Справа № 140/2934/25
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року ЛуцькСправа № 140/2934/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо не розгляду рапорту від 03.03.2025 про звільнення з військової служби та не звільнення старшого сержанта військової частини НОМЕР_1 інспектора прикордонної служби 2 категорії водія відділення технічних засобів охорони державного кордону відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 1 категорії (тип Б) НОМЕР_2 прикордонного загону західного регіонального управління Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 з військової служби з підстав закінчення строку контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі на посадах осіб сержантського і старшинського складу від 15.02.2024; зобов`язання командування ІНФОРМАЦІЯ_4 розглянути рапорт про звільнення з військової служби та звільнити з військової служби ОСОБА_1 з підстав закінчення строку контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України.

В обґрунтування позову зазначив, що 15.02.2024 уклав контракт з Державною прикордонною службою України строком на 1 рік до 14.02.2025. Після вказаної дати позивач не висловив бажання продовжити перебування на військовій службі та не укладав змін чи доповнень до контракту про продовження його дії.

03.03.2025 позивач надіслав рапорт про небажання продовжувати військову службу начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 полковнику ОСОБА_2 .

Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо не розгляду рапорту про звільнення з військової служби з підстав закінчення строку контракту (пп. «ж» ч.5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу») неправомірною, такою, що порушує його законні права та інтереси, у зв`язку із чим звернувся з позовом до суду.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 26.03.2025 відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову. В обгрунтування своєї позиції зазначив, що на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 надійшов рапорт позивача від 03.03.2025 на ім`я начальника загону, який зареєстровано у відділенні контролю та документального забезпечення штабу ІНФОРМАЦІЯ_5 07.03.2025 № 04.4/20688/25-Вн.

20.03.2025 за № 08/23916/25-Вн рапорт від 07.03.2025 №04.4/20688/25-Вн старшого сержанта ОСОБА_1 було розглянуто. За результатами розгляду повідомлено, що для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки визначені підпунктом 2 частини восьмої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Враховуючи те, що старшому сержанту ОСОБА_1 продовжено дію контракту понад встановлені строки, з 15.03.2024 на період дії воєнного стану (наказ начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 17.05.2024 №667-ОС), підстави щодо звільнення з військової служби відповідно до підпункту «ж» (у зв`язку з закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» відсутні.

З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у НОМЕР_2 прикордонному загоні ДПС України за контрактом, укладеним з Державною прикордонною службою України на три роки з 15.02.2021по 14.02.2024 (а.с.30)

10.01.2024 старшим сержантом ОСОБА_3 було подано рапорт №02.21/3045/24-Вн щодо продовження контракту на 1 (один) рік, у зв`язку із чим укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в ДПС України на один рік з 15.02.2024 по 14.02.2025 (а.с.32, 33)

Відповідно наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 22.01.2024 № 104-ОС старшому сержанту ОСОБА_1 продовжено строк військової служби за новим контрактом строком на 1 (один) рік з 15.03.2024 (а.с.35).

В подальшому, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 №667-ос від 17.05.2024 внесено зміни до пункту наказу від 22.01.2024 №104-ОС «Про особовий склад» щодо продовження військової служби в такій редакції: «Продовжити дію контракту понад встановлені строки старшому сержанту ОСОБА_1 , інспектору прикордонної служби 2 категорії водія відділення технічних засобів охорони державного кордону відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 1 категорії (тип Б), з 15.02.2024 на період воєнного стану». Підстава: Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), затвердженими Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 (а.с.38).

На адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 07.03.2025 за вх. № 04.4/20688/25-Вн надійшов рапорт ОСОБА_1 від 03.03.2025 у якому позивач висловив своє небажання продовжувати військову службу за контрактом та просив звільнити його з лав Збройних сил України на підставі підпункту «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку із закінченням строку дії контракту (а.с. 36).

20.03.2025 за № 08/23916/25-Вн рапорт від 07.03.2025 №04.4/20688/25-Вн старшого сержанта ОСОБА_1 начальником НОМЕР_2 прикордонного загону розглянуто та повідомлено, що для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки визначені підпунктом 2 частини восьмої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Враховуючи те, що старшому сержанту ОСОБА_1 продовжено дію контракту понад встановлені строки, з 15.03.2024 на період дії воєнного стану (наказ начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 17.05.2024 №667-ОС), підстави щодо звільнення його з військової служби відповідно до підпункту «ж» (у зв`язку із закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» відсутні (а.с.37).

Відповідно до наказу від 21.03.2025 старшого сержанта ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення у зв`язку з вибуттям для подальшого проходження служби до НОМЕР_3 прикордонного загону Держприкордонслужби, з 21.03.2025 на підставі наказу Адмінстрації Держприкордонслужби від 14.03.2025 №492-ОС (а.с. 39).

Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо нерозгляду його рапорту від 03.03.2025 про звільнення з військової служби, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі норми права.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України", на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану в Україні" введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Крім цього, відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави".

Станом на час розгляду справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 року № 389-VШ (в редакції станом на час виникнення спірних відносин, далі - Закон № 389-VШ), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію (далі - Указ №69/2022). Згідно пункту 4 Указу № 69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992 № 2232- XII (далі Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону №2232-ХІІ).

Статтею 26 Закону №2232-XII визначені підстави для звільнення з військової служби.

Зокрема, згідно з пунктом 3 частини 5 ст. 26 Закону №2232-ХІІ контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах під час проведення мобілізації та дії воєнного стану:

а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;

б) за станом здоров`я:

на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;

за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі;

г) через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

ґ) за власним бажанням (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства, які проходять військову службу за контрактом у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України), але не раніше шести місяців проходження ними безперервної військової служби;

д) у зв`язку із звільненням з полону (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

е) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі (для осіб вищого офіцерського складу);

ж) у зв`язку з закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану;

з) у зв`язку з призначенням (обранням) на посаду судді, судді Конституційного Суду України, члена Вищої ради правосуддя, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, керівника служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, його заступника, дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя;

и) у зв`язку з визнанням військовослужбовця таким, що не пройшов випробування, встановлене частиною першою статті 21-2 цього Закону (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства, які проходять військову службу за контрактом у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України);

і) через службову невідповідність (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства, які проходять військову службу за контрактом у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України);

ї) у зв`язку з відмовою від проведення психофізіологічного дослідження із застосуванням поліграфа (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства, які проходять військову службу за контрактом у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України).

Позивач, звертаючись до суду з позовом вказав, що він підлягає звільненню з військової служби відповідно до підпункту «ж» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ у зв`язку з закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 2 частини 8 статті 23 Закону №2232-ХІІ для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки:

на період проведення мобілізації, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону;

до дня завершення виконання завдань в інтересах оборони України, безпосередньої участі у веденні воєнних (бойових) дій, у тому числі на території проведення антитерористичної операції, а також у районах здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії держави, що формально чи фактично є учасником воєнних дій проти України;

на період дії воєнного стану, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону.

Таким чином, абзацом 4 ч.8 ст.23 Закону №2232-ХІІ імперативно визначено, що під час дії особливого періоду для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки на період дії воєнного стану, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону.

Як установлено судом, на реалізацію вказаної норми, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 №667-ос від 17.05.2024 внесено зміни до пункту наказу від 22.01.2024 №104-ОС «Про особовий склад» щодо продовження військової служби в такій редакції: «продовжити дію контракту понад встановлені строки старшому сержанту ОСОБА_1 , інспектору прикордонної служби 2 категорії водія відділення технічних засобів охорони державного кордону відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 1 категорії (тип Б), з 15.02.2024 на період воєнного стану». Підстава: Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), затвердженими Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 (а.с.38).

Суд звертає увагу, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 №667-ос від 17.05.2024 про продовження дії контракту з 15.02.2024 на період воєнного стану є чинним та діючим. Позивачем вказаний наказ не оскаржувався. Станом на 17.05.2024 (дата внесення змін наказом №667-ос) у розпорядженні Адміністрації Державної прикордонної служби України перебував рапорт позивача від 10.01.2024 №02.21/3045/24-Вн, в якому він висловив бажання продовжувати військову службу за контрактом (а.с.32).

З огляду на викладене, зважаючи, що на час вирішення даного спору існує чинний наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 №667-ос від 17.05.2024 про продовження строку дії контракту ОСОБА_1 понад встановлені строки на період дії воєнного стану (не оскаржений та не скасований у встановленому законом порядку), то дії відповідача щодо відмови позивачу у звільненні з військової служби є правомірними та обгрунтованими.

З вищевикладених мотивів не підлягає також до задоволення позовна вимога про зобов`язання відповідача звільнити з військової служби позивача з підстав закінчення строку дії контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України.

Зважаючи, що станом на час подання позивачем рапорту про небажання продовжувати військову службу від 03.03.2025 дія контракту укладеного позивачем з відповідачем не закінчилась, а також наявний чинний наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 №667-ос від 17.05.2024 про продовження дії контракту позивача понад встановлені строки на період дії воєнного стану, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для звільнення позивача з військової служби на підставі підпункту «ж» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами довів правомірність своїх дій, тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Димарчук