Справа № 640/37162/21
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі: судді Гомельчука С.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецінтертранс» до Київської обласної державної адміністрації, Управління пасажирських перевезень Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розпорядження,-
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецінтертранс» до Київської обласної державної адміністрації, Управління пасажирських перевезень Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розпорядження.
Досліджуючи матеріали справи судом встановлено, що Управлінням пасажирських перевезень Київської обласної державної адміністрації (відповідач-2) подавалося клопотання про закриття провадження. Клопотання обґрунтоване тим, що спірні у цій справі правовідносини виникли з договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування. Ці правовідносини врегульовано статтею 31 Закону України від 5 квітня 2001 року № 2344-IIІ «Про автомобільний транспорт» згідно з приписом частини першої якої: «Відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, зокрема міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування». Отже, в спірних правовідносинах відповідач діє не як суб`єкт владних повноважень (орган державного нагляду (контролю) у спосіб передбачений Законом України від 5 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»), а здійснює права третьої особи як сторони договору на підставі її розпорядження.
На думку відповідача, оскільки укладений позивачем на підставі його вільного волевиявлення договір передбачає право третьої особи проводити перевірку дотримання позивачем умов договору, слід констатувати договірний характер спірних правовідносин, що виникли між сторонами.
Вирішуючи по суті клопотання відповідача-2 про закриття провадження у справі, суд виходить з такого.
Між ТОВ «СПЕЦІНТЕРТРАНС» та Київською обласною державною адміністрацією укладено договір № 75 про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування № 765«Музичі-Київ АС «Дачна»
29.10.2020, 17.06.2021, 04.08.2021, 28.09.2021 Управлінням пасажирських перевезень Київської обласної державної адміністрації здійснено заходи щодо перевірки виконання умов договору.
За наслідками указаної перевірки представниками Управління пасажирських перевезень Київської обласної державної адміністрації складено акти від 29.10.2020, 17.06.2021, 04.08.2021, 28.09.2021 про виявлені порушення умов договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, укладеного Київською обласною державною адміністрацією з перевізником, якими зафіксовано виявлені в ході перевірки порушення умов договору.
На підставі вказаних актів відповідач-2 направив на адресу позивача листи-повідомлення від 04.11.2020 №01-08-20/3513,від 24.06.2021 №42.01-08-21/1316, від 11.08.2021 №42.01-08-21/1814 «Про усунення виявлених порушень умов договору», в якому указав на виявлені перевіркою порушення та відповідно до пункту 4.16 договору зобов`язав їх усунути у строк до десяти робочих днів з моменту отримання листа, про що повідомити відповідача.
Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Стаття 3 Закону України від 5 квітня 2001 року № 2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-ІІІ) установлює, що цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.
Згідно зі статтею 6 Закону № 2344-ІІІ органи місцевого самоврядування формують мережу міських автобусних маршрутів загального користування і здійснюють у межах своїх повноважень контроль за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту на відповідній території, запроваджують автоматизовану систему обліку оплати проїзду та встановлюють порядок її функціонування, а також види, форми носіїв, порядок обігу та реєстрації проїзних документів; визначають особу, уповноважену здійснювати справляння плати за транспортні послуги в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду.
Відповідно до положень статті 7 Закону № 2344-ІІІ забезпечення організації пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування покладається на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту.
Відповідно до частини першої статті 31 Закону № 2344-ІІІ відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньо обласні маршрути), з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов`язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під`їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.
Враховуючи вищевказані законодавчі положення, слід зазначити, що на органи виконавчої влади та місцевого самоврядування покладені повноваження із забезпечення обслуговування населення засобами транспорту, в тому числі із залученням з цією метою, на договірних засадах, підприємств, установ, та організацій незалежно від форм власності, що здійснюється на основі договору, який має типову форму та укладається між місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування і перевізниками на підставі відповідного замовлення.
Відповідно до пункту 16 частин 1 статті 4 КАС України адміністративний договір - це спільний правовий акт суб`єктів владних повноважень або правовий акт за участю суб`єкта владних повноважень та іншої особи, що ґрунтується на їх волеузгодженні, має форму договору, угоди, протоколу, меморандуму тощо, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері і укладається на підставі закону замість видання індивідуального акта.
Договір на організацію перевезення пасажирів є публічно-правовим договором, який передбачає: обов`язки перевізника забезпечити належний рівень транспортного обслуговування пасажирів, умови щодо тарифів тощо. Отже, договір визначає умови, за яких перевізнику дозволяється здійснювати господарську діяльність з перевезення пасажирів
До такого висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 06.05.2020 року по справі №816/982/16.
З огляду на предмет спору та зміст позовних вимог, характер правовідносин та суб`єктний склад учасників таких правовідносин суд вважає, що даний спір підлягає до розгляду в порядку адміністративного судочинства. Підстави для закриття провадження у даній справі, визначені ст. 238 КАС України, відсутні.
Враховуючи вищевикладене, у задоволенні клопотання відповідача-2 щодо закриття провадження у справі слід відмовити.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 166, 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання Управління пасажирських перевезень Київської обласної державної адміністрації про закриття провадження у справі - відмовити.
Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Гомельчук С.В.