Справа № 240/13602/24
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/13602/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернова Ганна Валеріївна

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

07 липня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до виконавчого комітету Глибочицької сільської ради (далі - виконком Глибочицької сільради, відповідач), у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області № 5 від 12.06.2024 «Про розгляд звернення ОСОБА_1 про взяття па квартирний облік», яким відмовлено ОСОБА_1 у взятті на квартирний облік;

- зобов`язати виконавчий комітет Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області взяти ОСОБА_1 на квартирний облік та пільговий квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов з дня звернення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є особою з інвалідністю внаслідок війни 3 групи та не має власного житла, проживає у будинку свого батька разом з чотирма членами його сім`ї. Загальна площа будинку батька - 73,4 м.кв., житлова - 42, кв.м. З метою взяття його на квартирний облік та пільговий квартирний облік позивач як особа, що потребує поліпшення житлових умов, звернувся до виконкому Глибочицької сільради із відповідною заявою. Однак, відповідачем рішенням №5 від 12.06.2024 відмовлено у взятті позивача на квартирний облік, оскільки його визнано таким, що не потребує поліпшення житлових умов. Вважає, що він має право на позачергове надання жилого приміщення, тому просить суд позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що 24.05.2024 членами житлової комісії було обстежено житлові умови позивача та встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок належить його батькові: 1/2 частина належить згідно договору купівлі-продажу житлового будинку і 1/2 - згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом; загальна площа будинку складає 73,4 м2, житлова - 48,2 м2. В даному будинку зареєстровані і проживають 5 осіб: заявник ОСОБА_1 , батько ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; брат ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; сестра ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 .. В будинку 3 житлові кімнати, ванна, туалет, два коридори, кухня; будинок обладнаний приватним водопроводом, є каналізація, підведений природний газ, опалення - твердопаливний котел. Умови проживання задовільні.

Заявником не були надані документи, що підтверджують інші підстави для визнання його потребуючим житлових умов.

12.06.2024 на засіданні житлової комісії було розглянуто дане звернення та комісія вирішила:

1. Визнати таким, що не потребує поліпшення житлових умов особу з інвалідністю 3 групи внаслідок війни ОСОБА_1 , який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Рекомендувати виконавчому комітеті Глибочицької сільської ради відмовити ОСОБА_1 , особі з інвалідністю 3 групи внаслідок війни, у взятті на квартирний облік та пільговий квартирний облік для першочергового отримання житла при виконавчому комітеті Глибочицької сільської ради.

Рішенням №5 від 12.06.2024 «Про розгляд звернення ОСОБА_1 про взяття на квартирний облік» на засіданні виконкому було враховано рекомендації житлової комісії та вирішено: 1. Визнати таким, що не потребує поліпшення житлових умов ОСОБА_1 . 2. Відмовити ОСОБА_1 у взятті його на квартирний облік.

Враховуючи викладене та оскільки згідно акту обстеження житлових умов від 24.05.2024 встановлено, що житлова площа на 1 особу складає 9,64 м2 та заявником не надано інших документів на підтвердження підстав для визнання ОСОБА_1 потребуючим покращення житлових умов.

Вказує, що комісією безпідставно не взято до уваги той факт, що разом з ним у будинку зареєстровані та проживають п`ятеро осіб та житлова площа на 1 особу становить 9,64 м2, що є значно меншою норми, встановленої Житловим кодексом України - 13,65 м2. Окрім того, Кодексом передбачено, що двоє дітей різної статі повинні мати окремі кімнати, площа кожної приблизно 15 кв. м. Для дітей однієї статі можливе розміщення у спільній кімнаті, однак її розмір має бути не менше 20 кв. м. При цьому позивач наголошує, що він проживає разом з братом 2001 р.н. у одній з кімнат будинку, площа якої - 17,5 кв. м., тобто не достатня для належного проживання двох людей, а тому він потребує поліпшення житлових умов на підставі норм Житлового кодексу України.

30 червня 2025 року на адресу суду надійшов відзив від ОСОБА_1 . У поданому відзиві позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , видане УСЗН Житомирської РДА 18.07.2023.

Позивач звернувся із заявою до Глибочицької сільської ради про взяття його на пільговий квартирний облік як особу, яка потребує поліпшення житлових умов.

Рішенням №5 від 12.06.2024 «Про розгляд звернення ОСОБА_1 про взяття на квартирний облік» відповідач відмовив позивачу у взятті на квартирний облік, оскільки позивача визнано таким, що не потребує поліпшення житлових умов.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини другої статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 9 ЖК України визначено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 43 ЖК України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Відповідно до статті 31 ЖК України визначено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством України), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Статтею 36 ЖК України передбачено, що облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради.

Загальні підстави для визнання громадян потребуючими поліпшення житлових умов визначені статтею 34 ЖК України, відповідно до положень якої потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному цим Кодексом та іншими актами законодавства України; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності 6) які проживають у гуртожитках.

Згідно статті 47 ЖК України норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу.

Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства України.

Також права військовослужбовців регулюються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з абзацом першим пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами.

Однією з гарантій соціального захисту військовослужбовців є право на забезпечення їх та членів їхніх сімей жилими приміщеннями, закріплене частиною першою статті 31 ЖК України. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у населеному пункті, як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Отже, чинним законодавством врегульовано порядок надання житла особам, які потребують поліпшення житлових умов, а також особам, які мають переваги в одержанні жилих приміщень перед іншими категоріями громадян.

Постановою ради міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року №470 затверджено Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР (далі Правила №470).

Відповідно до пункту 13 Правил №470 на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни:

1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом із радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами;

2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров`я УРСР і Держбудом УРСР;

3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров`я УРСР;

4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів;

5) які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності;

6) які проживають у гуртожитках;

7) які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім`ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати);

8) внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 та осіб з інвалідністю внаслідок війни, визначених у пунктах 10-14 частини другої статті 7, та членів їх сімей, а також членів сімей загиблих, визначених абзацами четвертим-восьмим, чотирнадцятим, шістнадцятим-двадцять другим пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Такими, що потребують поліпшення житлових умов, визнаються також громадяни, які проживають у комунальних чи невпорядкованих стосовно умов даного населеного пункту квартирах, зокрема, особи, які належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни; особи, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (пункт 14 Правил №470).

Відповідно до пункту 15 Правил №470 на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті. Виконавчі комітети разом з радами профспілок можуть установлювати тривалість часу постійного проживання громадян у даному населеному пункті, необхідну для взяття на квартирний облік.

Згідно абзацу 2 пункту 15 Правил №470 громадяни, які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень, беруться на квартирний облік при наявності передбачених Правилами підстав, незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на момент виникнення спірних правовідносин мав статус особи, яка є інвалідом 3 групи та мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , видане УСЗН Житомирської РДА 18.07.2023. Дане посвідчення дійсне до 01.08.2024.

Відповідно до пункту 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються такі пільги: першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Судом встановлено, що позивач не має власного житла та проживає у будинку його батька, який належить останньому на праві власності, за адресою: АДРЕСА_1 . Житомирської області. У даному будинку зареєстровані та проживають п`ятеро осіб. Позивач разом з братом 2001р.н. займають кімнату площею 17,5 кв.м., дана площа не достатня для належного проживання.

З протоколу засідання житлової комісії від 12.06.2024 вбачається, що згідно довідки від16.05.2024 №1528, виданої Квартирно - експлуатаційним відділом міста Житомир, позивач не перебуває на квартирному обліку для поліпшення житлових умов в ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у власності ОСОБА_1 відсутнє нерухоме майно.

А отже позивач, будучи особою з інвалідністю внаслідок війни, має право на першочергове забезпечення жилою площею, як особа що потребує поліпшення житлових умов, тому суд вважає помилковим посилання відповідача на те, що позивач забезпечений житловою площею в межах норми (9,64 м2 замість встановленої Житловим кодексом України - 13,65 м2).

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття відмови у взятті позивача на квартирний облік, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправним та скасування відмови виконавчого комітету Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області № 5 від 12.06.2024 «Про розгляд звернення ОСОБА_1 про взяття па квартирний облік», яким відмовлено ОСОБА_1 у взятті на квартирний облік та зобов`язати виконавчий комітет Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області взяти ОСОБА_1 на квартирний облік та пільговий квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов з дня звернення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Шидловський В.Б.