Справа № 505/1204/24
Суддя: Павловська Г. В.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 505/1204/24
Провадження 2-а/505/54/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2025 року Подільський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Павловської Г.В.,

за участю секретаря Киларь Н.А.

за участю сторін - представника позивача - адвоката Осокіна С.Ю.

представника відповідача - Селіфанової І.П,

у відсутності позивача - ОСОБА_1

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Осокіна Сергія Юрійовича про відвід судді у цивільній справі за адміністравним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Подільської міської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправною та скасування постанови про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Подільської міської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправною та скасування постанови про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить:

-скасувати постанову відповідача №6/14 від 20.03.2024 року про визнання його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 .00 грн., а справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Подільського міськрайонного суду Одеської області від 15.05.2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 26.06.2025 року на 08 год. 15 хв. Витребувано з виконавчого комітету Подільської міської ради Подільського району Одеської області матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а також відеозапис розгляду даної справи.

26.06.2025 в судовому засіданні представник позивача адвокат Осокін С.Ю. заявив відвід судді Павловській Г.В. у вищевказаній справі.

Підставою заявленого відводу судді представник позивача зазначив:

-неповідомлення позивача ОСОБА_2 про день, час та місце розгляду справи;

-не надає можливості озвучити підстави неявки позивача ОСОБА_1 до суду;

-про затримку початку судового засідання у вказаній справі та неповідомлення учасників процесу про причини затримання судового розгляду;

В судовому засіданні представник відповідача Селіфанова І.П. зазначила, що у вказане судове засідання вона прибула у 08 год. 30 хв.

Надаючи правову оцінку доводам у заявленому усному відводі судді Подільського міськрайонного суду Одеської області Павловській Г.В., суд зазначає наступне.

За приписами статей 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Відповідно до статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

-якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

- якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

- якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

- за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

- у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно із частиною 3 статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Слід зазначити, що підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі "Мироненко та Мартиненко проти України". У пунктах 66, 67 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, такі природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Згідно з усталеною практикою Суду застосування одного із цих критеріїв (підходів) або обох залежить від конкретних обставин, пов`язаних зі спірною поведінкою суддів.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 3 травня 2007 року у справі "Бочан проти України" вказав, що Суд далі нагадує, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

У рішенні у справі "Білуха проти України" від 9 листопада 2006 року Європейський суд з прав людини зазначив, що стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50).

Отже відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

При цьому не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

У пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Craxi v. Italy" від 7 грудня 2000 року зазначено, що професійні судді мають досвід та підготовку, що дозволяє їм не піддаватись впливу якихось зовнішніх чинників, коли йдеться про судовий розгляд. Головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Зі змісту заявленого усного відводу представника позивача вбачається, що останній не погоджується з процесуальними діями судді Подільського міськрайонного суду Одеської області Павловської Г.В.

Разом з тим частиною 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Будь-яких інших посилань, доказів, тверджень представника позивача щодо неупередженості судді Павловської Г.В. надано не було.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що у заявленому усному відводі судді Павловської Г.В. не наведено обставин, які б прямо та/або опосередковано вказували на наявність сумніву у безсторонності та неупередженості судді або в чому полягає необ`єктивність судді при здійсненні правосуддя у цій справі, а свідчать лише про незгоду представника позивача з процесуальними діями.

Відповідно до частини 4 статті 40 КАС України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Зважаючи на викладене, суд не встановив, передбачених статтею 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для відводу судді Подільського міськрайонного суду Одеської області Павловської Г.В. та вважає що в даному випадку представником позивача не доведено порушення права на розгляд справи незалежним та безстороннім судом, що свідчить про необхідність відмови у заявленому відводі.

Керуючись статтями 31, 35, 36, 39, 40, 241, 248 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Осокіна Сергія Юрійовича про відвід судді у справі за адміністравним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Подільської міської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправною та скасування постанови про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В.Павловська