Справа № 320/29747/24
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

07 липня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Бєлової Л.В. та суддів Аліменка В.О., Кучми А.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві питання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року позов задоволено.

Первинну апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області було зареєстровано 31 березня 2025 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року - апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій - повернуто особі, яка її подала.

Із відомостей "Діловодства спеціалізованого суду" вбачається, що належним чином завірену копію ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року отримано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області 24 квітня 2025 року о 20:04 год. через підсистему "Електронний Суд".

Повторно Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області подано апеляційну скаргу 19 травня 2025 року засобами поштового зв`язку, яку зареєстровано судом апеляційної інстанції 22 травня 2025 року за вх.№А/855/7460/25.

Отже апеляційну скаргу подано поза межами встановленого приписами КАС України процесуального строку з моменту отримання копії рішення (25.02.2025).

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року - залишено без руху.

Апелянту надано строк 7 (сім) днів з моменту отримання копії вищезазначеної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду обґрунтованого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року із зазначенням поважних причин його пропуску та подати докази їх поважності.

У подальшому, на стадії відкриття апеляційного провадження встановлено, що апелянт, звертаючись 19 травня 2025 року до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, заявив клопотання про поновлення строку на її подання.

До апеляційної скарги було додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Колегія суддів перевіривши клопотання, вважає що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В обґрунтування клопотання апелянт посилається на введення на території України воєнного стану, масовані ракетні обстріли, затяжні повітряні тривоги, відсутність електрозабезпечення, що впливають на звичайний режим роботи ГУ ПФУ у Київській області і є об`єктивними обставинами, які перешкоджають, створюють труднощі в організації роботи діловодства управління. Також апелянт посилається затвердження Торгово-промисловою палатою України (далі-ТПП) форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили): військової агресії російської федерації проти України.

На думку апелянта, наведені обставини є поважними причинами для поновлення процесуального строку на подання апеляційної скарги.

Перевіривши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року прийнято у порядку письмового провадження. Відмітка про дату виготовлення та підписання повного тексту рішення у рішенні відсутня.

Копію рішення суду відповідачем отримано 25 лютого 2025 року о 16:39 год., що підтверджується відомостями про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача, які містяться у КП "Діловодство спеціалізованих судів".

Отже, останній день подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції припадав на 27 березня 2025 року.

Апеляційну скаргу на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року апелянтом подано 19 травня 2025 року, тобто з пропуском 30-денного строку, передбаченого ст. 295 КАС України.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що поважність причин пропуску строку підлягає оцінці у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України відповідач, який діє як суб`єкт владних повноважень, і має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Посилання апелянта на обставину введення воєнного стану з 24.02.2022 колегія суддів відхиляє, оскільки введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 04.04.2023 № 280/9811/21, від 26.09.2022 у справі № 560/403/22 та від 16.02.2023 № 640/7964/21.

Колегія суддів зауважує, що апелянтом не надано доказів на підтвердження відсутності електрозабезпечення у приміщеннях ГУ ПФУ в м. Києві, масованих ракетних обстрілів адреси місцезнаходження ГУ ПФУ в м. Києві.

Щодо посилань апелянта на затвердження ТПП України форс-мажорних обставин як на причину пропуску строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає, що таке затвердження адресовано «Всім, кого це стосується», тобто необмеженому колу суб`єктів, за своїм змістом носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні. Таке затвердження не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин шляхом надання сертифікатів, виданих ТПП України.

З викладеного вбачається, що об`єктивні та поважні причини пропуску зазначеного строку відсутні, а тому підстав до поновлення пропущеного апелянтом строку суд не вбачає.

Враховуючи відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку апеляційного оскарження.

Водночас, відповідно до частини першої статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Згідно з частиною другою статті 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на те, що судом апеляційної інстанції під час подання 19 травня 2025 року апеляційної скарги не було вирішено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та залишено без руху апеляційну скаргу з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження та надано строк для подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а у подальшому подане разом з апеляційною скаргою клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вирішено, однак причини пропуску строку визнано неповажними, то враховуючи положення ч. 3 ст. 298 КАС України, наявні підстави для надання апелянту нового строку для подання клопотання про поновлення строку із зазначенням інших причин для його поновлення.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне продовжити Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області виконання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2025 року на п`ять днів.

Запропонувати Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області подати до апеляційного суду:

- іншого обґрунтованого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року із зазначенням інших поважних причин його пропуску та подати докази їх поважності;

Керуючись статтями 121, 241, 325, 328 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

Продовжити Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області виконання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2025 року на п`ять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко

А.Ю.Кучма