді на адвокатський запит Позивачу фактично стало відомо про порушення свого права. У витягу з наказу про звільнення, грошовому атестаті або будь-яких інших документів, з якими було ознайомлено позивача при звільненні, не передбачено діючим законодавством зазначення інформації стосовно прожиткового мінімуму за яким розраховується грошове забезпечення військовослужбовця.
Також, через канцелярію суду 22.05.2025 року та 27.06.2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, у зв`язку із пропуском строку звернення до суду, оскільки тримісячний строк звернення до суду з цим позовом розпочався 27.12.2024 року, однак позивач звернувся до суду лише 20.05.2025 року. Проте разом із позовною заявою позивачем не надано будь-яких доказів поважності причин його пропуску.
Також представник відповідача повідомив суд, що позивач на день звільнення з військової частини отримав витяг з наказу про виключення зі списків особового складу військової частини та грошовий атестат, в якому детально зазначено суми нараховані та виплачені позивачу при звільненні, з якими позивач міг ознайомитись, а отримання позивачем листа відповідача від 29.01.2025 року у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен дізнатись про порушення своїх прав.
У період з 10.06.2025 року по 30.06.2025 року головуючий суддя Юхтенко Л.Р. перебувала у щорічній основній відпустці, тому вказані заяви розглянуті після виходу з відпустки.
Розглянувши вказану заяву про поновлення строку звернення до суду, суддя доходить такого висновку.
Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції: «Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».
Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.
Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
Як вбачається з позовної заяви, позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо не нарахування в належному розмірі грошового забезпечення з 02 грудня 2022 року по 20 травня 2023 роки.
З позовної заяви вбачається, що позивача звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу військової частини відповідно до наказу №329 від 27.12.2024 року, з 27.12.2024 року.
Представник відповідача повідомив суд, що позивач на день звільнення з військової частини отримав витяг з наказу про виключення зі списків особового складу військової частини та грошовий атестат, в якому детально зазначено суми нараховані та виплачені позивачу при звільненні, з якими позивач міг ознайомитись.
Суд погоджується з доводами відповідача, що саме у день звільнення, коли із позивачем був здійснений повний розрахунок та виданий грошовий атестат, позивач повинен був дізнатися про порушення свого права на повний розрахунок при звільненні, а тому саме з 27.12.2024 року починає текти тримісячний строк щодо оскарження розрахунку при звільненні, який сплинув 27.03.2025 року. Проте до суду позивач звертається 20.05.2025 року, тобто з пропуском встановленого судом строку.
У вказаній заяві представник не наводить обставин, які перешкоджали позивачу звернутись до суду вчасно, в межах встановлених законодавством строки, враховуючи, що вона була звільнена27.12.2024 року, а до суду звернулась через п`ять місяців.
Посилання представника позивача, що у наказі та грошовому атестаті не зазначено інформації стосовно прожиткового мінімуму, за яким розраховується грошове забезпечення військовослужбовця не є поважними причинами щодо пропуску строку звернення до суду, оскільки позивач не був позбавлений права та можливості отримати інформацію щодо розрахунку виплачених коштів перед звільнення з військової служби.
Інших доводів на підтвердження поважності причин не звернення до суду, у строки встановлені законом, представник позивача не наводить.
Враховуючи встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що відсутні підстави для визнання причин поважними наведених у заяві про поновлення строку звернення до суду та слід відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Згідно з п. 9ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
За таких обставин, суд доходить висновку, що позовна заява про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, належить поверненню заявнику.
Згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 124, 126, 160,169,256,293,295, 297 КАС України, суддя
У задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду, - відмовити.
Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачу.
Ухвалу про повернення позовної заяви невідкладно надіслати позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.ст.293,295,297 КАС України, з урахуванням пп. 15.5 п. 15 ч.1 Перехідних положень КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко