Справа № 183/9501/24
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2025 року м. Дніпросправа № 183/9501/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2025 р. у справі № 183/9501/24 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 2 взводу 1 роти УПП батальйону Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Мандрик Яника Альбертовича, Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2991518 від 06.09.2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Інспектора 2 взводу 1 роти УПП батальйону Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Мандрик Яника Альбертовича, Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2991518 від 06.09.2024 року, в якій просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2991518 від 06.09.2024 року, закрити провадження у справі.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2025 р. у справі № 183/9501/24 позов ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 1 роти УПП батальйону Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Мандрик Яника Альбертовича, Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2991518 від 06.09.2024 року - задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2991518 від 06.09.2024 року, винесену інспектором 2 взводу 1 роти УПП батальйону Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Мандрик Яником Альбертовичем, якою водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладене стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700 гривень, провадження по справі закрити.

Не погодившись з рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно якої він просить скасувати рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2025 р. у справі № 183/9501/24 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, у відношенні ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2991518 від 06.09.2024 року у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за порушення п.12.9.б ПДР України, а саме: 06.09.2024 року об 11 год. 32 хв., водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «PORSHE CAYENNE» д.н. НОМЕР_1 рухався на автодорозі М06 Київ-ЧОП, зі швидкістю 102 км/год в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «обмеження максимальної швидкості 50 км/год, чим перевищив обмеження дозволеної швидкості на 52 км/год., було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Встановлено, що відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, який при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу, згідно положення ст. 40 ЗУ «Національну поліцію», повинен використовуватися стаціонарно вмонтованим способом, тобто автоматично.

Отже, відповідно до наведеної норми працівники поліції можуть розміщувати автоматичну фото та відеотехніку по периметру доріг, зокрема стаціонарно встановлювати вимірювальний пристрій, оскільки термін «монтувати/розміщувати» не можна ототожнювати із використанням в інший спосіб, зокрема тримати в руках.

Колегія суддів також дослідила зміст спірної постанови серії ЕНА №2991518 від 06 вересня 2024 р. і встановила, що остання взагалі не містить посилання на докази, які підтверджують обставину порушення позивачем Правил дорожнього руху (пункт 7 постанови не заповнено).

Отже, колегія суддів вважає, що наявні підстави для скасування спірної постанови, оскільки принцип презумпції винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, посилаючись на належні та допустимі докази (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Також слід враховувати правову позицію Верховного Суду в постанові від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016) та в постанові від 24 січня 2019 року у справі № 428/2769/17, відповідної до яких не є належним доказом на підтвердження вчиненого особою адміністративного правопорушення, який не зазначено у постанові про накладення адміністративного стягнення.

При цьому слід зазначити, що сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження.

З огляду на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно з пунктів 4 частини 1 статті 317 цього ж Кодексу підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з`ясуванні обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено як і позовні вимоги, позивач має право на відшкодування витрат зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2025 р. у справі № 183/9501/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та за приписами частини 3 статті 272 КАС України є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун