Справа № 674/214/25
Суддя: Посунько Г. А.
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 674/214/25
Провадження № 2-а/674/23/25
РІШЕННЯ

іменем України

02 липня 2025 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області

в складі: судді Посунько Г.А.

секретаря судового засідання Петришина В.Г.

з участю представника позивача Наталюка Н.М.

розглянувши за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

13 лютого 2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 посилається в обґрунтування свого позову на те, що постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 від 29 січня 2025 року № 0017 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф в сумі 17000 грн. за те, що в період часу з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року він не уточнив свої облікові (персональні) дані, чим порушив приписи пункту 1 частини 2 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" від 11 квітня 2024 року № 3633-ІХ.

Позивач ОСОБА_1 не згоден з вказаною постановою та вважає її незаконною з наступних підстав.

Так, позивач вважає, що в оскаржуваній постанові не вказано, які ж саме облікові дані він не оновив, та відсутня відмітка про отримання постанови особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності. Позивач вказує на примітку до ст.210 КУпАП, відповідно до якої положення ст.210, ст.210-1 КУпАП не застосовуються у випадку можливості отримання облікових даних шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами, держателем яких є державні органи.

З копії паспорта (серія НОМЕР_1 ) позивача вбачається, що адресою зареєстрованого місця його проживання є: АДРЕСА_1 . Відповідно до військово-облікових документів позивач є знятий з військового обліку ще 29 березня 2007 року.

В кінці травня 2024 року позивач приходив до ТЦК та СП для уточнення своїх даних, однак черговий на вході оглянув його документи та сказав, що він знятий з обліку, уточнювати дані йому не потрібно, якщо виникне потреба - його викличуть повісткою.

22 травня 2024 року староста с.Миньківці та працівник Дунаєвецької міської ради особисто обходили домоволодіння в селі та уточнювали всі персональні дані.

13 січня 2025 року в приміщені ТЦК та СП він показував всі свої документи (довідку МСЕК, пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 , тимчасове посвідчення № НОМЕР_3 ) та давав пояснення про те, що в травні 2024 року приходив особисто оновляти дані в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протягом 2024 року позивач постійно їздив автомобілем, кілька разів на блокпостах працівники ТЦК та СП перевіряли його документи та жодних зауважень до нього не було.

Крім того, після 18 травня 2024 року Президент України не приймав указів про оголошення мобілізації, а тому в позивача не виникло обов`язку виконувати приписи абз.7 ч.3 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Цей факт є самостійною підставою для визнання постанови в справі про адміністративне правопорушення неправомірною, як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

На підставі викладеного позивач ОСОБА_1 просить суд скасувати вказану постанову про накладення на нього адміністративного стягнення та закрити справу про адміністративне правопорушення.

13 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ та призначено судове засідання, відповідачеві встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, третій особі встановлено строк для подання письмових пояснень.

05 червня 2025 року від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив, яким відповідач заперечив проти позову.

Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 від 29 січня 2025 року № 0017 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф в сумі 17000 грн. за те, що в період часу з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року він не уточнив свої облікові (персональні) дані, чим порушив приписи пункту 1 частини 2 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" від 11 квітня 2024 року № 3633-ІХ. Постанова винесена з дотриманням всіх вимог чинного законодавства.

На підставі викладеного просить суд відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача Наталюк Н.М. підтримав позов, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

В судове засідання представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - відповідач просить суд розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти задоволення позову заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини

та визначив відповідно до них правовідносини.

13 січня 2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майор ОСОБА_3 склав протокол № 0017 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

В протоколі вказано: 13 січня 2025 року о 08.30 годин під час відвідування ІНФОРМАЦІЯ_3 з`ясовано, що громадянин ОСОБА_1 в період з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року не уточнив свої облікові (персональні) дані, та не з`явився на розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 від 02 січня 2025 року № 6/6, чим порушив приписи пункту 1 частини 2 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" від 11 квітня 2024 року № 3633-ІХ, відповідно до яких: під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 03 березня 2022 року № 2105-ІХ, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані.

За даним фактом т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 виніс постанову від 29 січня 2025 року № 0017, якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та піддав його адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 17000 грн.

В постанові вказано: 13 січня 2025 року о 08.30 годин під час відвідування ІНФОРМАЦІЯ_3 з`ясовано, що громадянин ОСОБА_1 в період з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року не уточнив свої облікові (персональні) дані, чим порушив приписи пункту 1 частини 2 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" від 11 квітня 2024 року № 3633-ІХ, відповідно до яких: під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 03 березня 2022 року № 2105-ІХ, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за в чинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 "Про часткову мобілізацію".

Указом Президента України "Про введення воєнного стану" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.252 КУпАП о рган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.1 ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.283 КУпАП р озглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Згідно ч.2 ст.283 КУпАП п останова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно ч.9 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Згідно ч.1 ст.235 КУпАП т ериторіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Згідно ч.2 ст.235 КУпАП в ід імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ч.1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Отже, ІНФОРМАЦІЯ_4 уповноважений на розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.210-1 КУпАП. При цьому, накладати адміністративні стягнення має право керівник територіального центру, а право на складення протоколу про адміністративне правопорушення мають уповноважені на те посадові особи.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" п равовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України "Про оборону України", цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

Статтею 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно ч.3 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

-військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

-р езервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

-в ійськовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

-в ійськовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

-о соби, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Таким чином, враховуючи вимоги абз.7 ч.3 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абзаців 2 - 6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Згідно ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема:

-уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

-в иконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно пункту 1 частини 2 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" від 11 квітня 2024 року № 3633-ІХ під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 03 березня 2022 року № 2105-ІХ, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Отже вказані норми законодавства передбачають три шляхи, яким громадяни України, які знаходяться на території України та перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані в період часу з 17 травня 2024 року по 16 липня 2024 року (включно), а саме:

-через центр надання адміністративних послуг;

-через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

-у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Судом встановлено, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за не оновлення (не уточнення) своїх облікових та інших персональних даних протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" від 11 квітня 2024 року № 3633-ІХ.

Суд критично оцінює доводи позивача ОСОБА_1 про те, що він не являється військовозобов`язаним, оскільки 29 березня 2007 року знятий з військового обліку.

Так, в тимчасовому посвідченні № НОМЕР_3 від 14 серпня 2003 року проставлена відмітка про те, що 29 березня 2007 року позивач ОСОБА_1 знятий з військового обліку відповідно до наказу Міністерства оборони України від 09 червня 2006 року № 342.

Проте, наказ Міністерства оборони України від 09 червня 2006 року № 342 втратив чинність відповідно до наказу Міністерства оборони України "Про внесення змін до Настанови з військового обліку прапорщиків, мічманів, сержантів, старшин, солдатів і матросів запасу в Збройних Силах України та інших військових формувань" від 15 січня 2015 року № 24.

На сьогоднішній день рішення про зняття з обліку відбувається на підставі наказу Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402.

Отже, відомості у тимчасовому посвідченні № НОМЕР_3 від 14 серпня 2003 року про зняття ОСОБА_1 з військового обліку на дату події вже не актуальні.

Суд критично оцінює доводи позивача ОСОБА_1 про незаконність оскаржуваної постанови на підставі примітки до ст.210 КУпАП.

Так, приміткою до ст.210 КУпАП визначено: положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Однак, примітка до статті 210 КУпАП не може бути застосована в даному випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме громадян особисто вчинити певні дії, уточнити свої персональні дані у встановлений строк та в один із визначених способів. Відтак, держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Суд критично оцінює доводи позивача ОСОБА_1 про незаконність оскаржуваної постанови через те, що в постанові не вказано, які конкретно облікові дані він не оновив.

Так, відповідно до вимог частини 3 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", частини 10 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", пункту 1 частини 2 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" від 11 квітня 2024 року № 3633-ІХ громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані були уточнити свої персональні дані в період часу з 17 травня 2024 року по 16 липня 2024 року (включно), без конкретизації окремих видів персональних даних.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 , перебуваючи на військовому обліку, не виконав вимоги чинного законодавства та не оновив свої персональні дані.

Суд критично оцінює доводи позивача ОСОБА_1 про незаконність оскаржуваної постанови через те, що в кінці травня 2024 року він приходив до ТЦК та СП для уточнення своїх персональних даних, однак черговий на вході повідомив, що йому не потрібно цього робити.

Так, факт спілкування позивача з працівником ТЦК та СП не спростовує обов`язку позивача ОСОБА_1 виконати вимоги чинного законодавства та оновити свої персональні дані.

Суд критично оцінює доводи позивача ОСОБА_1 про незаконність оскаржуваної постанови через те, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення від 13 січня 2025 року № 0017 вбачається, що при складанні протоколу ОСОБА_1 під його особистий підпис було повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 29 січня 2025 року о 10.00 годин в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: кабінет 12 АДРЕСА_2 .

Суд критично оцінює доводи позивача ОСОБА_1 про незаконність оскаржуваної постанови через відсутність відмітки про отримання ним постанови.

Так, 01 лютого 2025 року (вихідний номер супровідного листа 6/609) ІНФОРМАЦІЯ_4 направив поштою позивачу ОСОБА_1 постанову про адміністративне правопорушення від 29 січня 2025 року № 0017 та роз`яснив порядок її оскарження.

Сам факт звернення позивача ОСОБА_1 до суду з позовом свідчить про те, що він отримав копію постанови та реалізував своє право на її оскарження.

Отже, позивач ОСОБА_1 є винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, та повинен нести відповідальність згідно із законом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова від 29 січня 2025 року № 0017 про накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП не суперечить закону, винесена уповноваженою особою відповідно до визначеної законом процедури, на підставі належних та допустимих доказів, які повністю підтверджено в судовому засіданні.

Заперечення позивача носять формальний характер та оцінюються судом як спосіб ухилення від адміністративної відповідальності.

Згідно п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин суд приходить до висновку, що у позивача ОСОБА_1 немає підстав, передбачених чинним законодавством, вимагати скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 29 січня 2025 року № 0017, оскільки він не надав суду належних та допустимих доказів порушення його прав та законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову через необґрунтованість.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати позивача ОСОБА_1 відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.5 - 11, 73 - 77, 90, 241 - 246, 250, 286 КАС України, ч.3 ст.210-1, ст.ст.235, 245 - 249, 251, 252, 254, 256, 258, 268, 276, 278 - 280, 283, 287 - 289, 293 КУпАП, Законом України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" від 11 квітня 2024 року № 3633-ІХ, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 "Про загальну мобілізацію", суд

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Повне ім`я та найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с.Миньківці Дунаєвецького району Хмельницької області, проживає по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження по АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 .

Повний текст судового рішення складено 07 липня 2025 року.

Суддя Посунько Г.А.