Справа № 646/6048/25
Суддя: Чорна Б. М.
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/6048/25
Провадження № 2-а/646/72/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року м. Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Чорна Б.М., перевіривши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: інспектор 1 взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Харківській області Кизим А.М.; Управління патрульної поліції в Харківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

До Основ`янського районного суду міста Харкова 23.06.2025 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: інспектор 1 взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Харківській області Кизим А.М.; Управління патрульної поліції в Харківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення з вимогою скасувати постанову від 20.01.2024 серії ЕНА №1278598 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.122 КУпАП як протиправну, та просив поновити строк на звернення до суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Основ`янського районного суду міста Харкова головуючою визначено суддю Чорну Б.М.

24.06.2025 р. судом надано запит на ім`я керівника апарату Основ`янського районного суду міста Харкова про надання справи № 646/1375/25 для огляду.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 30.06.2025 адміністративний позов залишено без руху та надано час строком п`ять днів з моменту отримання ухвали на усунення недоліків.

07 липня 2025 року на адресу суду надійшла заява про поновлення та продовження процесуальних строків (Вх. №30098 від 07.07.2025 р.), в якій позивач вказав, що поважними причинами пропуску звернення у строк були непереборні обставини, оскільки у зв`язку з військовою агресією рф проти України, Указом Президента України №64/2022 з 24.02.2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжений та діє на теперішній час. В ніч з 19 червня 2025 року на 20 червня 2025 року країною агресором було атаковано місто Харків дронами, внаслідок чого, один із прильотів стався біля багатоповерхових житлових будинків, на місті яких виникла пожежа, внаслідок якої постраждалі в тому числі і діти, у зв`язку з чим позивач змушений був евакуюватися зі своїми неповнолітніми дітьми за межі міста Харкова.

Відповідно до частини восьмої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою - шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Дослідивши зміст заяви про поновлення та продовження процесуальних строків, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позовної заяви.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до суду.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Тобто, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі й установленням строків на звернення до суду.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні відповідного процесуального документа повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулася до суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій саме цією особою та підтверджені належним чином.

Щодо посилання позивача на обставину запровадження на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, суд зазначає таке.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №280/5470/22 від 18 квітня 2024 року, наголосив, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Суд погоджується, з доводами ОСОБА_1 , що введений в Україні воєнний стан та те, що місто Харків часто перебуває під масованими обстрілами, суттєво ускладнює повноцінне життя та перебування в місті, проте наголошує, що сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною та підтверджений відповідними доказами.

Так, позивачем додано фотознімки з сайту РБК Україна про наслідки атаки рф в ніч з 19 на 20 червня, проте не зазначає, яке саме відношення має вказана атака в Шевченківському та Київському районі на нього та як саме вплинув цей факт, оскільки місцем реєстрації позивача є Основ`янський район міста Харкова, куди він і звертається до суду за підсудністю.

Також, суд вважає за необхідне зауважити, що Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. стосується лише введення воєнного стану в Україні, будь-яких змін щодо строків розгляду справ, інших процесуальних строків вказаний указ не містить, зміни в частині процесуальних строків до КАС України не вносились.

Постановою Верхового Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 420/6633/23 від 29.11.2023 року, вказано, що запровадження воєнного стану не зумовлює автоматичного безумовного поновлення строків звернення до суду, ці обставини враховуються при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такими обставинами, посилання на оголошення сигналу повітряної тривоги не можуть бути основною та поважною причиною для поновлення строку звернення до суду, оскільки повітряні тривоги не мають постійного та довготривалого характеру.

Тож доводи позивача про неможливість своєчасного звернення до суду через введення в Україні воєнного стану суд вважає необґрунтованими.

Крім того, суд враховує тривалість пропущеного строку.

Як вбачається з позовної заяви оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення було ухвалено 20.01.2024 року, 25.01.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом. Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 16.10.2024 року позовні вимоги були задоволені. 29 січня 2025 року Постановою Другого адміністративного апеляційного суду, яка була отримана позивачем 14 лютого 2025 року, рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.10.2024 р. було скасоване. 18 лютого 2025 року позивач повторно звернувся до Червонозаводського районного суду м.Харкова із вказаною адміністративною позовною заявою до Департамента патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. 12 червня 2025 року ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова вищевказана адміністративна позовна заява була повернена позивачу за його ж заявою про її відкликання, поданою особисто позивачем до суду, з власної ініціативи, та повторно, вже втретє, позивач звертається до суду 23 червня 2025 року, тобто з пропуском десятиденного строку звернення до суду.

Так, проміжок часу, який сплинув після повторного звернення до Основ`янського районного суду міста Харкова 18 лютого 2025 року та повернення адміністративного позову за заявою самою ж позивача, є досить тривалим, та значно перевищує процесуальний строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, що вказує на відсутність процесуальної зацікавленості.

Так, за приписами частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. Строк звернення до суду, як одна із складових гарантії «права на суд», може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин. Застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду. І навпаки, безпідставне поновлення таких строків свідчить про порушення принципу правової визначеності.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку (пункт 49 постанови Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19).

При цьому встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа "Олександр Шевченко проти України", заява № 8371/02, пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у п. 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

Відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на викладене, а також з метою забезпечення доступу до правосуддя та надання можливості позивачу усунути недоліки позовної заяви, викладені в ухвалі від 30.06.2025 року, суд вважає за можливе продовжити позивачу процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Відповідно до частини 1, 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160 і 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 160, 169, 248, 256 КАС України, суддя

у х в а л и в :

У задоволенні Заяви позивача про поновлення та продовження процесуальних строків від 05 липня 2025 року (Вх. №30098 від 07.07.2025 р.) - відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, що викладені в ухвалі суду від 30.06.2025 року, - на два дні з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву буде визнано неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Б.М.Чорна