Справа № 140/5107/25
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року ЛуцькСправа № 140/5107/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання Гудімової Т.О,

за участю представника позивача Шевчука Я.Ю.,

представника відповідача Кулик А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 06.03.2025 №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що працівниками ГУ ДПС у Волинській області на підставі наказу №157-п від 10.01.2025 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , позивач за місцем здійснення діяльності стоматологічний кабінет «Dr.V.Siabruk Dental Studij» за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, пр-т Відродження, буд. 53, за результатами якої складений акт фактичної перевірки №б/н (бланк №003434) від 24.01.2025. Згідно висновку акту перевірки, за результатами фактичної перевірки встановлено наступні порушення: 1.) п. 1, 2, 12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями (далі - Закон №265/95-ВР); 2.) п.6, п.7 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148; 3.) Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказ Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13. Не погоджуючись з актом перевірки, позивачем 13.02.2025 було подано заперечення. За результатами розгляду заперечення ГУ ДПС у Волинській області листом вих.№482/12/03-20-07-05 від 03.03.2025 повідомлено, що заперечення прийняті до уваги, висновки акта фактичної перевірки в частині порушень п. 1, 2 ст.3 Закону №265/95-ВР на суму 113 035,00 грн. скасовано. Всі інші порушення встановлені в рамках фактичної перевірки, порушення п. 1, 2 ст.3 Закону №265/95-ВР на суму 1700,00 грн. та п. 12 ст.3 Закону №265/95-ВР на суму 406350,00 грн., залишено без змін. 10.04.2025, на вимогу представника ФОП ОСОБА_1 , адвоката Шевчуком Я.Ю., із супровідним листом №8122/6/03-20-07-05-06 від 10.04.2025 надано податкове повідомлення-рішення (форми «С») від 06.03.2025 року № про сплату штрафу у сумі 408 050,00 грн. Позивач не погоджується із прийнятим рішенням, так як вважає, що воно протирічить чинному законодавству та не відповідає фактичним обставинам, і таким, що порушує його права, свободи та інтереси, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Щодо порушення вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР зазначає наступне.

Під час перевірки контролюючим органом не було враховано, що зарахування банком сум коштів на розрахунковий рахунок фізичної особи підприємця по платіжних операціях проведених через платіжний термінал в безготівковій формі може бути проведено або на наступний день або через декілька днів, а не в день проведення розрахункових операцій, або ж відповідні кошти можуть бути заблоковані банком чи не зараховані на рахунок з інших причин. В підтвердження цього, ФОП ОСОБА_1 разом із запереченням було надано платіжні інструкції та виписку банку за 2024 рік, які підтвердили проведення зарахування коштів на наступний робочий день банку, а не в день проведення розрахункових операцій. Проте, під час перевірки перевіряючи належним чином не з`ясували обставини, у зв`язку з чим не відбулося зарахування коштів на рахунок в день проведення розрахункових операцій, а також не перевірили можливість зарахування коштів або на наступний день або через декілька днів. Крім того, зарахування коштів могло взагалі не відбутися із інших причин, які не залежать від волі позивача та йому не відомі, зокрема але не виключно і через шахрайські дії клієнта, або блокування переказу коштів або банком отримувача, чи банком клієнта. Зазначає, що позивачу достовірно не відомо з яких причин не відбулося зарахування коштів на рахунок в день проведення розрахункових операцій, однак, це жодним чином не свідчить про вчинення ним порушення п. 1, 2 ст.3 Закону №265/95-ВР. Відтак висновки контролюючого органу, про те, що в даному випадку розрахунок відбувся готівкою, а не банківською картою, є лише припущенням, не підтверджене жодним належним доказом. Також в ході перевірки не встановлено, та в акті не зазначено, жодного факту проведення розрахункові операції не на повну суму покупки (надання послуги) чи поза ПРРО.

Щодо порушення вимог пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР зазначає таке.

Перевіряючі вважають, що ФОП ОСОБА_1 допущено порушення порядку ведення обліку товарних запасів, яке полягає у не наданні документів, що підтверджують походження та облік товарів (імплантів/імплантантів) виявлених у надлишку. При цьому залишається взагалі не зрозумілим, яким чином контролюючим органом виявлено надлишок товарів, при тому що а ні на момент перевірки, а ні вході її проведення, контролюючим органом не перевірялась наявність товарних запасів, не проводилося зняття залишків товарних запасів, не вимагалося проведення інвентаризації. В свою чергу, доводи контролюючого органу не відповідають вимогам чинного законодавства, ґрунтуються на припущеннях, та не підтверджені жодним належним доказом.

ОСОБА_1 , зареєстрований фізичною особою підприємцем з 02.07.2021. Основним видом діяльності є стоматологічна практика (КВЕД 86.23). Перебуває на спрощеній системі оподаткування з 01.08.2021 року та є платниками єдиного податку 2 групи, ставка 20%. Платником податку на додану вартість не зареєстрований. Відповідно до п. 296.1 ст. 296 ПК України фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість, ведуть облік у довільній формі шляхом помісячного відображення отриманих доходів. Відтак вважає, оскільки позивач є фізичною особою - підприємцем та платником єдиного податку, не зареєстрований платником податку на додану вартість, в силу п. 12 ст. 3 Закону №265/95-ВР, п. 296.1 ст. 296 Податкового кодексу України, має право вести облік доходів у довільній формі, та не зобов`язаний вести облік товарних запасів. Таким чином, вимоги податкових органів щодо ведення обліку товарних запасів та надання документів, є неправомірними внаслідок положень п.12 статті 3 Закону №265/95-ВР, та на позивача не розповсюджуються.

Зауважує, що застосування відповідальності передбаченої статтею 20 Закону № 265/95-ВР, можливе виключно до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізації товарів, не реалізацію (надання) послуг. При цьому, в даному випадку, має здійснюватися реалізація не будь-яких товарів, а визначеної категорії (технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту; лікарських засобів та виробів медичного призначення; ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння). В свою чергу, контролюючим органом не підтверджено та не доведено належними та допустимими доказами жодного факту здійснення ФОП ОСОБА_1 реалізації (продажу) товарів - виробів медичного призначення. Враховуючи викладене, застосування до ФОП ОСОБА_1 відповідальності передбаченої статтею 20 Закону № 265/95-ВР, є безпідставним та протиправним. Звертає увагу суду, що ведення обліку товарних запасів та зберігання накладних на придбані матеріали здійснюється ФОП ОСОБА_1 для власних потреб, що не заборонено законом. На вимогу перевіряючих під час перевірки, було надано наявні на момент перевірки в стоматологічному кабінеті накладні, складено опис залишку товарів станом на 10.01.2025 року, а також форму ведення обліку товарних запасів, ведення якої для не є обов`язковою.

З врахуванням наведеного просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у даній адміністративній справі на 11:00 11.06.2025 (а.с.60).

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву від 03.06.2025 (а.с.66-70) позовні вимоги заперечила та у їх задоволенні просив відмовити повністю. В обґрунтування своєї позиції вказав, що фактична перевірка проведена правомірно, наказ про проведення фактичної перевірки відповідає вимогам ПК України, прийнятий з дотриманням визначеної законодавством процедури та за наявності, передбачених ПК України підстав для її проведення.

Щодо встановлених порушень вказує на те, що в ході проведення перевірки на письмовий запит посадових осіб ГУ ДПС у Волинській області, які безпосередньо проводили перевірку, позивачем до перевірки було надано банківську виписку щодо руху коштів по рахунку ФОП ОСОБА_1 НОМЕР_1 , відкритому в установі банку ФТ КБ «Приват Банк». В ході аналізу наданої до перевірки банківської виписки встановлено, що в більшості випадків розрахункові операції проведені через ПРРО х формою оплати «банківська карта» не підтверджено інформацією про безготівкові розрахунки, яка міститься у банківській виписці по рахунку позивача. До заперечення на акт перевірки позивачем було надано копії платіжних інструкцій щодо проведення розрахункових операцій у безготівковій формі на розрахунковий рахунок позивача на наступний робочий день: - 11.04.2024 на суму 10 775 грн; - 12.04.2024 на суму 10 750 грн; - 15.04.2024 на суму 8 750 грн; - 16.04.2024 на суму 25 250 грн; - 04.09.2024 на суму 10 200 грн; - 05.09.2024 на суму 3950 грн; - 06.09.2024 на суму 17 950 грн; - 09.09.2024 на суму 7 600 грн; - 10.09.2024 на суму 17 810 грн. Під час розгляду заперечення на акт перевірки позивачем було додатково надано платіжні інструкції та заключну виписку банку яка містить підтверджуючу інформацію щодо проведених розрахункових операцій у безготівковій формі із застосуванням платіжного терміналу (розрахунки з еквайрингу) на повну суму за вищезазначені дати. Водночас, жодних доказів про проведення розрахункових операцій в безготівковій формі 06.11.2023 на суму 1700 грн позивачем не надано. Оскільки, порушення позивачем було вчинено вперше, то податковим органом застосовано штрафну санкцію у розмірі 1700 грн (1700 грн х 100%).

В свою чергу зауважує, що ФОП ОСОБА_1 здійснює реалізацію лікарських засобів та виробів медичного призначення. Під час фактичної перевірки платником податків серед інших документів, що становлять предмет перевірки було надано первинні документи щодо походження товарних запасів (в т.ч. виробів медичного призначення) - видаткові накладні на товар, завірену копію форми ведення обліку товарних запасів, опис залишку товарів на початок обліку № 1 від 12.04.2023, опис залишку товарів на початок обліку № 2 від 10.01.2025. В ході співставлення кількості відповідних товарів що знаходились у залишку на початок обліку - 12.04.2023, кількості надходження товару (придбаних ТМЦ інформація про які міститься в наданих до перевірки видаткових накладних), вибуття товарів (згідно даних СОД РРО ДПС України) та фактичних залишків ТМЦ (згідно опису залишку товарів на 10.01.2025), встановлено надлишок окремих груп товарів (імплантів/імплантантів, які відносяться до категорії виробів медичного призначення), що знаходилися у місці продажу станом на 10.01.2025, а також були реалізовані через ПРРО в період з 01.10.2023 по 10.01.2025 в кількості 27 одиниць за ціною продажу 15050,00 гри на загальну суму 406350,00 гри. На товар виявлений у надлишку до перевірки не було надано документи (у паперовій або електронній формі) що підтверджують його походження та облік, чим порушено встановлений законодавством порядок ведення обліку товарних запасів, чим порушено вимоги пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР. До заперечення платником податків з поміж видаткових накладних на придбання імплантів/імплантантів, які відображені в акті перевірки, додано копії видаткових накладних, постачальник ТОВ «БАЙТ ДЕНТАЛ ГРУП»: від 16.11.2023 № ВГ00-045278 на придбання 2 імплантантів Bone Level Tepared діаметр 4.1 мм. RC SLA по ціні 6,08 грн. за 1 одиницю на суму 12,16 грн., від 16.11.2023 № ВГ00-045280 на придбання 8 імплантантів Bone Level Tepared діаметр 4.1 мм. RC SLA по ціні 1,35 грн. за 1 одиницю на суму 10,81 грн., від 29.07.2024 № ВГ00-037200 на придбання 6 імплантантів Bone Level Tepared діаметр 4.1 мм. RC SLA по ціні 1,42 грн. за 1 одиницю на суму 9,07 грн. Будь які інші прихідні документи що підтверджують облік та походження товарів до заперечення не надано.

Зауважує, що в розумінні пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР платник податків зобов`язаний подавати до фактичної перевірки не тільки документи про «походження» товару, але й документи які окремо засвідчують обставину «облік» товарів. Отже, первинні документи, які були надані податковому органу до заперечення на акт перевірки, є свідченням походження товару, втім наявність таких документів не звільняє суб`єкта господарської діяльності від обов`язку ведення обліку таких товарів відповідно до Порядку №496, ведення форми обліку товарних запасів.

Вважає, що ФОП ОСОБА_1 не дотримано вимоги пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР.

Представник позивача у відповіді на відзив від 06.06.2025 (а.с.110-112), не погодився з аргументами відповідача, наведеними у відзиві та просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Вкотре зауважив, що ФОП ОСОБА_1 не здійснює та не здійснював реалізацію виробів медичного призначення та контролюючим органом не надано жодного доказу та не підтверджено факту здійснення позивачем реалізації виробів медичного призначення.

У запереченнях на відповідь на відзив (а.с.115) представник відповідача підтримала свою позицію викладену у відзиві на позовну заяву та просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 11.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11:00 год 30.02.2025 (а.с.132-133).

У судовому засіданні 30.06.2025 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у тому ж судовому засіданні позовні вимоги заперечила та просила відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, судом встановлено наступне.

На підставі наказу №157-п від 10.01.2025 та направлень №188, №190 від 16.01.2025 та №213 від 20.01.2025 працівниками ГУ ДПС у Волинській області проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , за місцем здійснення діяльності стоматологічний кабінет «Dr.V.Siabruk Dental Studij» за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами перевірки складений акт фактичної перевірки №003434 від 24.01.2025 (а.с.13-14), у висновках якого контролюючий орган вказав на порушення ФОП ОСОБА_1 вимог:

1) п. 1, 2, 12 ст.3 Закону №265/95-ВР;

2) п.6, п.7 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148;

3) Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказ Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13.

Не погоджуючись з актом перевірки, позивачем 13.02.2025 року було подано заперечення (а.с.18-20).

За результатами розгляду заперечення ГУ ДПС у Волинській області листом №482/12/03-20-07-05 від 03.03.2025 (а.с.21-25) повідомлено, що заперечення прийняті до уваги, висновки акта фактичної перевірки в частині порушень п. 1, 2 ст.3 Закону №265/95-ВР на суму 113 035,00 грн. скасовано. Інші порушення встановлені в рамках фактичної перевірки, порушення п. 1, 2 ст.3 Закону №265/95-ВР на суму 1700,00 грн. та п. 12 ст.3 Закону №265/95-ВР на суму 406350,00 грн., залишено без змін 10.04.2025 року.

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.03.2025 №, яким за порушення п. 1, 2, 12 статті 3 Закону №265/95-ВР застосовано до ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції на суму 477160,50 грн (а.с.10).

Позивач не погоджуючись із вищевказаним податковим повідомленням-рішеннями звернувся в суд за захистом свої прав з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначаються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 62.1 ст. 62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом: 62.1.1. ведення обліку платників податків; 62.1.2. інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; 62.1.3. перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п.72.1 ст.72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла: 72.1.1. від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація: 72.1.1.1. що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, інших звітних документах; 72.1.1.2. що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; 72.1.1.3. про фінансово-господарські операції платників податків; 72.1.1.4. про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі електронні копії розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів. Для цілей цього підпункту терміни вживаються у значеннях, наведених у Законі України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Пунктом 74.1 ст.74 ПК України визначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики (п. 74.3 ст. 74 ПК України).

Положеннями статті 83 ПК України встановлено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи; мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами.

Відповідно до пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Отже, фактична перевірка може проводитися у разі наявності інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Відтак, враховуючи вищевказане контролюючий орган мав законні підстави проводити фактичну перевірку позивача, відповідно до наказу ГУ ДПС у Волинській області №157-п від 10.01.2025. Крім цього потрібно враховувати, що цей наказ позивач не оскаржує та він допустив контролюючий орган до фактичної перевірки. Також позивач не оскаржує процедуру проведення перевірки.

Стосовно встановлених при проведенні перевірки порушень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані, зокрема:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

12) вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння);

Згідно з ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції, за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг) або неповну суму розрахунку при організації та проведенні азартних ігор; непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг) та/або розрахунки при організації та проведенні азартних ігор з порушеннями, встановленими цим пунктом, - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг) та/або розрахунки при організації та проведенні азартних ігор з порушеннями, встановленими цим пунктом, - за кожне наступне порушення.

Статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Позивач подавав відповідачу заперечення на акт від 13.02.2025 (а.с.18-20) на які отримав відповідь у формі листа за №482/12/03-20-07-05 від 03.03.2025 про те, що що заперечення прийняті до уваги, висновки акта фактичної перевірки в частині порушень п. 1, 2 ст.3 Закону №265/95-ВР на суму 113 035,00 грн. скасовано. Інші порушення встановлені в рамках фактичної перевірки, порушення п. 1, 2 ст.3 Закону №265/95-ВР на суму 1700,00 грн. та п. 12 ст.3 Закону №265/95-ВР на суму 406350,00 грн., залишено без змін 10.04.2025 (а.с.21-25).

Потрібно враховувати, що медична послуга - це послідовно визначені дії або комплекс дій СГ у сфері охорони здоров`я, що мають свою вартість і, як правило, включають у себе консультацію лікаря, обстеження, діагностику, лікування, хірургічну процедуру, реабілітацію, профілактичні заходи та інші медичні дії, що, зазвичай, передбачають використання лікарських засобів та/або виробів медичного призначення в єдиному циклі.

Сторони не оспорюють, що ФОП ОСОБА_1 надає медичні послуги у стоматологічному кабінеті «Dr.V.Siabruk Dental Studij» за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, пр-т Відродження, буд. 53 в якому проводилась фактична перевірка і це підтверджено матеріалами справи, тому не потребує доказуванню в силу вимог ч.1 ст.78 КАС України.

Однак, при цій фактичній перевірці контролюючим органом не проводилась закупка ні медичної послуги чи товару, зокрема, імплантів/імплантантів, інше. При цьому, свої висновки контролюючий орган робить тільки з аналізу баз даних «Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій», що на думку суду, за цих обставин не підтверджує порушення при розрахункових операціях підприємця у якого проведена фактична перевірка, а також порядку обліку товарних запасів, також враховуючи наступне.

Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 №496, який поширюється на фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі - ФОП), які відповідно до України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, та осіб, які фактично здійснюють продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такого ФОП.

Вимоги п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння), що не враховує контролюючий орган, адже як встановлено судом позивач є ФОП, який є платником єдиного податку 2, і має види господарської діяльності: 86.23 - Стоматологічна практика (основний), відповідно до витягу з реєстру платників єдиного податку (а.с.28).

Отже, позивач - платник єдиного податку, який здійснює діяльність виключно з надання стоматологічних послуг, не зобов`язаний вести облік товарних запасів, зокрема, лікарських засобів та/або виробів медичного призначення, які використовуються для лікування пацієнтів у межах надання зазначених послуг. Цей висновок не спростовується записами на чеках та даними баз контролюючого органу про продаж, адже фактично продано медичну послугу з встановлення імплантів/імплантантів, тощо, що і встановив контролюючий орган. Тобто, не було продажу лікарських засобів позивачем, а був некоректний запис про реалізацію медичної послуги у цьому випадку.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також, при вирішенні даного спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії), надав оцінку усім юридично значимим факторам і обставинам справи, дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін, виклав власні мотиви конкретного тлумачення змісту належних норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, суд робить висновок, що позивач довів позовні вимоги, так як суб`єкт владних повноважень проведеною фактичною перевіркою на встановив порушень Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» позивача - ФОП, який є платником єдиного податку на 2 групі та займається господарською діяльністю - Стоматологічна практика (КВЕД 86.23), що підтверджено доказами перевіреними судом, а тому з наведених вище підстав, виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позов підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплатила судовий збір у розмірі 3 264,00 грн., що підтверджується квитанцією про сплату №5178-4831-5356-6991 від 14.05.2025 (а.с.8).

Відтак, на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3 264,00 грн.

Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 06.03.2025 №.

Стягнути з Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, майдан Київський, 4, код ЄДРПОУ ВП 44106679) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 3 264,00 грн (три тисячі двісті шістдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено до 07.07.2025.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський