Справа № 380/11104/24
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/11104/24 пров. № А/857/20681/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року (головуючий суддя Сподарик Н.І., м. Львів) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправним та зобовґязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 06.05.2024 року № 45 щодо відмови призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах (Список №2) періоди роботи ОСОБА_1 з 27.07.1987 року по 01.08.1992 року, з 20.02.2002 року по 18.10.2011 року та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 22.02.2024 року за Списком № 2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №45 від 06.05.2024.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах Список №2 періоди роботи ОСОБА_1 з 27.07.1987 по 01.08.1992, з 20.02.2002 по 18.10.2011.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позову - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, просить рішення суду скасувати в частині відмови зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 22.02.2024 року за Списком № 2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти в цій частині нову постанову, якою зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 22.02.2024 року за Списком № 2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у решті рішення - залишити без змін.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд прийшов до висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 29.04.2024 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про протиправність рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах Список №2 періоди роботи ОСОБА_1 з 27.07.1987 по 01.08.1992, з 20.02.2002 по 18.10.2011.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників ( 461-2016-п ), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно зазначених вимог Закону Позивачу на час подання заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2: 1.

Виповнилося повних 55 роки;

Загальний стаж роботи згідно записів трудової книжки складає 37 років 11 місяців 21 день;

Пільговий стаж за Списком № 2 складає більше 12 років 6 місяців.

Позивачу при виході на пенсію в 55 років необхідний пільговий стаж 12 років 6 місяців.

Отже, наявні всі передбачені чинним законодавством підстави для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Згідно до положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» однозначно врегульовано повноваження відповідача розглянути питання призначення пенсії та прийняти рішення про призначення або відмову в призначенні пенсії.

Таким чином, чинне законодавство України не встановлює повноважень відповідача на власний розсуд обирати вид одного з можливих рішень, він зобов`язаний прийняти однозначне рішення про призначення або відмову в призначенні пенсії при наявності підстав, передбачених законом, не обираючи варіанти з видів таких рішень на власний розсуд.

Отже, в даних правовідносинах відсутня дискреція щодо повноважень органу Пенсійного фонду, його обов`язок однозначно визначений.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 у справі «Класс та інші проти Німеччини», «із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури».

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

Верховний Суд України у своїй постанові від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

У постанові від 22 серпня 2018 року у справі № №146/1024/17 Верховний Суд України зазначив, що безпідставним є посилання в касаційній скарзі на те, що зобов`язуючи відповідача призначити позивачу пенсію, суд втрутився в його дискреційні повноваження, оскільки судами встановлено факт наявності у позивача права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, у зв`язку з чим у відповідача відсутній інший варіант поведінки ніж призначення позивачу даного виду пенсії, а тому зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію зі зниженням пенсійного віку на підставі ст. 55 Закону №796-ХІІ є належним способом відновлення порушених прав позивача.

Суд у мотивувальній частині рішення прийшов до висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Однак, у резолютивній частині рішенні суд вирішив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.08.2024 року у прийнятому вигляді призведе до того, що пенсія позивачу буде призначена із дати набрання рішенням суду законної сили, а не з дати подання заяви про призначення пенсії, що призведе до втрати позивачем пенсії за великий період та призведе до необхідності наступних звернень до суду, оскільки у своєму рішенні суд не зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 29.04.2024 р.

Оскільки суд у своєму рішенні прийшов до правильно висновку про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №45 від 06.05.2024, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області має винести рішення відповідно до заяви про призначення пенсії від 29.04.2024 р., на підставі якої було винесене протиправне рішення, а не повторно вирішити питання про призначення пенсії.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вважав, що вимоги апелянта є безпідставними.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 29.04.2024 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003.

За принципом екстериторіальності, документи ОСОБА_1 про призначення пенсії розглядалися і, відповідно, рішення про відмову у призначенні пенсії від 06.05.2024 № 45 приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.

Відповідно до зазначеного рішення, пенсійним органом вказано таке:

Вік заявника 55 років 02 місяці 08 днів.

Страховий стаж особи становить 37 років 11 місяців 21 день

Пільговий стаж не підтверджено.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- період роботи з 01.04.2010 по 31.12.2010 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 03.08.1987, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня сплата страхових внесків.

До пільгового стажу не зараховано період роботи згідно пільгової довідки №18 від 18.04.2024, виданої ПАТ «Завод Сантехнічних заготовок», оскільки форма довідки не відповідає Додатку №5 (відсутні ПІБ, посади та підписи відповідальних осіб, а саме працівника відділу кадрів та головного бухгалтера). Відповідно до пункту 20 Порядку №637 для визначення права на пільгове пенсійне забезпечення приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їхніх правонаступників. Форма довідки затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 №920 (додаток №5). У довідці зокрема повинні зазначатися періоди роботи, що зараховуються до пільгового стажу, професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їхні номери, до яких належить цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано таку довідку. Довідка завіряється трьома підписами. Пільгові довідки видаються підприємствами, установами, організаціями або їхніми правонаступниками на підставі документів.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення від 06.05.2024 року № 45 прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо обраного способу захисту порушеного права, та задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому суд зазначив, що компетенція Пенсійного фонду України полягає у тому, що згідно покладених завдань і функцій Пенсійний фонд України є спеціалізованим суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати різного роду пенсій та інших виплат.

Здійснення призначення, перерахунку пенсій та визначення розміру пенсій, які підлягають виплаті, належить до виключної компетенції органів Пенсійного фонду і суд не має повноважень здійснювати їх розрахунок до моменту проведення такого органами Пенсійного фонду. Суд повинен уникати безпідставних втручань у дискреційні повноваження Пенсійного фонду. Натомість, суд наділений повноваженнями здійснювати перевірку правильності такого розрахунку у контексті застосування нормативно - правових приписів, що регулюють спірні правовідносини .

Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 зазначив, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Оскільки, як уже вказано вище, оскаржуваним рішенням відповідач неправильно обрахував пільговий стаж позивача, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про відсутність у позивача необхідного пільгового стажу для призначення пенсії, то суд першої інстанції підставно вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах Список №2 періоди роботи ОСОБА_1 з 27.07.1987 по 01.08.1992, з 20.02.2002 по 18.10.2011 та повторно вирішити питання про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому колегія суддів зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виконуючи рішення суду у цій справі та повторно вирішуючи питання про призначення пенсії, повинно винести рішення відповідно до заяви про призначення пенсії від 29.04.2024 р., оскільки позивачем іншої не подавалось, а судом визначено періоди роботи ОСОБА_1 з 27.07.1987 по 01.08.1992, з 20.02.2002 по 18.10.2011, як необхідний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах Список №2.

А отже покликання апелянта на те, що виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області рішення суду у прийнятому вигляді призведе до того, що пенсія позивачу буде призначена із дати набрання рішенням суду законної сили, а не з дати подання заяви про призначення пенсії.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року у справі №380/11104/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула