Справа № 160/8683/25
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2025 рокуСправа №160/8683/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов?язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн. на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров?я у зв?язку із поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов?язаним із захистом Батьківщини, за періоди 01.06 - 30.06.2024, 01.07 - 31.07.2024, 01.08 - 31.08.2024, 01.11 - 30.11.2024, 01.12 - 31.12.2024, 01.01 - 31.01.2025, 01.02 - 28.02.2025;
- зобов?язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду збільшену до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров?я у зв?язку із поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов?язаним із захистом Батьківщини, за періоди 01.06 - 30.06.2024, 01.07 - 31.07.2024, 01.08 - 31.08.2024, 01.11 - 30.11.2024, 01.12 - 31.12.2024, 01.01 - 31.01.2025, 01.02 - 28.02.2025.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 . Підставою для звернення до суду із цим позовом є ненарахування та невиплата позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень. Не виплачено додаткову винагороду за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок поранення за періоди 01.06. - 30.06.2024, 01.07 - 31.07.2024, 01.08. - 31.08.2024, 01.11 - 30.11.2024, 01.12. - 31.12.2024, 01.01 - 31.01.2025, 01.02 - 28.02.2025. Позивач вказує, що 21.08.2022 отримав поранення/травму під час виконання ним обов`язків при захисті Батьківщини в районі м. Бахмут Донецької області. Позивач вказує, що він не отримав додаткову винагороду за період лікування. Позивач вважає необхідним визнати таку бездіяльність відповідача протиправною і зобов`язати його виплатити позивачу додаткову винагороду за спірні періоди.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач своїм правом на подачу відзивну на позовну заяву не скористався.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 призваний на військову службу 03.03.2022 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.03.2022 №65 відповідно до Указу Президенту України від 24.02.2022 №69/2022 «Про проведення воєнного стану та оголошення загальної мобілізації» та мобілізаційної Директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24.02.2022 №32/321/501/13т, старшого солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , старшого стрільця 1 мотопіхотного відділення і мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти НОМЕР_2 мотопіхотного батальйону, ВОС - 100868А, ШПК «старший солдат» з 21.03.2022 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення, на котлове забезпечення з 22.03.2022.
Відповідно до Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) ОСОБА_1 21.08.2022 отримав: осколкове поранення сідничної ділянки, осколкові проникаючі поранення грудної клітини, забій поперекового відділу хребта, перелом хребта. В ході проведення службового розслідування встановлено, що 21.08.2022 о 10:25-10:48 годині під час виконання бойового завдання з відбиття агресії окупаційних військ Російської Федерації у місті Бахмут Донецької області, а саме: під час масованого ворожого обстрілу з артилерії та міномету з напрямку н.п. Покровське позицій ротного опорного пункту 4 мотопіхотної роти НОМЕР_2 мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_1 , отримав поранення. Військовослужбовець був евакуйований з позиції 4 мотопіхотної роти силами медичного пункту НОМЕР_2 мотопіхотного батальйону. Військовослужбовець перебував у засобах індивідуального захисту. Травмування/Поранення отримане військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини, не правопорушення, та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.09.2022 №236 відповідно до підпункту 15 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв?язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, - до їх повернення) виведено в розпорядження наказом командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади від 06.09.2022 №197-рс, увільнено від займаних посад та зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , утримуючи у списках особового складу військової частини, з 06.09.2022: старшого солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , старшого стрільця 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 4 мотопіхотної роти НОМЕР_2 мотопіхотного батальйону, у зв?язку з лікуванням.
Відповідно до Довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААГ № 478065 від 24.01.2024 встановлено інвалідність першої групи з 22.01.2024, причина інвалідності - Травма, поранення, пов?язані із захистом Батьківщини, без переогляду, потребує постійного стороннього догляду.
Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія 12ААА №043661 від 24.01.2024 втрата ступеня працездатності 100%, причина втрати працездатності - Травма, поранення, пов?язані із захистом Батьківщини.
Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради" позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 07.12.2024 по 25.02.2025, проведено оперативне лікування: монтаж спице-стержневого компресійно-дистракційного апарату зовнішньої фіксації гомілка-стопа справа.
Відповідно до відповіді на адвокатський запит від 11.03.2025 №01-01/2/188 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 24.01.2024 по 06.12.2024 в Державному некомерційному підприємстві «Всеукраїнський лікувально-реабілітаційний центр «ЦИБЛІ».
Відповідно до банківської виписки з карткового рахунку позивача, встановлено, що останній не отримав додаткову винагород за період проходження лікування.
Адвокат позивача звернувся із заявою № 40 від 07.03.2025 до відповідача, за якою просив здійснити виплату. Заяву було отримано відповідачем 14.03.2025, проте, відповідач не надав відповіді та не здійснив виплату.
Позивач вважає, що за період його перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, отриманого при захисті Батьківщини у період з 01.06 - 30.06.2024, 01.07 - 31.07.2024, 01.08 - 31.08.2024, 01.11 - 30.11.2024, 01.12 - 31.12.2024, 01.01 - 31.01.2025, 01.02 - 28.02.2025 має право на отримання у належному розмірі додаткової винагороди у розмірі збільшеному до 100000,00 грн, тому звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
У силу вимог статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
У частині 2 статті 9 Закону №2011-XII установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з абзацами 1 і 2 частини 4 статті 9 цього Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Указами Президента України дія режиму воєнного стану продовжувалась неодноразово та триває на час ухвалення даного рішення.
У пункті 8 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення виплачується:
щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;
одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).
Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Аналіз наведених норм Постанови №168 дає підстави для висновку про встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Також, пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Згідно пункту 13 розділу XXXIV Порядку №260 військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.
Отже, виходячи зі змісту наведених норм в контексті спірних правовідносин, суд доходить висновку про те, що збільшена до 100 000 гривень додаткова винагорода виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з дня отримання поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого); підставою для видання наказу щодо виплати такої винагороди є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24.08.2008 №402, видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Пунктом 2-1 Постанови № 168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
З аналізу пункту 1 Постанови №168 вбачається встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Згідно пункту 1.1 глави 1 розділу І цього Положення військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до визначення, закріпленого у пункті 1.2 цієї глави військово-лікарська експертиза це, зокрема, визначення ступеня придатності до військової служби.
Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 закріплено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Відповідно до п.п. «а», п.п. «б» п.21.5 глави 21 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни, при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України. Постанова ВЛК у формулюванні «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» не приймається, якщо поранення (контузія, травма, каліцтво), у тому числі, що призвело до смерті військовослужбовця, є наслідком: вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).
Додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Підставою для її виплати є відповідна довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва). Умовою її виплати є отримання військовослужбовцем порання, пов`язаного із захистом Батьківщини, під час виконання бойових завдань і цей факт має бути підтверджено наказом командира про отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), який містить об`єктивні дані та висновки службового розслідування, які це підтверджують.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.09.2024 у справі №340/5390/22.
Порядок проведення медичного огляду військовослужбовців врегульований нормами глави 6 розділу ІІ Положення №402.
Згідно пункту 6.5 зазначеної глави для вирішення питання про потребу у відпустці за станом здоров`я або звільненні від виконання службових обов`язків (у тому числі і повторно) військовослужбовець може направлятися на медичний огляд начальником відділення або профільним головним (провідним) фахівцем військового лікувального закладу, у якому він знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом відповідної посадової особи.
Пунктом 6.11 передбачено, що постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).
Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 6.12 глави 6 розділу ІІ Положення у разі коли є незаперечні дані, що здатність до проходження військової служби за станом здоров`я не відновиться, постанова ВЛК про потребу військовослужбовців у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) не приймається, а вирішується питання про придатність їх до військової служби.
Положеннями пункту 6.14 закріплено, що загальний термін безперервного перебування військовослужбовців на лікуванні у військових (цивільних) лікувальних закладах, включаючи і відпустку за станом здоров`я, у мирний час не повинен перевищувати 4 місяці, а для хворих на туберкульоз 12 місяців.
Згідно пункту 6.35 Положення № 402 у воєнний час лікування військовослужбовців має бути закінчене у військовому лікувальному закладі (солдатів, матросів, сержантів і старшину батальйонах (командах) видужуючих). У виняткових випадках військовослужбовцям може бути надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів. За постановою ВЛК відпустка за станом здоров`я може бути продовжена на такий самий строк, а за відповідних медичних показань повторно продовжена ще на 30 календарних днів. Постанова ВЛК про продовження відпустки за станом здоров`я записується в книгу протоколів засідань ВЛК та в довідку ВЛК, на підставі якої була надана перша відпустка за станом здоров`я, і підписується головою, членами комісії (не менше двох), секретарем комісії та скріплюється гербовою печаткою.
Якщо після продовження відпустки за станом здоров`я військовослужбовець не може приступити до виконання службових обов`язків, то він оглядається ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.
Таким чином, аналіз наведених норм законодавства України, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що встановлена Постановою №168 додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану.
Як зазначалось вище, матеріалами справи підтверджено, що позивач 21.08.2022 отримав осколкове поранення сідничної ділянки, осколкові проникаючі поранення грудної клітини, забій поперекового відділу хребта, перелом хребта під час виконання бойового завдання з відбиття агресії окупаційних військ Російської Федерації у місті Бахмут Донецької області.
Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія 12ААА № 043661 від 24.01.2024 втрата ступеня працездатності 100%, причина втрати працездатності - Травма, поранення, пов`язані із захистом Батьківщини.
Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради" позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 07.12.2024 по 25.02.2025, проведено оперативне лікування: монтаж спице-стержневого компресійно-дистракційного апарату зовнішньої фіксації гомілка-стопа справа.
Відповідно до свідоцтва про хворобу № 194/3 від 09.10.2023 позивача визнано НЕПРИДАТНИМ ДО ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ З ВИКЛЮЧЕННЯМ З ВІЙСЬКОВОГО ОБЛІКУ.
Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААГ № 478065 від 24.01.2024 встановлено інвалідність першої групи з 22.01.2024, причина інвалідності - Травма, поранення, пов`язані із захистом Батьківщини, без переогляду, потребує постійного стороннього догляду.
Однак, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази нарахування та виплати додаткової винагороди позивачу в спірний період.
Проаналізувавши вказані норми в контексті спірних правовідносин, суд зазначає, що обидві умови: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення дотримані та підтверджуються медичними документами, які містяться в матеріалах справи.
Зважаючи на те, що свідоцтвом про хворобу №194/3 від 09.10.2023 позивача визнано таким, що є непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, суд на підставі наведених вище норм, доходить висновку, що в даному випадку позивач має право на отримання спірної доплати згідно Постанови №168, в незалежності від умови безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва).
З огляду на те, що медичними довідками підтверджується що позивач з 24.01.2024 по 25.02.2025, дійсно знаходився стаціонарне лікуванні в медичних закладах, то суд доходить висновку, що позивач має право на отримання додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №168 у розмірі до 100 000 гривень за вказаний період пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, оскільки отримав поранення, яке пов`язане із проходженням військової служби та із захистом Батьківщини.
Таким чином, із доданих позивачем до матеріалів справи доказів, неможливо встановити факт стаціонарного лікування позивача в період 26.02.2025 по 28.02.2025.
Таким чином, суд вважає, що позивач не довів право на отримання ним грошових коштів за час перебування на лікуванні з 26.02.2025 по 28.02.2025.
Закріплений у частині 1 статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
За змістом частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволення.
Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов?язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн. на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров?я у зв?язку із поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов?язаним із захистом Батьківщини, за періоди 01.06 - 30.06.2024, 01.07 - 31.07.2024, 01.08 - 31.08.2024, 01.11 - 30.11.2024, 01.12 - 31.12.2024, 01.01 - 31.01.2025, 01.02 - 25.02.2025.
Зобов?язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду збільшену до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров?я у зв?язку із поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов?язаним із захистом Батьківщини, за періоди 01.06 - 30.06.2024, 01.07 - 31.07.2024, 01.08 - 31.08.2024, 01.11 - 30.11.2024, 01.12 - 31.12.2024, 01.01 - 31.01.2025, 01.02 - 25.02.2025, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя О.В. Маковська