Справа № 160/11427/25
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
21 квітня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зв`яку з достроковим розірванням контракту «через службову невідповідність», у військовій частині НОМЕР_1 НГУ виникла необхідність утримати з відповідача кошти за речове майно, яке було отримане ОСОБА_1 під час проходження військової служби, та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися. Вартість недоношеного речового майна складає 4 190,09 гривень.
Також, позивач зауважив, що у разі звільнення військовослужбовців, визначених у пункті 1 цього розділу, з військової служби до закінчення строку служби за першим контрактом у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, або за службовою невідповідністю, або у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням, відповідно до якого військовослужбовця притягнено до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, одноразова грошова допомога підлягає стягненню з них у сумі, обчисленій у повних календарних місяцях пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту. Отже, ОСОБА_1 також необхідно відшкодувати отриману одноразову грошову допомогу при укладенні першого контракту у сумі 13 586 гривень 64 копійок.
Відповідно до ч.11 ст.126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 НГУ з 11 вересня 2018 року по 26 грудня 2019 року, що підтверджується витягами з відповідних наказів по стройовій частині ВЧ НОМЕР_1 НГУ № № 212 та 342.
Під час проходження ОСОБА_1 військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , згідно з наказом командира в/ч НОМЕР_1 НГУ від 26.12.2019 року № 342, з відповідачем був розірваний контракт про проходження ним військової служби через службову невідповідність військовослужбовця та виключно зі списків особового складу та усіх видів забезпечення.
Відповідно до підпункту «д» п. 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», ОСОБА_1 відраховано зі списків особового складу частини, останнім днем проходження військової служби вважається день його відрахування зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 НГУ, тобто 26.12.2019 року.
07.03.2025 року Військовою частиною НОМЕР_1 відповідачу направлено лист Б/н, в якому було запропоновано добровільно погасити заборгованість у розмірі 17 776, 73 грн. Листом також було повідомлено про те, що відповідача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, у зв`язку із службовою невідповідністю. Утриманню підлягає грошове забезпечення за 5 календарних днів та за надлишково використану щорічну основну відпуску у кількості 2 днів. В результаті перерахунку, залишок заборгованості по грошовому забезпеченню станом на 29.12.2020 року складає: 5363,97 грн. (п`ять тисяч триста шістдесят три гривні дев`яносто сім копійок); одноразова грошова допомога підлягає утриманню за 21 повний місяць: 8222,67 грн. (вісім тисяч двісті двадцять дві гривні шістдесят сім копійок).
Відповідач в добровільному порядку не відшкодував суму коштів за видані предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився, та заборгованість по грошовому забезпеченню отриману одноразову грошову допомогу при укладенні першого контракту у загальному розмірі 17 776, 73 грн., що стало підставою для звернення позивача до суду з цією позовною заявою.
Вказані обставини зумовили звернення позивача до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до ч. 1 статті 91 Закону № 2011, речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за не отримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» передбачено, що військове майно є державним майном, закріпленим за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна, зокрема, належить речове майно.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про Національну гвардію України», норми забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України військовою формою одягу, спеціальним одягом, взуттям та спорядженням, а також іншими предметами речового майна визначаються Міністерством внутрішніх справ України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.06.2017 №475, зокрема, затверджено Інструкцію з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період (далі Інструкція №475).
Відповідно до п. 1 підрозділу 1 розділу 1 Інструкції №475, ця Інструкція визначає завдання, організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах (підрозділах), вищих військових навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, закладах охорони здоров`я та установах Національної гвардії України (далі військові частини), курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори, резервістів, військовослужбовців, призваних під час мобілізації, на особливий період (далі військовослужбовці) та працівників.
Згідно з абз. 1 п. 18 підрозділу 1 Розділу III Інструкції №475, у разі звільнення військовослужбовців за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, засудженням особи до позбавлення волі або обмеження волі за вироком суду, що набрав законної сили, а також у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, вартість виданих їм предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися, утримується з урахуванням строку перебування їх у носінні на підставі довідки-розрахунку на утримання вартості речового майна.
Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що у разі звільнення військовослужбовців, зокрема, за службовою невідповідністю, вартість виданих їм предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися, утримується з урахуванням строку перебування їх у носінні.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідача було забезпечено речовим майном згідно із встановленими нормами. День виникнення права на речове майно виникло з дня підписання контракту відповідачем.
У зв`язку з достроковим розірванням контракту у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем на загальну суму 4190,09 грн. за видані предмети речового майна, строки експлуатації (носіння) яких не закінчився.
Зазначене підтверджується матеріалами справи, зокрема, довідкою-розрахунком №1424 від 28.12.2019 року щодо вартості речового майна на утримання відповідача.
Відповідно до Довідки-розрахунку № 1424 від 28.12.2019 р., встановлено, що впродовж 2018 року ОСОБА_1 під час проходження служби у частині в якості військовослужбовця, було отримано речове майно, строки експлуатації якого на момент звільнення військовослужбовця не закінчилися, а саме: « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ОСОБА_2 », « ОСОБА_3 утеплена польова», «Черевики з в/б деміс», «Черевики з в/б літні», «Куртка костюма утеплювача», «Штани утеплені польові», «Ремінь тактичний», «Ремінь брючний», «Сумка транспортна», «Сорочка бойова», строки носки яких передбачені стовпцем 4 довідки-розрахунку.
Строки експлуатації вище переліченого майна зазначені у Нормі № 4 забезпечення предметами бойового обмундирування та екіпірування військовослужбовців Національної гвардії України (бойовий єдиний комплект (БЄК)), затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України (далі Норма 4).
Найменування та кількість предметів речового майна, строки експлуатації (носіння) якого не закінчилися, яке відповідач отримував під час проходження військової служби за контрактом, зазначені також в арматурній картці, копія якої долучена до матеріалів справи, яка була сформована на ім`я відповідача та засвідчена його особистим підписом.
Зважаючи на те, що відповідача звільнено з військової служби у зв`язку зі службовою невідповідністю, він зобов`язаний відшкодувати вартість предметів речового майна, строк носіння яких не закінчився.
Докази повного виконання відповідачем вказаного обов`язку або оскарження відповідної довідки та наказів позивача до матеріалів справи не надано.
Щодо стягнення коштів за одноразову грошову допомогу при укладанні першого контракту, суд зазначає наступне.
Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України (далі - військовослужбовці), які обіймають посади в Головному управлінні Національної гвардії України, територіальних управліннях, з`єднаннях, військових частинах (підрозділах), вищих військових навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, закладах охорони здоров`я та установах Національної гвардії України (далі - військові частини) затверджено «Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 №200 (далі - Інструкція № 200).
Відповідно до розділу XXI Інструкції №200, військовослужбовцям після укладення ними першого контракту, передбаченого у додатку 1 до Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, та вступу до виконання обов`язків за посадою, на яку вони призначені, виплачується одноразова грошова допомога в таких розмірах:
особам рядового складу - вісім розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року;
особам сержантського і старшинського складу - дев`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року;
особам офіцерського складу - десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року.
Право на отримання одноразової грошової допомоги настає з дня видання наказу командира військової частини про вступ до виконання обов`язків за посадою, на яку призначено військовослужбовця.
Одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби на підставі наказу командира військової частини, який видається на підставі інформації, наданої кадровим (стройовим) підрозділом військової частини про заключення військовослужбовцем першого контракту про проходження військової служби.
Одноразова грошова допомога підлягає стягненню з військовослужбовців, визначених у пункті 1 цього розділу, у сумі, обчисленій у повних календарних місяцях пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту, у разі дострокового припинення (розірвання) першого контракту та звільнення з військової служби (направлення для проходження строкової військової служби) у зв`язку із:
систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;
набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади;
позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку;
набранням законної сили судовим рішенням, яким військовослужбовця притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування;
установленням за результатами спеціальної перевірки відомостей, які не відповідають установленим законодавством вимогам для зайняття посади;
застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади»;
через службову невідповідність.
З огляду на матеріали справи, згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 11.09.2018 № 212 (по стройовій частині), відповідачу 15.09.2018р. було виплачено одноразову грошову допомогу при укладанні першого контракту згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 № 200 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам», у розмірі 14 096,00 грн.
Зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та всіх видів забезпечення ОСОБА_1 було виключено 26.12.2019 наказом командира частини по стройовій частині № 342.
Згідно з довідкою Військової частини від 30.12.2020 року №536, ОСОБА_1 необхідно відшкодувати отриману одноразову грошову допомогу при укладенні першого контракту у сумі 13 586 гривень 64 копійок.
Окремо, суд звертає увагу, що рапортом на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 26.12.2019, молодший сержант ОСОБА_1 підтвердив інформацію про те, що йому відомо про заборгованість перед військовою частиною НОМЕР_1 та зобов`язався повернути дані кошти шляхом переводу на рахунок військової частини.
Водночас, докази виплати відповідачем заборгованості у загальному розмірі 17 776, 73 грн., в межах заявлених позовних вимог, до суду не надано.
Згідно із частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи наявність заборгованості у розмірі 17 776, 73 грн., обов`язок відповідача, що полягає у відшкодуванні вказаних витрат та обізнаність останнього про наявність такого обов`язку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Згідно із частиною другою статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки у цій справі задоволено позов суб`єкта владних повноважень, тому судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в сумі 3028,00 грн. з відповідача стягненню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України суму заборгованості у розмірі 17 776,73 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник