Справа № 380/8255/25
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 рокусправа № 380/8255/25
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач), від імені якого діє представниця Лебєдєва Т.О., звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач) з такими вимогами:

- визнати протиправною відмову ВЧ НОМЕР_1 у звільненні з військової служби ОСОБА_1 як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XI через такі сімейні обставини: у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю II групи, тому що відсутні інші члени сім`ї першого і другого ступеня споріднення у матері;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XI через такі сімейні обставини: у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю II групи, тому що відсутні інші члени сім`ї першого і другого ступеня споріднення у матері.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.03.2025 звернувся із рапортом до ВЧ НОМЕР_1 про звільнення з військової служби, у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за мамою, яка є особою з інвалідністю ІІ групи та яка за висновком ЛКК закладу охорони здоров`я потребує догляду на непрофесійній основі, на підставі підпункту «г» пункту 2 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Зазначив, що інших дорослих членів сім`ї, які можуть здійснювати догляд за мамою, окрім позивача, немає, оскільки батько помер ще у 2010 році, сестер та братів немає. Відповідач прийняв рішення про відмову в задоволенні рапорту та звільнення з військової служби позивача, про що повідомив його листом відповідного змісту від 24.03.2025 № 813/11990 з тих мотивів, що у довідці МСЕК відсутній висновок «потребує постійного догляду». Позивач вважає таку відмову безпідставною, а поведінку відповідача такою, що порушує його право на звільнення з військової служби за сімейними обставинами. Крім цього, зазначає, що МСЕК вирішує лише питання встановлення інвалідності особи, а підтверджувати необхідність здійснення за нею стороннього догляду може відбуватися через ЛКК.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що подані позивачем разом із рапортом про звільнення з військової служби документи (медична довідка ЛКК) не підтверджують наявності сімейних обставин, що є підставою для звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ. Відповідач проводить аналіз нормативних актів в контексті розподілення повноважень між ЛКК та МСЕК та робить висновок, що необхідність постійного стороннього догляду за особами з інвалідністю, що досягли повноліття, підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії, а не висновком лікарсько- консультативної комісії. Отже, висновок ЛКК, наданий позивачем, не може бути визнаний документом, передбаченим чинним законодавством, на підставі якого позивач підлягає звільненню з військової служби. Для підтвердження необхідності постійного догляду за повнолітньою особою як підставу звільнення з військової служби позивач повинен надати командуванню військової частини НОМЕР_1 висновок медико-соціальної експертної комісії.

Позивач подав відповідь на відзив, де заперечив проти аргументів відповідача з посиланням на практику касаційного суду у подібних правовідносинах. Крім того долучила копію Акта обстеження сімейного стану військовослужбовця ОСОБА_1 , що був надісланий ІНФОРМАЦІЯ_1 03.04.2025 року на адресу військової частини НОМЕР_1 .

Суд з`ясував зміст позовних вимог та заперечень на позов, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 25.02.2022 № 69/2022 призваний по мобілізації до лав Збройних сил України та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

05.03.2025 ОСОБА_1 звернувся рапортом (а.с.19) до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом про звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-ХП як військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації у воєнний час, за сімейними обставинами (у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своєю матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, тому що відсутні інші члени сім`ї першого і другого ступеня споріднення), до рапорту долучив:

- копію військового квитка серії НОМЕР_2 ;

- копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 ;

- копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 ;

- копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 ОСОБА_3 ;

- повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_1 ;

- копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААД № 006610 ОСОБА_2 про встановлення ІІ групи інвалідності;

- копію висновку ЛКК № 9 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 16.01.2025 року ОСОБА_2 , виданий Комунальним некомерційним підприємством « 5-а міська клінічна поліклініка міста Львова»;

- нотаріально посвідчений афідевіт громадянки України ОСОБА_2 про здійснення за нею догляду її сином ОСОБА_1 ;

- висновок ЛКК від 5 листопада 2024 року № 558 що виданий ОСОБА_2 про необхідність здійснення постійного догляду;

- довідка № 56 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб видана ОСОБА_1 ;

- довідка № 720 видана ОСОБА_2 .

Листом № 813/11990 від 24.03.2025 ВЧ НОМЕР_1 (а.с. 30-31) повідомила військовослужбовця про відсутність правових підстав для звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами у зв`язку із ненаданням належних документів, які підтверджують як необхідність здійснення постійного догляду за матір`ю.

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).

Відповідно до вимог ст.ст. 20, 22 Закону № 2232-XII на військову службу за призовом під час мобілізації приймаються громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років (для вищого офіцерського складу до 65 років).

Звільнення військовослужбовців з військової служби регламентовано статтею 26 Закону № 2232-XII. Пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану на підставах:

[…] г) через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу)[…]

Відповідно до пункту 3 частини 12 статті 26 Закону № 2232-XII визначено, що під час дії воєнного стану військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах:

- у зв`язку з необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; (абзац тринадцятий); […]

При прийнятті рішення суд керується такими мотивами:

На підставі указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», затверджених парламентом шляхом прийняття відповідних законів, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, оголошено та проводиться загальна мобілізація. ОСОБА_4 призваний у Збройні Сили України за мобілізацією, проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 . В березні 2025 року позивач звернувся до командування із рапортом про звільнення із військової служби на підставі абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону № 2232 у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за своєю мамою ОСОБА_2 , 1949 р.н., яка є особою з інвалідністю ІІ групи. Відповідач відмовив у звільненні позивача з військової служби, серед мотивів - відсутність у довідці МСЕК висновку про необхідність здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 .

Спір між сторонами зводиться до того, чи надані відповідачу разом із рапортом позивача документи (висновок лікарсько-консультативної комісії 5-ої міської клінічної поліклініки міста Львова щодо ОСОБА_2 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі) є підставою для звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-XII, відповідно до якого необхідність постійного догляду за хворими батьками, які є особою з інвалідністю I чи II групи, підтверджується висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Оцінюючи питання щодо наявності підстав для звільнення позивача з військової служби на підставі абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону № 2232-ХІІ, суд керується такими мотивами:

аналіз норми абз. 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону № 2232-ХІІ дозволяє зробити висновок, що для звільнення з військової служби підчас дії режиму воєнного стану з військової служби через сімейні обставини військовослужбовець, який не бажає продовжувати службу, повинен довести повноважному начальнику наявність таких двох обставин в їх сукупності:

а) необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи;

б) відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, визначено Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 9 травня 2009 р. за № 438/16454 (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 14.10 розділу XIV Інструкції звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.

Відповідно до пп.13 п. 5 Додатку 19 «Перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби» до наведеної Інструкції, документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме: у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я:

- документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами);

- один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

- один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

- висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді.

Із наведеного випливає, що для звільнення за цитованим абзацом пункту 3 частини 12 статті 26 Закону № 2232-ХІІ військовослужбовцю слід надати:

а) документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою;

б) документи, що підтверджують інвалідність І чи ІІ групи особи, яка потребує догляду;

в) документи, які підтверджують необхідність постійного догляду за особою з інвалідністю I чи II групи;

г) документи, які підтверджують відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи;

д) у випадку наявності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення - висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про необхідність надання таким особам постійного догляду або рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

При визначенні яким документом підтверджується необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю ІІ групи та який орган має право видавати цей документ, суд на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21.02.2024 у справі № 120/1909/23 та від 13.06.2024 у справі №520/21316/23 при вирішенні схожих спорів такого змісту:

62. Повертаючись до підстав для звільнення військовослужбовця з військової служби за підпунктом г пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, суд зазначає про недосконалість та неузгодженість термінів та понять в нормативно-правових актах стосовно питання, яким документом підтверджується необхідність здійснення постійного догляду та який орган має право видавати цей документ.

63. Аналізуючи повноваження медико-соціальної експертної комісії, передбачені Положенням № 1317, є підстави для висновку, що така визначає потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі особам з інвалідністю, а також особам, яким визначена ступінь втрати професійної працездатності.

64. Щодо осіб, які не відносяться до цих категорій, але які за станом здоров`я нездатні до самообслуговування і потребують постійного стороннього догляду, то суд приходить до переконання, що такі повноваження можуть бути віднесені до лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, які також мають право приймати висновки, зокрема, про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (за формою № 080-2/о) з рекомендаціями щодо отримання відповідних послуг.

Отже, Верховний Суд розмежував повноваження МСЕК та ЛКК щодо підтвердження необхідності у здійсненні стороннього нагляду, догляду або допомоги таким чином:

1) для осіб з інвалідністю, а також осіб, яким визначена ступінь втрати професійної працездатності, потребу у здійсненні стороннього нагляду, догляду або допомоги встановлює МСЕК;

2) для всіх інших осіб, які не відносяться до зазначених вище категорій, але які за станом здоров`я нездатні до самообслуговування і потребують постійного стороннього догляду, потребу у здійсненні стороннього нагляду, догляду або допомоги може встановлювати ЛКК закладу охорони здоров`я.

Повертаючись до обставин цієї справи, суд встановив, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААД № 006610 (а.с. 15). Отже відповідно до наведених вище висновків Верховного Суду, повноваження видати медичний висновок на підтвердження необхідності постійного догляду за цією особою внаслідок захворювання для цілей звільнення ОСОБА_1 з військової служби має медико-соціальної експертна комісія, а не лікарсько-консультативна комісія закладу охорони здоров`я, як помилково вважає позивач.

ОСОБА_1 разом із рапортом про звільнення з військової служби надав висновок лікарсько-консультативної комісії № 9 від 16.01.2025, згідно якого ОСОБА_2 рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, висновок ЛКК від 05.11.2024 № 558, виданого КНП « 5-а міська клінічна поліклініка м. Львова» про потребу ОСОБА_2 у постійному сторонньому догляді, довідка до акта огляду МСЕК про встановлення ОСОБА_2 . ІІ групи інвалідності та нотаріально посвідчений з афідевіт громадянки України ОСОБА_2 про здійснення за нею догляду її сином ОСОБА_1 , але не подав керівництву висновку медико-соціальної експертної комісії про те, що ОСОБА_2 потребує постійного догляду через хворобу. Отже, надані позивачем документи (висновки ЛКК та акт огляду МСЕК) не є тими доказами, які для цілей застосування абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону № 2232-ХІІ для підтверджують необхідність здійснення постійного догляду за мамою, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, як підстави для звільнення позивача з військової служби.

Отже, ОСОБА_1 не надав відповідачу разом із рапортом документів, що доводять існування визначених у абз. 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону № 2232-ХІІ обставин, необхідних для позитивного вирішення питання про звільнення його з військової служби.

Підсумовуючи наведені мотиви, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави для звільнення позивача з військової служби за результатами вирішення рапорта від 05.03.2025 року та доданих до нього документів на підставі норм пп. «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону № 2232-ХІІ, тому його рішення з цього питання відповідає критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені частиною другою статті 2 КАС України. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, а в задоволенні його позову слід відмовити.

З цих же мотивів безпідставними є похідні позовні вимоги про спонукання відповідача прийняти рішення щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас за сімейними обставинами на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Суд не здійснює розподіл судових витрат відповідно до норм статті 132 КАС України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а сторони не надали суду доказів понесення інших видів судових витрат.

Керуючись ст.ст. 19-20,90,139,229,241-246,250,251,255,295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати не розподіляти.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяМоскаль Ростислав Миколайович