Справа № 160/9395/25
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2025 рокуСправа №160/9395/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСПРОМ» до 1-Державної податкової служби України, 2-Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСПРОМ» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Державної податкової служби України, до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просить:
визнати протиправними та скасувати рішення комісії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11841963/32679601 від 01.10.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №3382 від 12.10.2023 року;
зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ТОВ «АЛЕКСПРОМ» №3382 від 12.10.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання до реєстрації.
Позовні вимоги обгрунтовані посиланням на те, що Товариством направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) податкові накладні, але їх реєстрацію було зупинено із посиланням на п.8 Критеріїв ризиковості та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній. ТОВ «АЛЕКСПРОМ» до контролюючого органу були направлені письмові пояснення з підтверджуючими документами, натомість Головним управління ДПС у Дніпропетровській області прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/9395/25 та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч.6 ст. 12, ч.1 ч. 2 ст. 257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
21.04.2025 через систему «Електронний суд» від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач-2 доводи, наведені в позовній заяві вважає необґрунтованими та такими, що суперечать нормам діючого законодавства виходячи з наступного.
Відповідач зазначає, що на момент ухвалення рішення підприємство ТОВ «АЛЕКСПРОМ» відповідав критеріям ризиковості платника податку на додану вартість відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1165 від 11.12.2019 (зі змінами). Позивач скаргу до ДПС України не подавав.
22.04.2025 надійшов відзив на позовну заяву від Державної податкової служби України.
Відповідач-1 заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначає, що адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб"єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною 2 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень, не ставить своїм завданням підміняти компетентні національні органи.
Позовні вимоги про зобов`язання вчинити конкретні дії зареєструвати податкові накладні в ЄРПН), хоча і знаходяться у взаємозв`язку із вимогами про скасування рішень, але мають самостійний характер і можуть бути задоволені, якщо судом перевірено виконання усіх умов, визначених законом, для прийняття такого рішення.
Від позивача через систему «Електронний суд» 22.04.2025 надійшла відповідь на відзив відповідача-2, в якій він зазначає, що відповідачами взагалі не обгрунтовано, як отримана ними інформація від БЕБ України щодо кримінального провадження відносно ухилення від сплати акцизного податку впливає на формування податку на додану вартість та прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість.
Відповідно до довідки №304 від 01.07.2025 Відділу управління персоналом Дніпропетровського окружного адміністративного суду суддя знаходилась у відпустці. Справа розглянута в перший день виходу судді з відпустки.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Видами діяльності підприємства за кодом КВЕД є:
19.20 Виробництво продуктів нафтоперероблення (основний);
20.59 Виробництво іншої хімічної продукції, н.в.і.у.;
46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту;
46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами;
46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;
49.41 Вантажний автомобільний транспорт.
Протягом жовтня 2023 позивачем на виконання умов договору був поставлений товар.
На виконання вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України позивачем була складена і направлена для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкова накладна №3382 від 12.10.2023.
Вказана податкова накладна була прийняті податковим органом, проте як вбачається з квитанцій їх реєстрацію відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України було зупинено з посиланням на те, що ПН складена та подана платником податку, який відповідає п. 8 Критерії ризиковості платника податку. Товариству запропоновано надати пояснення та копії документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Позивачем з метою розблокування податкової накладної було направлено повідомлення про надання пояснень №182/0924 та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено:
Натомість після отримання додаткових документів Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податковових накладних Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків було прийнято рішення від 01.10.2024 року №11841963/32679601 про відмову в реєстрації податкової накладної №3382 від 12.10.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підставою для відмови у реєстрації податкових накладних вказано надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Не погоджуючись із рішенням Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про відмову в реєстрації податкової накладної та з метою зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну, позивач з відповідним позовом звернувся до суду.
Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (ПК України).
Пунктом 44.1 ПК України на платників податків покладено обов`язок вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, рігістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачене законодавством. Крім того, платникам податків забороняється формувати показники податкової звітності, митних декларацій з даних, не підтверджених первинними документами.
Пунктом 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування визначено операції платників податку зокрема з: а) постачання товарів, місце постачання, яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України відповідно до ст. 186 цього кодексу.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з п.187.1 ст. 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.
За п. 188.1 ст. 188 ПК, база опадаткування операції з постачання товарів/послуг визначається виходячи із договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються, та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.
Згідно п. 201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п. 201.7 ст. 201 ПК України).
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 р. затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (Порядок № 1246).
За визначенням, наведеним у п. 2 Порядку №1246, податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
За змістом п. 11 Порядку №1246 після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.
Відповідно до п. 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС (п. 14 Порядку №1246).
Аналогічні приписи наведені у пункті 201.16 статті 201 ПК України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначається Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (Порядок № 1165).
Згідно п. 5, п.6 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Відповідно до вимог пп. 10, 11 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
В свою чергу, додатком 1 до Порядку № 1165 установлено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість.
У направлених позивачу квитанціях підставою зупинення реєстрації РК вказано, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Згідно вказаного критерію у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Таким чином, на підставі цього пункту Критеріїв відповідач може прийняти рішення про віднесення платника ПДВ критеріям ризиковості у разі наявності податкової інформації, ця інформація визначає про ризиковість здійснення господарської операції і в поданій для реєстрації податковій накладній зазначена ця ризикова господарська операція.
В той же час податковий орган, зупиняючи реєстрацію ПН/РК з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій для реєстрації ПН/РК, має обґрунтувати суду, на підставі якої інформації відповідач дійшов такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.
Проте, зазначаючи при зупиненні реєстрації податкової накладної з підстав відповідності платника податку п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, відповідачем-2 у спірному рішенні не наведено будь-яких доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій позивача цілям і завданням його і його контрагентів, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б свідчили про непов`язаність операцій з господарською діяльністю учасників цих операцій, фіктивність операцій.
Позивач для здійснення своєї діяльності відповідно до договору оренди №01/01/0823 від 01.08.2023 орендує комплекс.
Товариство має у себе на балансі власні та орендовані транспортні засоби в кількості 99 одиниць для перевезення товарів, які реалізовує та виробляє.
Виконання договірних зобов`язань з ТОВ «Альт-С» підтверджується видатковою накладною №4593 від 26.10.2023.
Позивачем для виконання взятих на себе договірних зобов`язань було замовлено партію сировини у контрагентів-постачальників:ТОВ «ГЕО АЛЬЯНС МИРОЛЮБІВСЬКЕ», СП «ПОЛТАВСЬКА ГАЗОНАФТОВА КОМПАНІЯ», ПАТ «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ», ПРЕДСТАВНИЦТВА «РЕГАЛ ПЕТРОЛЕУМ КОРПОРЕЙШЕН ЛІМІТЕД», ТОВ «Д. ТРЕЙДІНГ», ПП «ТРАНСЛОГІСТИНА КОМПАНІЯ», «СВІТОВА НАФТОВА КОРПОРАЦІЯ» ТОВ, ТОВ «РЕТРОЛІУМ ІМПОРТ», ТОВ «ТЕРМІНАЛ», ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ІНТЕГРАЛ».
Сировина для переробки була закупована у ТОВ «ЕНЕРГО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ «ЕСКО-ПІВНІЧ» відповідно до договору ГК01-05-27 від 27.05.2020 г/к ; у ПАТ «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» відповідно до договорів №379-ГК від 05.09.2023, №383-ГК від 06.09.2023, №385-ГК від 07.09.2023, №377-ГК від 31.08.2023, №374-ГК від 30.08.2023, у ТОВ «Д.ТРЕЙДІНГ» відповідно до договору №4-1-2019/005 від 17.05.2019.
Поставка сировини здійснювалась транспортом ТОВ «АЛЕКСПРОМ» .
Виконання за вищевказаними договорми підтверджується відповідними актами прийому-передачі, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями про оплату, які надавались позивачем до пояснень.
Отже, встановлені обставини справи свідчать про належне документальне підтвердження господарських операцій .
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520 (Порядок № 520).
Пунктом 2 Порядку №520 встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п. 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (п. 3 Порядку №520).
Відповідно до п. 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
У п. 5 Порядку № 520 визначений орієнтовний перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Такий перелік може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
-договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
-первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
-розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня (п. 9 Порядку №520).
Відповідно до пунктів 10, 11 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
-ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
-та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
-та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем надавались до контролюючого органу документи в підтвердження обставин здійснення господарських операцій, які є первинними, відповідають вимогам встановленним Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995.
Надані Товариством податковому органу документи повністю розкривають зміст господарських операцій між позивачем і контрагенами, підтверджують реальність їх здійснення.
У постанові Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №580/2490/19 викладена правова позиція, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміна у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.
Відповідачем-2 не надано пояснень з приводу неможливості прийняти надані підприємством документи на підтвердження здійснення господарської операції, не наведені мотиви відхилення таких документів.
Податковим органом у квитанції не конкретизовано, які саме документи позивач мав надати, а після отримання наданих позивачем документів, податковим органом не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, в чому полягають такі порушення та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
Внаслідок вказаних обставин платник податків не мав можливості належним чином виконати свої обов`язки, мета яких - реєстрація податкової накладної.
За правовою позицією Верховного Суду у постановах від 18.06.2020 у справі №824/245/19-а. від 03.11.2021, у справі №360/2460/20 можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.
Верховний Суд у постанові від 07.12. 2022 у справі № 500/2237/20 вказав, що змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
За приписами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Отже, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення податкового органу не містять чітких підстав для відмови в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Податковий орган не мав правових підстав для відмови позивачу у їх реєстрації.
За вимогами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Відповідачем - 1, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийнятих ним рішень, рішення є необгрунтованими і такими, що прийняті всупереч вимогам чинного законодавства, у зв`язку із чим підлягають скасуванню.
Стосовно вимог зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зазначає таке.
За пунктами 2, 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
-прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
-набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);
-неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Аналізуючи наведені положення, суд дійшов висновку, що податковий орган реєструє податкову накладну, в тому числі, на підставі рішення суду датою набрання ним законної сили або іншою датою, вказаною у рішенні.
Враховуючи встановлені обставини справи суд вважає, що ефективним та реальним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні датою їх подання на реєстрацію.
Позивач в прохальній частині позовної заяви звернувся також з клопотанням встановити судовий контроль в порядку ст. 382 КАС України, шляхом зобов`язання Державну податкову службу України подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Суд відмовляє позивачу у задоволенні клопотання, оскільки в даному випадку такі вимоги є передчасними, враховуючи наступне.
За приписами ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За змістом наведеної норми суд на власний розсуд приймає рішення про необхідність чи відсутність потреби в зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт.
При цьому, вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю, суд має врахувати надані позивачем докази, особливості покладених на суб`єкта владних повноважень обов`язків згідно із судовим рішенням та його можливості ці обов`язки виконувати в рамках законодавства.
Позивачем не наведено обґрунтованих аргументів необхідності застосування ч. 1 ст.382 КАС України та не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення, тому суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі.
Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції в національній валюті №102 від 25.03.2025.
Сплачений позивачем судовий збір у сумі 2422,40 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.
Керуючись статтями 139, 243-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11841963/32679601 від 01.10.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №3382 від 12.10.2023 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона