Справа № 600/2362/24-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/2362/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головне управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та матеріали зустрічного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Чернівецькій області (далі - позивач за первісним позовом, ГУ ДПС) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач за первісним позовом, ОСОБА_1 ), в якому просить:

- стягнути з ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 78562,50 грн до місцевого бюджету.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач за первісним позовом є платником окремих податків та відповідно до статті 67 Конституції України зобов`язаний сплачувати податки і збори в розмірах і порядку, встановлених законом. Внаслідок несплати відповідачем у повному обсязі узгоджених податкових зобов`язань у нього утворився податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 78562,50 грн, який на момент звернення до суду залишається несплаченим.

До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов зустрічний адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області з такими зустрічними позовними вимогами :

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення №0-2412 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 37710,00 грн.

В обґрунтування вказаних вимог представник відповідача за первісним позовом зазначив, що оскаржуваними рішеннями йому протиправно визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення за податковий період 2021 року було винесено ГУ ДПС після 01 липня року, що настає за базовим податковим звітним періодом. Вказане свідчить про порушення ГУ ДПС процедури прийняття вказаного вище податкового повідомлення-рішення.

Позивачем за первісним позовом (відповідач за зустрічним) подано відзив на зустрічний позов, відповідно до змісту якого навів переважно подібні аргументи, що зазначені в позовній заяві за первісним позовом.

02.07.2024 р. ухвалою суду перейдено до розгляду адміністративної справи №600/2362/24-а за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання по справі на 17.07.2024 р. о 12:00 год.

17.07.2024 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду зупинено провадження в адміністративній справі до набрання законної сили судового рішення у справі №600/1574/24-а.

16.04.2025 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду поновлено провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання по справі на 14.05.2025 р.

14.05.2025 р. судом відкладено розгляд справи у зв`язку з клопотанням представника відповідача за первісним позовом. Розгляд справи призначено на 18.06.2025.

18.06.2025 р. протокольною ухвалою закрито підготовче провадження в справі. Розгляд справи призначено на 02.07.2025 р.

Представником позивача за первісним позовом подано до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, за його відсутності. Вказував, що позовні вимоги підтримує повністю.

Частиною 1 ст. 205 КАС України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд продовжив розгляд справи за відсутності відповідача, що не суперечить вимогам ч. 1 ст. 205 КАС України.

Частиною 1статті 174 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що ухвала про відкриття провадження у справі постановляється з додержанням вимог статті 126 цього Кодексу, частиною 11 якої визначено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином

Частиною 1 ст. 205 КАС України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд продовжив розгляд справи за відсутності відповідача, що не суперечить вимогам ч. 1 ст. 205 КАС України.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Станом на момент звернення до суду у відповідача за первинним позовом наявний податковий борг перед бюджетом, а саме з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код платежу 18010300) за основним платежем у сумі 78562,50 грн.

Судом встановлено, що податковий борг, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, виник на підставі того, що контролюючим органом на виконання вимог статей 286, 287 Податкового кодексу України, прийнято податкові повідомлення-рішення, а саме:

- №0-2412 від 29.08.2022 р. на суму 37710,00 грн;

- №0-2412-UA0066784 від 22.06.2023 р. на суму 40852,50 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення були направлені на адресу відповідача.

У зв`язку із наявністю податкового боргу позивачу було виставлено податкову вимогу форми "Ф" від 02.03.2021 року №1948-13 на суму 87887,55 грн, яку було направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом із повідомленням про вручення, однак повернулось на адресу ГУ ДПС у зв`язку з закінченням строку зберігання.

Оскільки ОСОБА_1 у встановлені строки не було погашено податкову заборгованість, ГУ ДПС звернулось до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Водночас ОСОБА_1 не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням частково, звернувся до суду із зустрічним позовом до ГУ ДПС про визнання ппр протиправним та його скасування.

ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20 червня 2023 року №0-2412-UA0066784 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 40852,50 грн.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.07.2024 року по справі №600/1574/24-а, залишеного без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2024 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 8.1 та п. 8.3 ст. 8 ПК України встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.п. 14.1.156 п.14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень (п. 41.2 ст. 41 ПК України).

У відповідності до п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо гідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно статті 265 Податкового кодексу України, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до приписів підпункту 266.1.1 пункту266.1 статті 266 Податкового кодексу України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України).

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або неможливої нерухомості, надсилається (вручаються) платнику контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим (звітним) періодом (роком).

Податкове зобов`язання на звітний рік з податку фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (ст. 266 ПК України).

Згідно п.п. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Перелік об`єктів нерухомого майна, які не підлягають оподаткуванню, визначений підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, і до таких належать:

а) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, а також організацій, створених ними в установленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету і є неприбутковими (їх спільній власності);

б) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які розташовані в зонах відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, визначені законом, в тому числі їх частки;

в) будівлі дитячих будинків сімейного типу;

г) гуртожитки;

ґ) житлова нерухомість непридатна для проживання, у тому числі у зв`язку з аварійним станом, визнана такою згідно з рішенням сільської, селищної, міської ради;

д) об`єкти житлової нерухомості, в тому числі їх частки, що належать дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа, визнаним такими відповідно до закону, дітям з інвалідністю, які виховуються одинокими матерями (батьками), але не більше одного такого об`єкта на дитину;

е) об`єкти нежитлової нерухомості, які використовуються суб`єктами господарювання малого та середнього бізнесу, що провадять свою діяльність у тимчасових спорудах для здійснення підприємницької діяльності та/або в малих архітектурних формах та на ринках;

є) будівлі промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку;

ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку;

з) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності громадських об`єднань осіб з інвалідністю та їх підприємств;

и) об`єкти нерухомості, що перебувають у власності релігійних організацій, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, та використовуються виключно для забезпечення їхньої статутної діяльності, включаючи ті, в яких здійснюють діяльність засновані такими релігійними організаціями добродійні заклади (притулки, інтернати, лікарні тощо), крім об`єктів нерухомості, в яких здійснюється виробнича та/або господарська діяльність;

і) будівлі дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів незалежно від форми власності та джерел фінансування, що використовуються для надання освітніх послуг;

ї) об`єкти нежитлової нерухомості державних та комунальних дитячих санаторно-курортних закладів та закладів оздоровлення та відпочинку дітей, а також дитячих санаторно-курортних закладів та закладів оздоровлення і відпочинку дітей, які знаходяться на балансі підприємств, установ та організацій, які є неприбутковими і внесені контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій. У разі виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій декларація подається платником податку протягом 30 календарних днів з дня виключення, а податок сплачується починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій;

й) об`єкти нежитлової нерухомості державних та комунальних центрів олімпійської підготовки, шкіл вищої спортивної майстерності, центрів фізичного здоров`я населення, центрів з розвитку фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю, дитячо-юнацьких спортивних шкіл, а також центрів олімпійської підготовки, шкіл вищої спортивної майстерності, дитячо-юнацьких спортивних шкіл і спортивних споруд всеукраїнських фізкультурно-спортивних товариств, їх місцевих осередків та відокремлених підрозділів, що є неприбутковими та включені до Реєстру неприбуткових установ та організацій. У разі виключення таких установ та організацій з Реєстру неприбуткових установ та організацій декларація подається платником податку протягом 30 календарних днів з дня виключення, а податок сплачується починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій;

к) об`єкти нежитлової нерухомості баз олімпійської та паралімпійської підготовки. Перелік таких баз затверджується Кабінетом Міністрів України;

л) об`єкти житлової нерухомості, які належать багатодітним або прийомним сім`ям, у яких виховується п`ять та більше дітей.

Згідно з підпунктами 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (підпункт 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до абзаців першого, другого підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Поряд з цим, пунктом 266.4 статті 264 Податкового кодексу України встановлені пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Зокрема, підпунктом 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що сільські, селищні, міські ради встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів. Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування. Сільські, селищні, міські ради мають право встановлювати пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів нежитлової нерухомості, що розташовані на території індустріального парку та перебувають у власності учасників індустріального парку, включеного до Реєстру індустріальних парків. На такі рішення не поширюється дія підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпунктів 12.3.3 і 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 (у частині строку прийняття та набрання чинності рішеннями) та пункту 12.5 (у частині строку набрання чинності рішеннями) статті 12 цього Кодексу та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності.

Водночас згідно з положеннями підпункту 266.4.3 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до:

об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту;

об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).

У відповідності д ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20 червня 2023 року №0-2412-UA0066784 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 40852,50 грн.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.07.2024 року по справі №600/1574/24-а, залишеного без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2024 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Аналізуючи викладене вище, податкове повідомлення - рішення №0-2412-UA0066784 на суму 40852,50 грн є узгодженим.

Щодо визнання протиправним ППР №0-2412 від 29.08.2022 р. на суму 37710,00 грн в частині порушення ГУ ДПС процедури прийняття вказаного вище податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 266.7.2. податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Статтею 266.10.1. Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується:

а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

З наведених правових норм вбачається, що обов`язок фізичної особи сплачувати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки виникає з дня, наступного за днем отримання відповідного повідомлення-рішення та не залежить від дня відправлення, такого повідомлення-рішення контролюючим органом.

Враховуючи викладене, надсилання контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення після 29.08.2022 року, жодним чином не порушує законних прав і не змінює обов`язків платника податків, адже перебіг строку як для сплати податку , так і для оскарження такого рішення, починається з дня , наступного за днем отримання податкового повідомлення-рішення.

Так, постановою Великої Палати Верховного Суду у справі №816/228/17 зокрема зазначено, що підставою для скасування податкових повідомлень-рішень можуть бути не будь-які порушення контролюючого органу, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність-висновків за результатами перевірки.

Доводи ОСОБА_1 не спростовують порушення, на підставі яких ГУ ДПС у Чернівецькій області були прийняті оскаржені податкові повідомлення-рішення.

Враховуючи викладене, податковий орган при винесенні податкового повідомлення- рішення від 29.08.2022 року №0-2412 про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 37710,00 грн, діяв обґрунтовано та в межах повноважень та з урахуванням всіх обставин, які мають значення для прийняття об`єктивного рішення, в межах наданих повноважень та у відповідності, до приписів чинного законодавства, у зв`язку із-чим, підстави для визнання вказаного ППР №0-2412 від 29.08.2022 р. відсутні.

Пунктом 59.1 та 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як зазначено позивачем за первісним позовом у позовній заяві та підтверджується матеріалами справи, на адресу відповідача направлено податкову вимогу форми "Ф" від 02.03.2021 №1948-13 на суму 87887,55 грн.

Відповідно до п.п. 95.1, 95.2 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 87.11 ст. 87 ПК України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, судом встановлено, що за відповідачем за первісним позовом рахується узгоджена заборгованість на загальну суму 78562,50 грн.

Станом на день розгляду даної справи в суді вказана заборгованість в добровільному порядку відповідачем за первісним позовом не погашена, докази зворотного в матеріалах справи відсутні, а тому наявні підстави для її стягнення за рішенням суду.

Зважаючи на те, що відповідачем за первісним позовом сума податкового боргу добровільно не сплачена, доказів погашення наявного податкового боргу відповідачем суду не надано, суд дійшов висновку, що податкова заборгованість у сумі 78562,50 грн підлягає стягненню.

Зважаючи на те, що судом встановлено правомірність дій податкового органу щодо винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, на підставі яких ОСОБА_1 , визначено податковий борг у сумі 78562,50 грн та враховуючи ненадання відповідачем за первісним позовом доказів відсутності або погашення ним заборгованості, суд вважає, що вимоги позивача за первісним позовом є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і наявним матеріалам, а тому суд вважає, що відповідно наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу на суму 78562,50 грн.

Відтак, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Головного управління ДПС у Чернівецькій області, заявлених у первісному позові щодо стягнення податкового боргу. Натомість у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення слід відмовити.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) довів суду правомірність заявлених вимог, в той час як відповідач первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) не надав належні, допустимі та достовірні докази щодо своїх доводів.

Стосовно розподілу судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки Головне управління ДПС у Чернівецькій області за первісним позовом звільнене від сплати судового збору, то суд не вирішує питання про розподіл судових витрат щодо вимог про стягнення податкового боргу.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмолено, то відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 78562,50 грн до місцевого бюджету.

3. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач за первісним позовом - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200 А, м. Чернівці, 58013, Код );

Відповідач за первісним позовом - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя І.В. Маренич