Справа № 160/13575/25
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
УСТАНОВИВ:
09.05.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему Електронний суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд :
- рішення Відділу перерахунків пенсій № 4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг про відмову у перерахунку пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.03.2025 р. про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_2 , щодо відмови у зарахуванні періодів роботи ОСОБА_1 до спеціального стажу та відмови призначити грошову допомогу відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - визнати протиправним та скасувати;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, передбаченої п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII, а саме: з 01.09.1983 р. по 27.08.1984 р. на посаді викладача з класу фортепіано в Дитячій музичній школі № 9 Центрально-Міського району м. Кривий Ріг, з 30.06.1988 р. по 01.09.1994 р. на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера Криворізькій дитячій музичній школі№ 1, з 02.09.1994 р. по 03.11.1995 р. на посаді музичного керівника в Дитячому ясла - садку № 133 м. Кривий Ріг, з 19.03.1996 р. по 23.08.1996 р. на посаді вихователя в Дитячому ясла-садку № 133 м. Кривий Ріг, з 27.08.1996 р. по 27.08.2010 р. на посаді викладача з класу фортепіано в Комунальному позашкільному мистецькому навчальному закладі «Криворізька школа мистецтв № 1», з 27.08.2010 р. по 31.08.2022 р. на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи в Комунальному закладі спеціалізованої мистецької освіти «Школа мистецтв № 1» Криворізької міської ради, з 01.09.2022 р. по 20.01.2025 р. на посаді викладача з класу фортепіано в Комунальному закладі спеціалізованої мистецької освіти «Школа мистецтв №1» Криворізької міської ради;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, яка не підлягає оподаткуванню, у зв`язку з тим, що вона має педагогічний стаж більш ніж 30 років та вийшла на пенсію за віком;
Ухвалою суду від 13.05.2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 13.05.2025 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, зокрема:
- пенсійної справи позивача;
- звернення позивача із заявою про зарахування спірного періоду/виплати грошової допомоги;
- рішення Відділу перерахунків пенсій № 4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг про відмову у перерахунку пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.03.2025 р. про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_2 , щодо відмови у зарахуванні періодів роботи ОСОБА_1 до спеціального стажу та відмови призначити грошову допомогу відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- відомості/інформацію, що послугувала підставою для відмови у виплаті грошової допомоги та відмови у зарахуванні спірного періоду роботи позивача (по кожному окремо);
- листи/відмови Пенсійного органу та інші докази щодо суті спору.
27.05.2025 року відповідачем 2 долучено додаткові докази по справі.
28.05.2025 року відповідачем 1 подано відзив на позовну заяву позивача. Долучені додаткові докази по справі.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 07.07.2025 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправні дії Пенсійного органу порушують право позивача на достатній рівень пенсійного забезпечення.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 1
Від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що за наслідком розгляду наданого пакету документів та матеріалів справи було встановлено, що позивачка в період з 30.06.1988 по 01.09.1994 р.р. працювала на посаді викладача концертмейстра по класу фортепіано та продовжує працювати 01.02.2022 року по час звернення на посаді викладача фортепіано у КЗСМО «Музична школа №1» при управлінні культури виконавчого комітету Криворізької міської ради.
Вказують, що зазначений період роботи не підлягає зарахуванню до стажу роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки заклади культури не передбачені Постановою 909.
За таких умов було прийнято рішення про відмову у призначені позивачці грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій у зв`язку з відсутністю права.
ІV. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 2
Ухвалою суду від 13.05.2025 року відкрито провадження в цій адміністративній справі, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, відповідно до ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідачем отримано вказану вище ухвалу суду, що також підтверджується матеріалами справи.
Згідно із ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач є належно повідомленим про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 :
з 01.09.1983 р. по 27.08.1984 р. перебувала на посаді викладача з класу фортепіано в Дитячій музичній школі № 9 Центрально-Міського району м. Кривий Ріг;
з 30.06.1988 р. по 01.09.1994 р. перебувала на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера Криворізькій дитячій музичній школі№1;
з 02.09.1994 р. по 03.11.1995 р. перебувала на посаді музичного керівника в Дитячому ясла - садку № 133 м. Кривий Ріг;
з 19.03.1996 р. по 23.08.1996 р. перебувала на посаді вихователя в Дитячому ясла садку № 133 м. Кривий Ріг;
з 27.08.1996 р. по 27.08.2010 р. перебувала на посаді викладача з класу фортепіано в Комунальному позашкільному мистецькому навчальному закладі «Криворізька школа мистецтв для дітей та юнацтва № 1».
11.09.1996 р. Криворізьку школу мистецтв для дітей та юнацтва перейменовано на Криворізьку школу мистецтв для дітей та юнацтва № 1.
З 11.03.2005 р. Криворізьку школу мистецтв для дітей та юнацтва № 1 було перейменовано на Комунальний позашкільний мистецький навчальний заклад «Криворізька міська школа мистецтв № 1».
з 27.08.2010 р. по 31.08.2022 р. перебувала на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи в Комунальному закладі спеціалізованої мистецької освіти «Школа мистецтв № 1» Криворізької міської ради.
З 25.10.2016 р. Комунальний позашкільний мистецький навчальний заклад «Криворізька міська школа мистецтв № 1» перейменовано на Комунальний позашкільний мистецький навчальний заклад «Криворізька міська школа мистецтв № 1» Криворізької міської ради.
З 18.02.2020 р. Комунальний позашкільний мистецький навчальний заклад «Криворізька міська школа мистецтв № 1» Криворізької міської ради перейменовано на Комунальний заклад спеціалізованої мистецької освіти «Школа мистецтв № 1» Криворізької міської ради.
з 01.09.2022 р. і по тепер перебуває на посаді викладача з класу фортепіано в Комунальному закладі спеціалізованої мистецької освіти «Школа мистецтв № 1» Криворізької міської ради.
З січня 2025 року позивачці було призначено пенсію за віком.
Згідно довідок № 8 від 27.02.2025 р., № 45 від 05.03.2025 р., № 15 від 23.01.2025 р. позивачка брала відпустку без збереження заробітної плати 45 днів.
Після призначення пенсії за віком, отримавши в лютому 2025 року першу пенсійну виплату, позивачка виявила, що їй не виплачено грошову допомогу відповідно до п. 7 1 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
10.03.2025 р. позивач звернулось до Пенсійного органу із заявою про виплату грошової допомоги
За принципом екстериторіальності заява позивачки від 10.03.2025 р. потрапила до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.03.2025 року у проведенні перерахунку пенсії відмовлено, та повідомлено позивача, що згідно долучених до заяви довідок заявниця працювала з 30.06.1988 по 01.09.1994 роки на посаді викладача - концертмейстера по класу фортепіано та продовжує працювати з 01.09.2022 року по даний час на посаді викладача фортепіано у КЗСМО «Музична школа №1» при управлінні культури виконавчого комітету Криворізької міської ради.

Зазначений період роботи не підлягає зарахуванню до стажу роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає ораво на призначення пенсії за. вислугу років, оскільки заклади культури не передбачені Постановою №909.

З огляду на зазначене, прийнято рішення відмовити ОСОБА_3 у призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, у зв`язку з відсутністю права.

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмови у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За змістом пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років.

Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 року №1191 затвердив "Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати" (далі - Порядок № 1191).

У силу п. 2 Порядку до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою КМУ від 04.11.1993 №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

За змістом п. 5 Порядку грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

У відповідності до п. 7 вказаного Порядку виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 до переліку посад, які дають право на пенсію за вислугою років, віднесено роботу у загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах на посадах, зокрема, викладачів, директорів, завідуючих, їх заступників з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючих навчальною і навчально-виховною частиною, завідуючих філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи.

Тобто, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах, фактом виходу на пенсію саме з цих посад у закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотриманням такою особою будь-якого іншого виду пенсії до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, посади викладача хорового класу та ілюстратора, викладача хорового співу, хормейстера, викладача по класу сольного співу передбачені "Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років", що затверджений постановою КМУ від 04.11.1993 №909.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про освіту" від 05.09.2017 №2145-VIII (далі - Закон №2145-VIII) невід`ємними складниками системи освіти є, зокрема, позашкільна освіта.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Статтею 4 Закону №1841-III визначено, що позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України "Про освіту", цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Пунктом 5 статті 12 Закону №1841-III визначено, що перелік типів закладів позашкільної освіти затверджується Кабінетом Міністрів України.

Перелік типів позашкільних навчальних закладів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2011 № 433 (далі - Перелік № 433).

Законом України "Про освіту" та Законом України "Про позашкільну освіту" зазначено, що позашкільна освіта є структурною ланкою освіти та її підсистемою.

Відповідно ст. 21 Закону України "Про позашкільну освіту" педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років (з підвищенням). Перелік посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України. Тобто законодавець не обмежує право викладачів музичних та мистецьких шкіл на вихід на пенсію за вислугою років, бо дані викладачі також являються педагогічними працівниками.

Згідно «Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників», затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року № 963, викладачі всіх спеціальностей є педагогічними працівниками, в тому числі концертмейстер.

Згідно абзацу Переліку Постанови КМУ № 909, викладачі та директори загальноосвітніх навчальних закладів, військових загальноосвітніх навчальних закладів, музичних та художніх шкіл, заступники директорів позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років .

В даному переліку перелічені всі навчальні заклади разом, як і сфери освіти так і сфери освіти в галузі культури.

Тобто, в Постанові КМУ № 909 наявні посади «викладач» музичної школи», «заступник директора з навчально-виховної роботи» позашкільного навчального закладу.

Згідно із преамбулою Закону України № 2145-VIII «Про освіту» (далі - Закон №2145 VIII) цей Закон регулює суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також визначає компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти.

Педагогічна діяльність - інтелектуальна, творча діяльність педагогічного (науково педагогічного) працівника або самозайнятої особи у формальній та/або неформальній освіті, спрямована на навчання, виховання та розвиток особистості, її загальнокультурних, громадянських та/або професійних компетентностей.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону №2145-VIII невід`ємними складниками системи освіти є, зокрема, позашкільна освіта.

Згідно із частинами 1, 2 статті 14 Закону №2145-VIII метою позашкільної освіти є розвиток здібностей дітей та молоді у сфері освіти, науки, культури, фізичної культури і спорту, технічної та іншої творчості, здобуття ними первинних професійних знань, вмінь і навичок, необхідних для їх соціалізації, подальшої самореалізації та/або професійної діяльності.

Позашкільна освіта може здобуватися одночасно із здобуттям дошкільної, повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої освіти.

Відповідно до статті 1 Закону України від 22.06.2000 року № 1841-III «Про позашкільну освіту» (далі - Закон № 1841-III) система позашкільної освіти - освітня підсистема, що включає державні, комунальні, приватні заклади позашкільної освіти; інші заклади освіти як центри позашкільної освіти (заклади загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, в тому числі школи соціальної реабілітації, міжшкільні навчально-виробничі комбінати, заклади професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої); гуртки, секції, клуби, культурно-освітні, спортивно-оздоровчі, науково-пошукові об`єднання на базі закладів загальної середньої освіти, навчально-виробничих комбінатів, закладів професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої; клуби та об`єднання за місцем проживання незалежно від підпорядкування, типів і форм власності; культурно-освітні, фізкультурно-оздоровчі, спортивні та інші заклади освіти, установи; фонди, асоціації, діяльність яких пов`язана із функціонуванням позашкільної освіти; відповідні органи управління позашкільною освітою і науково методичні установи; інші суб`єкти освітньої діяльності, що надають освітні послуги у системі позашкільної освіти.

Позашкільна освіта - сукупність знань, умінь та навичок, що здобувають вихованці, учні і слухачі в закладах позашкільної освіти, інших суб`єктах освітньої діяльності за програмами позашкільної освіти.

Заклад позашкільної освіти - складова системи позашкільної освіти, яка надає знання, формуючи вміння та навички за інтересами, забезпечує потреби особистості у творчій самореалізації та інтелектуальний, духовний і фізичний розвиток, підготовку до активної професійної та громадської діяльності, створює умови для соціального захисту та організації змістовного дозвілля відповідно до здібностей, обдарувань та стану здоров`я вихованців, учнів і слухачів.

Заклад спеціалізованої позашкільної освіти - заклад позашкільної освіти, що надає спеціалізовану освіту мистецького, спортивного, військового або наукового спрямування.

Мистецька школа - заклад спеціалізованої мистецької освіти: музична, художня, хореографічна, хорова, школа мистецтв тощо, який надає початкову мистецьку освіту.

Статтею 4 Закону №1841-ІІІ визначено, що позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України «Про освіту», цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Відповідно до частин 3, 4 статті 12 Закону №1841-ІІІ позашкільні навчальні заклади можуть функціонувати у формі центрів, комплексів, палаців, будинків, клубів, станцій, кімнат, студій, шкіл мистецтв, початкових спеціалізованих мистецьких навчальних закладів (шкіл естетичного виховання), спортивних шкіл, дитячо юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно-спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів інвалідів, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, дитячих стадіонів, дитячих бібліотек, дитячих флотилій, галерей, бюро, оздоровчих закладів, що здійснюють позашкільну освіту.

У силу пункту 6 Переліку №433 до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).

Згідно до Переліку № 909 у розділі, який має назву - „Освіта», вказано найменування закладів і установ. Серед них є і дошкільні навчальні заклади, де наявні посади вихователя та музичного керівника, а від так і періоди роботи позивача.

У примітці 2 Постанови № 909 від 4 листопада 1993 року КМУ «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я, та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» вказано, що робота в установах і на посадах, передбачених переліком посад в даній постанові, дає право на пенсію за вислугою років незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Відповідно до частин 3, 4 статті 12 Закону №1841-ІІІ позашкільні навчальні заклади можуть функціонувати у формі центрів, комплексів, палаців, будинків, клубів, станцій, кімнат, студій, шкіл мистецтв, початкових спеціалізованих мистецьких навчальних закладів (шкіл естетичного виховання), оздоровчих закладів, що здійснюють позашкільну освіту.

Тобто законодавство в сфері освіти відносить мистецьку школу до закладів позашкільної освіти, а не до закладів культури.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що періоди роботи позивача з 01.09.1983 р. по 27.08.1984 р. на посаді викладача з класу фортепіано в Дитячій музичній школі № 9 Центрально-Міського району м. Кривий Ріг, з 30.06.1988 р. по 01.09.1994 р. на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера Криворізькій дитячій музичній школі№ 1, з 02.09.1994 р. по 03.11.1995 р. на посаді музичного керівника в Дитячому ясла - садку № 133 м. Кривий Ріг, з 19.03.1996 р. по 23.08.1996 р. на посаді вихователя в Дитячому ясла-садку № 133 м. Кривий Ріг, з 27.08.1996 р. по 27.08.2010 р. на посаді викладача з класу фортепіано в Комунальному позашкільному мистецькому навчальному закладі «Криворізька школа мистецтв № 1», з 27.08.2010 р. по 31.08.2022 р. на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи в Комунальному закладі спеціалізованої мистецької освіти «Школа мистецтв № 1» Криворізької міської ради, з 01.09.2022 р. по 20.01.2025 р. на посаді викладача з класу фортепіано в Комунальному закладі спеціалізованої мистецької освіти «Школа мистецтв №1» Криворізької міської ради підлягають зарахуванню до спеціального стажу, який надає право на пенсію за вислугу років та отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення, відповідно до вимог п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тому, суд зазначає, що Пенсійний орган протиправно не зарахувавши до спеціального стажу позивача спірні періоди її роботи, передчасно дійшов висновку про відсутність необхідного спеціального стажу у позивача та, як наслідок, протиправно відмовив у перерахунку пенсії згідно з пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для отримання грошової допомоги. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.03.2025 року щодо відмови зарахувати періоди роботи до спеціального стажу та виплатити позивачеві грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій.

Конституційний Суд України у п.3.4 Рішення від 18.06.2007 р. №4-рп/2007 зазначив, що неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

У рішеннях Конституційного Суду України підкреслюється, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 р. №8-рп/99, від 20.03.2002 р. №5-рп/2002, від 17.03.2004 р. №7-рп/2004).

З метою ефективного захисту прав позивача, слід дійти до висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у перерахунку пенсії від 17.03.2025 року за №01 та щодо відмови зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 до спеціального стажу та відмови призначити грошову допомогу відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, передбаченої п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ, а саме: з 01.09.1983 р. по 27.08.1984 р. на посаді викладача з класу фортепіано в Дитячій музичній школі № 9 Центрально-Міського району м. Кривий Ріг, з 30.06.1988 р. по 01.09.1994 р. на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера Криворізькій дитячій музичній школі№ 1, з 02.09.1994 р. по 03.11.1995 р. на посаді музичного керівника в Дитячому ясла - садку № 133 м.Кривий Ріг, з 19.03.1996 р. по 23.08.1996 р. на посаді вихователя в Дитячому ясла-садку № 133 м. Кривий Ріг, з 27.08.1996 р. по 27.08.2010 р. на посаді викладача з класу фортепіано в Комунальному позашкільному мистецькому навчальному закладі «Криворізька школа мистецтв № 1», з 27.08.2010 р. по 31.08.2022 р. на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи в Комунальному закладі спеціалізованої мистецької освіти «Школа мистецтв № 1» Криворізької міської ради, з 01.09.2022 р. по 20.01.2025 р. на посаді викладача з класу фортепіано в Комунальному закладі спеціалізованої мистецької освіти «Школа мистецтв №1» Криворізької міської ради та в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у відповідності до п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи сторін не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.

Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовані та доведені позовні вимоги у вказаній вище частині.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, про таке.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1.

Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у перерахунку пенсії від 17.03.2025 року за №01 та щодо відмови зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 до спеціального стажу та відмови призначити грошову допомогу відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, передбаченої п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ, а саме: з 01.09.1983 р. по 27.08.1984 р. на посаді викладача з класу фортепіано в Дитячій музичній школі № 9 Центрально-Міського району м. Кривий Ріг, з 30.06.1988 р. по 01.09.1994 р. на посаді викладача з класу фортепіано та концертмейстера Криворізькій дитячій музичній школі№ 1, з 02.09.1994 р. по 03.11.1995 р. на посаді музичного керівника в Дитячому ясла - садку № 133 м. Кривий Ріг, з 19.03.1996 р. по 23.08.1996 р. на посаді вихователя в Дитячому ясла-садку № 133 м. Кривий Ріг, з 27.08.1996 р. по 27.08.2010 р. на посаді викладача з класу фортепіано в Комунальному позашкільному мистецькому навчальному закладі «Криворізька школа мистецтв № 1», з 27.08.2010 р. по 31.08.2022 р. на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи в Комунальному закладі спеціалізованої мистецької освіти «Школа мистецтв № 1» Криворізької міської ради, з 01.09.2022 р. по 20.01.2025 р. на посаді викладача з класу фортепіано в Комунальному закладі спеціалізованої мистецької освіти «Школа мистецтв №1» Криворізької міської ради.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у відповідності до п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в сумі 908,40гривень.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84121, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 07.07.2025 року.

Суддя В.В. Ільков