Справа № 520/27919/24
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 р. Справа № 520/27919/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2025, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі №520/27919/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 77% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 01.02.2023 року, після проведення перерахунку основного розміру його пенсії на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2024 по справі №520/7664/24;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у припиненні нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб з 01.02.2023 року, після проведення перерахунку основного розміру його пенсії на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2024 по справі №520/7664/24;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області які полягають в обмеженні розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.02.2023 року, з 01.03.2023 року, з 01.03.2024 року та з 01.09.2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 77% грошового забезпечення, з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб та без обмеження максимальним розміром: з 01.02.2023 року; з 01.03.2023 року; з 01.03.2024 року додатково з урахуванням індексації пенсії, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році; з 01.09.2024 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 77% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 01.02.2023 року.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у обмеженні ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2023 року максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.02.2023 у розмірі 77% грошового забезпечення та без обмеження максимальним, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в части задоволення позовних вимог у сумі 1937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) грн. 92 коп.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 та прийняти постанову, якою задовольнити позов у частині залишених без задоволення позовних вимог: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в обмеженні розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.03.2023, з 01.03.2024 та з 10.09.2024; -зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 77% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром з 01.03.2023, з 01.03.2024 та з 10.09.2024; в іншій частині спірне рішення залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що ГУПФУ в Харківській області здійснює перерахунки пенсії позивача з обмеженням десятьма прожитковими мінімумами установленими для осіб, які втратили працездатність, що підтверджується відповідними перерахунками пенсії ОСОБА_1 за вказаними датами (наявні в матеріалах судової справи, надавались позивачем до позову). Індексація пенсії, встановлена постановами КМУ від 24.02,2023 № 168 та від 23.02.2024 № 185 фактично не виплачується, оскільки проведена ГУПФУ в Харківській області в межах максимального розміру пенсії, який визначено без урахування норм Закону. Зазначеними перерахунками пенсії також підтверджується, що розрахунок пенсії з 01.03.2023 року, з 01.03.2024 року та з 01.09.2024 року проведено виходячи з 70% замість 77% грошового забезпечення.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідачем рішення суду першої інстанції не оскаржується, а позивачем оскаржується рішення суду першої в частині відмови: щодо обмеження граничним (максимальним) розміром його пенсії з 01.03.2023 року, з 01.03.2024 року та з 01.09.2024. Отже, в межах розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції надається правова оцінка висновкам суду в цій частині вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 в розмірі 77% грошового забезпечення з 20.11.2002 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2024 року по справі № 520/7664/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, що полягає в непроведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі довідки № ФХ-108973 від 26.02.2024 про розмір грошового забезпечення, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.02.2023 перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки № ФХ-108973 від 26.02.2024, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , про розмір грошового забезпечення. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення суду 17.07.2024 року по справі № 520/7664/24 головним управлінням проведено перерахунок пенсії позивача з 01.02.2023 на підставі довідки № ФХ-108973 від 26.02.2024 про розмір грошового забезпечення, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з протоколу перерахунку пенсії позивача за пенсійною справою № ФХ-108973-Міноборони, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області перерахунок зменшено з 01.02.2023 року відсоток грошового забезпечення з якого рахувався розмір пенсії позивача з 77% до 70%, припинено нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб з 01.02.2023 року та встановлено обмеження пенсії максимальним розміром з 01.02.2023, з 01.03.2023, з 01.03.2024 та з 01.09.2024.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Відмовляючи у частині задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідно до перерахунків пенсії за пенсійною справою № ФХ-108973-Міноборони, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що відповідачем нараховується та виплачується позивачу з 01.03.2024 року індексація пенсії, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році, а тому заявлена позовна вимога на думку суду, є передчасною та задоволенню не підлягає.

Також, оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на виконання судового рішення, обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців, а саме збільшенням розміру прожиткового мінімуму для розрахунку грошового забезпечення, та розмір пенсії після такого перерахунку збільшився більше ніж на 2000,00 грн., у позивача відсутнє право на щомісячну доплату в розмірі 2000,00 грн. відповідно до Постанови №713.

Задовольняючи частину позову, суд першої інстанції виходив з протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 77% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 01.02.2023 року та які полягають у обмеженні ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2023 року максимальним розміром, а тому необхідним є зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.02.2023 у розмірі 77% грошового забезпечення та без обмеження максимальним, з урахуванням раніше виплачених сум.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Щодо обмеження максимального розміру пенсії позивачу на підставі норм ст. 2 Закону № 3668-VI та ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ, який набрав чинності з 01.10.2011 (далі Закон № 3668-VІ).

Відповідно до положень ст. 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, установлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у ст. 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав таким, що не відповідає статті 17 Конституції України, положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи ч. 5 ст. 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей, є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесені зміни у ст. 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII та положення ч. 1 ст. 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає ст. 17 Конституції України положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення ст. 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Виходячи з викладеного, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 за № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення ст. 2 Закону № 3668-VI.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 сформулювала правовий висновок, який полягає у тому, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

Отже у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Наведене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 23.01.2024 по справі № 160/17347/22, від 21.04.2023 у справі № 380/8024/21, від 25.07.2022 у справі № 580/3451/21, від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19, від 20.07.2022 у справі № 340/2476/21, від 14.11.2022 у справі № 580/5957/21, від 17.03.2023 у справі № 340/3144/21.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім того, не зважаючи на сталу судову практику з цього питання, 12.10.2022 прийнято Рішення Конституційного Суду України № 7-р(II)/2022 у справі № 3-102/2021 (231/21, 415/21) за конституційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI (щодо соціальних гарантій для захисників і захисниць України).

Зазначеним Рішенням визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Судовим розглядом встановлено, що з 01.02.2023 відповідач провів перерахунок пенсії позивача та за результатами якого підсумок пенсії (з надбавками) 23371,43 грн., натомість сума пенсії до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії становила 20930,00 грн. (а.с. 22).

Проте, такий перерахунок і виплата пенсії не пов`язані із збільшенням рівня грошового забезпечення, наданням передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиттям на державному рівні заходів, спрямованих на соціальний захист, а також із забезпеченням єдності умов та норм пенсійного забезпечення осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.

Також, відповідач з 01.03.2023 провів перерахунок пенсії позивача та за результатами якого підсумок пенсії (з надбавками) склав 23371,43 грн., натомість сума пенсії до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії становила 20930,00 грн. (а.с. 21).

Крім того, відповідач з 01.03.2024 провів перерахунок пенсії позивача та за результатами якого підсумок пенсії (з надбавками) склав 24871,43 грн., натомість сума пенсії до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії становила 23610,00 грн. (а.с. 20).

Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідач з 01.09.2024 провів перерахунок пенсії позивача та за результатами якого підсумок пенсії (з надбавками) склав 24871,43 грн., натомість сума пенсії до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії становила 23610,00 грн. (а.с. 23).

Колегія суддів звертає увагу, що зазначеними перерахунками пенсії також підтверджується, що розрахунок пенсії з 01.02.2023, з 01.03.2023, з 01.03.2024 та з 01.09.2024 проведено виходячи з 70% замість 77% грошового забезпечення.

Крім того, колегія суддів враховує, що право позивача на отримання пенсії виходячи з 77% грошового забезпечення, захищено рішеннями Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2020 у справі №520/13832/2020 (набрало законної сили 05.03.2021 згідно відомостей з системи ЄДРСР), яким, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі 77% грошового забезпечення з 01.01.2018, від 24.05.2021 у справі №520/3956/21 (набрало законної сили 29.09.2021 згідно відомостей з системи ЄДРСР), яким, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.04.2019 перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 у розмірі 77% грошового забезпечення, на підставі довідки №ФХ-108973 від 11.01.2021, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.04.2019 року за формою згідно додатку 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, у редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", з урахуванням змін грошовому забезпеченні, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, із зазначенням основних та додаткових видів грошового забезпечення, а також у даній справі від 28.04.2025, частина яких сторонами не оскаржується в апеляційному порядку, яким, зокрема, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 77% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 01.02.2023 року.

Отже, як встановлено судовим розглядом, за обставин справи, що розглядається, пенсійний орган після перерахунку пенсії з різних підстав продовжував обмежувати суму нарахованої до виплати позивачу пенсії максимальним розміром та виходячи з 70% замість 77% грошового забезпечення, що вбачається з протоколів перерахунку пенсії позивача з 01.02.2023, з 01.03.2023, з 01.03.2024 та з 01.09.2024 за пенсійною справою №ФХ108973, попри визнання неконституційною норми частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, численну та послідовну практику Верховного Суду щодо неправомірності обмеження пенсій, обчислених відповідно до Закону №2262-ХІІ, максимальним розміром (що є обов`язковою для врахування відповідачем у силу приписів частини п`ятої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відтак, матеріалами справи підтверджується факт обмеження пенсії позивача максимальним розміром з 01.02.2023, з 01.03.2023, з 01.03.2024 та з 01.09.2024, а розрахунок пенсії проведено виходячи з 70% замість 77% грошового забезпечення.

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що дії відповідача щодо перерахунку та виплати позивачу пенсії з 01.02.2023, з 01.03.2023, з 01.03.2024 та з 01.09.2024 з обмеженням пенсії позивача максимальним розміром і розрахунком пенсії проведеного виходячи з 70% замість 77% грошового забезпечення, є протиправними.

Крім того, колегія суддів зазначає, що, оскільки рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 в справі №520/27919/24 в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у припиненні нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб з 01.02.2023 року, після проведення перерахунку основного розміру його пенсії на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2024 по справі №520/7664/24 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.02.2023 року з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб та в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.03.2024 року додатково з урахуванням індексації пенсії, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році, в задоволенні яких було відмовлено, а також щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 77% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 01.02.2023 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 77% грошового забезпечення з 01.02.2023 року, які задоволено судом першої інстанції, сторонами не оскаржується в апеляційному порядку, то колегія суддів вважає недоцільним виходити за межі апеляційної скарги та переглядати оскаржуване рішення в цій частині.

З огляду на викладене, колегія суддів не погоджується з обраним судом першої інстанції способом захисту прав позивача та вважає, що для повного та належного захисту прав позивача, з метою виключення подальшого звернення особи до суду за захистом порушених прав колегія суддів вважає необхідним задовольнити частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у обмеженні ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2023, з 01.03.2023, з 01.03.2024 та з 01.09.2024 максимальним розміром та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 77% грошового забезпечення та без обмеження її максимальним з 01.02.2023, з 01.03.2023, з 01.03.2024 та з 01.09.2024, із урахуванням раніше виплачених сум.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги позивача є частково обґрунтованими.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для зміни судового рішення та викладення абзацу третього та четвертого резолютивної частини рішення в іншій редакції.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 по справі №520/27919/24 - змінити, виклавши абзац третій та четвертий резолютивної частини в наступній редакції:

«Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у обмеженні ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2023, з 01.03.2023, з 01.03.2024 та з 01.09.2024 максимальним розміром.».

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 77% грошового забезпечення та без обмеження її максимальним з 01.02.2023, з 01.03.2023, з 01.03.2024 та з 01.09.2024, із урахуванням раніше виплачених сум.».

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 у справі №520/27919/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич О.В. Присяжнюк