Справа № 440/9325/25
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

08 липня 2025 рокум. ПолтаваСправа № 440/9325/25

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Алєксєєва Н.Ю., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про:

- визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відмови у внесенні даних ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (реєстр «Оберіг») про визнання непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку;

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 привести у відповідність дані ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (реєстр «Оберіг») шляхом внесення відповідних даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (реєстр «Оберіг») про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Разом з позовною заявою надійшла заява про забезпечення позовної заяви шляхом заборони територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчиняти дії, пов`язані з мобілізацією ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ), до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відмови у внесенні даних ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (реєстр «Оберіг») про визнання непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, зобов`язаня ІНФОРМАЦІЯ_2 привести у відповідність дані ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (реєстр «Оберіг») шляхом внесення відповідних даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (реєстр «Оберіг») про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

В обґрунтування даної заяви представник позивача вказав, що позивачем ОСОБА_1 , зокрема, оскаржуються дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відмови у внесенні даних ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (реєстр «Оберіг») про визнання непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, в той час, як позивач має право на внесення відповідних даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (реєстр «Оберіг») про визнання непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. ОСОБА_1 прошов ВЛК, що підтверджується відповіддю КНП «Гребінківська міська лікарня», був визнаний непридатним до військової служби із внесенням відповідної інформації до військового квитка, неодноразово перетинав державний кордон України після 24 лютого 2022 року на підставі наявних у нього паперових військово-облікових документів (військового квитка та довідки про проходження ВЛК), які надають право на перетин державного кордону під час особливого періоду. Зазначені документи під час перетину кордону перевірялись відповідними уповноваженими особами згідно вимог законодавства України на момент перетину кордону. Підстав для відмови в перетині державного кордону України не виявлено. Отже, твердження 5го відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо неможливості внесення даних військовозобов`язаного ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (реєстр «Оберіг») є безпідставним та таким, що порушує законні права та інтереси громадянина ОСОБА_1 , що є підставою для звернення до суду. Вказував, що якщо заявника ОСОБА_1 буде призвано на військову службу під час мобілізації, в особливий період, він набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що значно ускладнить реалізацію права на внесення відповідних даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (реєстр «Оберіг») про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, а також ускладнить виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, оскільки мобілізація та призов на військову службу створюють для особи, яка є непридатною до військової служби, додаткові надзвичайні ризики для життя і здоров`я, які є неспівмірними та невиправданими для такої особи, та наражають її на додаткову небезпеку.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про розгляд даної заяви без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої цієї статті, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, згідно з частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При цьому, посилання особи на можливе порушення її прав в майбутньому, не може визнаватись достатнім для вжиття заходів забезпечення позову за викладених позивачем доводів та обставин цієї справи.

Суд зазначає, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Сам по собі факт прийняття відповідачем рішень, які стосуються прав та інтересів позивача, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

З приводу наявності очевидних ознак протиправності дій, оспорюваного рішення та порушення такими діями, рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, то такі ознаки повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. У іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваних дій, рішення та порушення ними прав, свобод чи інтересів позивачів до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію по справі.

Також, суд звертає увагу на те, що в заяві про забезпечення позову позивачем не наведено обгрунтованих мотивів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому суд позбавлений можливості надати оцінку протиправності спірним діям, рішенням відповідача під час розгляду питання про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки така оцінка буде надана під розгляду справи по суті після дослідження наявних у матеріалах справи доказів.

Водночас, суд звертає увагу, що у даній справі предметом спору є протиправність, на думку позивача, дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відмови у внесенні даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (реєстр «Оберіг») про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та зобов`язання відповідача внести відповідні дані до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (реєстр «Оберіг») про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Однак, представник позивача в заяві просить суд застосувати спосіб забезпечення позову шляхом заборони територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчиняти дії, пов`язані з мобілізацією ОСОБА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням у справі, який не буде стосуватись предмету спору у даній справі, оскільки виходить за межі правовідносин, які виникли між ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не внесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (реєстр «Оберіг») про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку

Позивач не буде оспорювати в цій адміністративній справі жодного рішення або дії територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо мобілізації ОСОБА_1 .

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а тому заява представника позивача про забезпечення адміністративного позову залишається судом без задоволення.

Керуючись статтями 150, 154, 241, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити представнику позивача в задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва