Справа № 569/11629/25
Суддя: Панас О. В.
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючої судді Панас О.В. розглянувши в порядку письмового провадження в мiстi Рiвному справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Просив постанову № 4/1614 за справою про адміністративне правопорушення від 19 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч.З ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень 00 копійок скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , понесені ним витрати на оплату судового збору в розмірі 484 ,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 вчасно 1 липня 2024 року уточнив дані, що підтверджується інформацією у військово-обліковому документі сформованому в застосунку «Резерв+».

6 травня 2025 року пройшов військово-лікарську комісію, що підтверджується довідкою № 2025-0506-0825-4090-0.

Постановою про адміністративне правопорушення № 4/1614 від 19 травня 2025 року, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Зі змісту мотивувальної частини постанови, зокрема, слідує, що позивач порушив п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", тобто несвоєчасно став на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 будучи знятим з військового обліку призовників по досягненню граничного 25- річного віку та поданий час не став на військовий облік. Зазначено, що бездіяльність ОСОБА_1 виявлена 13.05.2025 під час його звернення до ІНФОРМАЦІЯ_3 . З такими діями суб`єкта владних повноважень ОСОБА_1 не згідний та змушений звернутися за захистом порушеного права, з огляду на таке.

18.05.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633 IX від 11.04.2024. Вказаним законом положення ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" викладено в новій редакції, згідно якої, зокрема встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст.210 КУпАП доповнено частиною 3, а саме:щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Отже, до 19.05.2024 норми ч.3 ст.210 КУпАП не існувало. З 19.05.2024 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено 60- денний строк уточнити громадянам України свої дані щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму ч.3 ст. 210 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання цих правил.

Отже, позивач не міг вчинити адміністративно правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП у 2005 році, оскільки норма ч.3 ст.210 КУпАП введена в дію лише 19.05.2024. Закон, який погіршує становище особи, не має ретроспективної дії, отже притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210 КУпАП неможливе.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП відносно ОСОБА_1 не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю за відсутності події адміністративного правопорушення. Відповідач діяв не на підставі закону, а тому оскаржувана постанова має бути скасована, а провадження закрите.

Від представника відповідача за довіреністю від 15.10.2024 р. Долінського Т.Й. до суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому заперечили проти задоволення позовних вимог. Просили відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за безпідставністю.

Свою правову позицію обґрунтовують тим, що Позивач перебував на військовому обліку призовників у ІНФОРМАЦІЯ_4 та після досягнення ним 27-річного віку не став на облік військовозобов`язаних. Оскільки нормами чинного законодавства передбачено обов`язок ставати на облік військовозобов`язаних, то бездіяльність Позивача містить ознаки адміністративного правопорушення відповідно до ст. 210 КУпАП.

Позивач стверджує, що на момент досягнення ним 27-річного віку, а саме у 2005 році втратив приписне посвідчення та довгий час перебував за кордоном (сторінка 2 протоколу №4/1614). Позивач не притягувався до адміністративної відповідальності в період до внесення змін до КУпАП до статті 210 від 09.05.2024, однак Позивач своєю бездіяльністю продовжив порушувати безперервно правила військового обліку і після внесення змін в норми статті 210 КУпАП, а період триваючого порушення норм чинного законодавства Позивачем внаслідок безперервної бездіяльності підпадає під частину 3 статті 210 КУпАП. Його бездіяльність є триваючою і продовжується з початком дії особливого періоду в Україні.

Бездіяльність Позивача була виявлена ІНФОРМАЦІЯ_5 саме під час дії особливого періоду, під час звернення Позивача 13.05.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Звертаємо увагу Суду на те, що Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 з питанням виготовлення військово-облікового документу, але аж ніяк не з питанням добровільного усунення порушень правил військового обліку, що свідчить про відсутність у діях Позивача бажання виконувати вимоги норм чинного законодавства. Звертаємо увагу суду, що починаючи з 23.06.2005, Позивач не здійснив жодних дій для постановки на військовий облік військовозобов`язаних та до ІНФОРМАЦІЯ_3 не звертався.

Щодо триваючого порушення Позивачем норм законодавства. Правовими висновками Верховного суду від 03.05.2018 по справі №487/2854/17 зазначено, що КУпАП не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення, однак в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 у справі №804/401/17 зазначає, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим неперервним невиконанням обов`язків передбачених законом. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа яка вчинила якісь певні дії, чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій чи бездіяльності. Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Отже, беручи до уваги висновки Верховного Суду, Позивач перебував у безперервному та триваючому стані бездіяльності, якою порушував норми чинного законодавства спочатку в мирний час, однак бездіяльність Позивача продовжилась і поширилась і на момент дії особливого періоду, за що передбачено іншу відповідальність, а саме за ч.З ст.210 КУпАП. При винесенні постанови ІНФОРМАЦІЯ_5 враховувався факт протиправної бездіяльності саме під час дії особливого періоду, а не момент початку цієї бездіяльності, оскільки на момент початку протиправна бездіяльність ніяким чином не була пов`язана з дією особливого періоду і існувала за інших фактичних обставин, і за неї була передбачена інша відповідальність, а також звертаємо увагу Суду, що момент виявлення адміністративного правопорушення припадає на особливий період.

Позивач був взятий на облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 28.05.2025 автоматично був взятий на військовий облік автоматично у відповідності до змін внесених до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.08.2024 №932, в порядку визначеному пунктом 17-1 даної постанови .

Зазначене вище вказує на порушення Позивачем Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів(постанова Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487).

Враховуючи вищевикладене, вважають, що постанова від 19.05.2025 №6/1614 про адміністративне порушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП, стосовно Позивача винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, а позов безпідставним.

Представником відповідача до відзиву також долучено копії письмових документів, на які відповідач посилається як на докази, та які були досліджені судом.

З оглянутої відповіді на відзив, вбачається, що позивач не погоджується з доводами відповідача та просить задовольнити його позов.

Ухвалою суду від 10.06.2025 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу без повідомлення (виклику) учасників справи.

Дослiдивши письмовi докази по справi, та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 1 липня 2024 року уточнив дані, що підтверджується інформацією у військово-обліковому документі сформованому в застосунку «Резерв+».

13.05.2025 року офіцером мобілізаційного відділення молодшим лейтенантом ОСОБА_3 складено відносно позивача протокол № 41614 про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме несвоєчасно став на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 будучи знятим з військового обліку призовників по досягненню граничного 25-річного віку перебування на військовому обліку призовників, згідно рішення призовної комісії, та по даний час не став на військовий облік військовозобов`язаних. Правопорушення виявлено 13.05.2025 року, відповідно до ст. 38 КУпАП дане правопорушення є триваючим,виявлене під час дії особливого періоду, чим вчинив правопорушення,передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Позивачу роз`яснено зміст ст. 63 КонституціїУкраїни та ст. 268 КУпАП, повідомлено про розгляд справи, що підтверджується підписом позивача.

До протоколу ОСОБА_1 були надані письмові пояснення, які за змістом відповідають поясненням в позовній заяві.

Постановою про адміністративне правопорушення № 4/1614 від 19 травня 2025 року, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Зі змісту постанови вбачається ,що позивач порушив п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", тобто несвоєчасно став на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 будучи знятим з військового обліку призовників по досягненню граничного 25- річного віку та поданий час не став на військовий облік. Зазначено, що бездіяльність ОСОБА_1 виявлена 13.05.2025 під час його звернення до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно копії довідки № 2025-0506-0825-4090-0 від 06.05.2025 військово-лікарської комісії солдат (запасу) ОСОБА_1 придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних підлягають, зокрема, громадяни України, які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників. Ця норма чинна з 04 квітня 2024 року.

Відповідно до пункту 81 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських)територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ,відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пунктах 15, 15-1 цього Порядку та підпункті 10-1 пункту 1 додатка 2). При цьому взяття на військовий облік здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України (паспорта громадянина України для виїзду за кордон у випадку подання заяви про взяття на військовий облік через закордонну дипломатичну установу України згідно з підпунктом 10-1 пункту 1 додатка 2) та військово-облікового документа у разі,якщо він видавався та не був втрачений.

Згідно зі ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу`та пункту 19 Порядку №1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 210 КУпАП порушення призовниками,військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період- тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування тасоціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними,резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону,мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до пункту 12 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ №154від 23 лютого 2022 року, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення.

Як вбачається з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи,давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права,який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Положення ч.7 ст.38 КУпАП передбачає, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210,210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Як було встановлено судом, бездіяльність позивача була виявлена ІНФОРМАЦІЯ_5 під час дії особливого періоду, при зверненні ОСОБА_1 13.05.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Проте, правопорушення було вчинене у 2005 році, на що вказав у відзиві відповідач, який прив`язав зазначену дату до дня з якого ОСОБА_1 повинен був стати на військовий облік військовозобов`язаних , зазначивши, що позивач перебував на військовому призовників у ІНФОРМАЦІЯ_4 та після досягнення ним 27-річного віку у 2005 р. не став на облік військовозобов`язаних.

Згідно приписів частин 1, 2 та 3 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате в будь-якому разі підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Зі змісту норм ст.ст.38, 247 КУпАП слідує, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

Будь-яке поновлення, продовження чи зупинення перебігу таких строків КУпАП не передбачено.

Тому, в разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення провадження у справі має бути закрито.

Отже, суд прийшов до висновку, що сукупністю досліджених доказів підтверджується, що в діях (бездіяльності) ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП України.

Разом з тим, на день розгляду справи у суді сплинув строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1ст.247 КУпАП, згідно з яким, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення сплинули строки, передбачені ст.38 КУпАП.

З огляду на викладене, зважаючи що оскаржувану постанову прийнято після закінчення строків, передбачених ч.7 ст.38 КУпАП, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною, прийнятою із порушенням процесуальних норм підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 8 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (зі змінами, відомості Верховної Ради України (ВВР), 1992, №27, ст.385, введено в дію Постановою ВР № 2233-XII від 25.03.92, ВВР, 1992, № 27,ст.386) Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя. Отже, сплачений позивачем судовий збір підлягає пропорційно стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_6 судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 242 грн. 24 коп. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, 19, 20, 77, 241, 244, 245, 246, 286, 295, 297 КАС України, суд, - в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Постанову № 4/1614 від 19.05.2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень 00 копійок, скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строку передбаченого ч.7 ст.38 КУпАП

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 242 (двісті сорок дві) грн 24 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 04.07.2025.

Суддя: О.В.Панас