Справа № 340/9999/23
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/9999/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: товариство з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" (27552, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Власівка, вул. Молодіжна, 63, )

відповідач: Головне управління ДПС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ ВП 43995486)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми "Д" №6 від 03.08.2023 року, №6 від 03.08.2023 року.

Позов мотивовано тим, що у червні 2023 року ГУ ДПС у Кіровоградській області провело позапланову документальну перевірку його відокремленого підрозділу Заводу конструкцій швидкомонтажних будівель. За наслідками перевірки прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими до Заводу конструкцій швидкомонтажних будівель ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" застосовані штрафні санкції та нарахована пеня за несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Позивач не погоджується з розміром нарахованих штрафних санкцій на підставі п.125-1.2 ст.125-1 ПК України та зазначає, що відповідальність за прострочення сплати узгодженої суми грошового зобов`язання передбачена іншою нормою статтею 124 ПК України. Стверджує, що відповідач нарахував штрафні санкції та пеню поза межами строку давності, встановленого статтею 102 ПК України, та з порушенням заборони (мораторію), установленої пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України. Вказує, що одночасне застосування пені та штрафу є незаконним і суперечить статті 61 Конституції України. З цих підстав просить скасувати спірні податкові повідомлення-рішення.

Ухвалою судді від 08.12.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що перевіркою встановлено несвоєчасне перерахування Заводом конструкцій швидкомонтажних будівель ТДВ "Об`єднання Дніпроенергобудпром" до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за окремі податкові періоди у 2017 2023 роках. У зв`язку з цим до платника застосовано штрафи на підставі п.125-1.2 ст.125-1 ПК України та нарахована пеня на підставі п.129.1.4 п.129.1 ст.129 ПК України, про що прийняті спірні податкові повідомлення-рішення від 03.08.2023 року. Ці штрафи та пеня повністю сплачені позивачем 26.10.2023 року.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій вказав, що сплата ним донарахованих грошових зобов`язань не позбавляє його права на оскарження незаконних податкових повідомлень-рішень.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини.

Товариство з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" з 1991 року зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку платників податків в Світловодській ДПІ ГУ ДПС у Кіровоградській області.

Позивач мав у своєму складі відокремлений підрозділ (філію) - Завод конструкцій швидкомонтажних будівель товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" (надалі - ЗКШМБ ТДВ "ОДЕБП"), який був створений у 2011 році, а закритий (ліквідований) у 2023 році.

17.05.2023 року була проведена державна реєстрація припинення відокремленого підрозділу ЗКШМБ ТДВ "ОДЕБП" (код ЄДРПОУ ВП 05784785), а 18.05.2023 року він знятий з обліку як платник податків у Світловодській ДПІ ГУ ДПС у Кіровоградській області.

З огляду на розпочату процедуру закриття відокремленого підрозділу юридичної особи, у червні 2023 року посадові особи ГУ ДПС у Кіровоградській області на підставі наказу №745-п від 09.06.2023 року, прийнятого відповідно до пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України, провели документальну позапланову виїзну перевірку ЗКШМБ ТДВ "ОДЕБП" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2018 року по 16.06.2023 року.

За результатами перевірки складено акт №4957/11-28-07-07/05784785 від 23.06.2023 року, згідно з висновками якого встановлено зокрема такі порушення:

- п.57.1 ст.57, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, пп. "а" п.176.2 ст.176 ПК України в частині несвоєчасного перерахування податку на доходи фізичних осіб,

- пп.1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, п.57.1 ст.57, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, пп. "а" п.176.2 ст.176 ПК України в частині несвоєчасного перерахування військового збору.

На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Кіровоградській області прийняло щодо ЗКШМБ ТДВ "ОДЕБП" такі податкові повідомлення-рішення:

- форми "Д" №6 від 03.08.2023 року, яким йому збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 112 712, 28 грн., з яких: 111 871, 01 грн. штраф, застосований на підставі п.125-1.2 ст.125-1 ПК України, 9841,27 грн. пеня, нарахована на підставі п.129.1.4 п.129.1 ст.129 ПК України,

- форми "Д" №6 від 03.08.2023 року, яким йому збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 13 676, 98 грн., з яких: 12 555, 04 грн. штраф, застосований на підставі п.125-1.2 ст.125-1 ПК України, 1121,94 грн. пеня, нарахована на підставі п.129.1.4 п.129.1 ст.129 ПК України,

Позивач, не погоджуючись з цими податковими повідомленнями-рішеннями, прийнятими щодо його відокремленого підрозділу (філії), звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд дійшов до таких висновків.

Частиною 2 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України установлено, що позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Згідно з частиною 3 статті 48 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадови і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Відповідно до статті 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.180 пункту 14.1 ст.14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно зі статтею 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до статті 18 ПК України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку. Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов`язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи (ст. 38 ПК України).

Пунктом 97.3 статті 97 ПК України передбачено, що у разі якщо внаслідок ліквідації платника податків частина його грошових зобов`язань чи податкового боргу залишається непогашеною у зв`язку з недостатністю майна, така частина погашається за рахунок майна засновників або учасників такого підприємства, якщо вони несуть повну або додаткову відповідальність за зобов`язаннями платника податків згідно із законом, у межах повної або додаткової відповідальності, а в разі ліквідації філії, відділення чи іншого відокремленого підрозділу юридичної особи - за рахунок юридичної особи незалежно від того, чи є вона платником податку, стосовно якого виникло грошове зобов`язання або виник податковий борг такої філії, відділення, іншого відокремленого підрозділу.

Згідно з підпунктом 97.4.2 пункту 97.4 статті 97 ПК України особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків, щодо філій, відділень, інших відокремлених підрозділів платника податків, що ліквідуються, є такий платник податків.

Порядок адміністрування податку на доходи фізичних осіб врегульований розділом IV ПК України.

Пунктом 168.1 статті 168 ПК України установлено такий порядок оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом:

168.1.1. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

168.1.2. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

168.1.3. Якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.

168.1.4. Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

168.1.5. Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

168.1.6. Для цілей цього розділу та пункту 54.2 статті 54 цього Кодексу під терміном "граничний термін сплати до бюджету податку" розуміються строки сплати податку, визначені цим пунктом.

Згідно з пунктом 168.3 статті 168 ПК України розрахунок податкових зобов`язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем).

Пунктом 168.4 статті 168 ПК України установлений такий порядок сплати (перерахування) податку до бюджету:

168.4.1. Податок, утриманий з доходів резидентів та нерезидентів, зараховується до бюджету згідно з Бюджетним кодексом України;

168.4.2. такий порядок застосовується всіма юридичними особами, у тому числі такими, що мають філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що розташовані на території іншої територіальної громади, ніж така юридична особа, а також відокремленими підрозділами, яким в установленому порядку надано повноваження щодо нарахування, утримання і сплати (перерахування) до бюджету податку (далі - відокремлений підрозділ).

У разі прийняття рішення про створення відокремленого підрозділу юридична особа повідомляє про це контролюючі органи за своїм місцезнаходженням та місцезнаходженням таких новостворених підрозділів у встановленому порядку;

168.4.3. суми податку на доходи, нараховані відокремленим підрозділом на користь фізичних осіб, за звітний період перераховуються до відповідного бюджету за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу.

У разі якщо відокремлений підрозділ не уповноважений нараховувати (сплачувати) податок на доходи фізичних осіб за такий відокремлений підрозділ, усі обов`язки податкового агента виконує юридична особа. Податок на доходи, нарахований працівникам відокремленого підрозділу, перераховується до місцевого бюджету за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу;

168.4.4. юридична особа за своїм місцезнаходженням та місцезнаходженням не уповноважених сплачувати податок відокремлених підрозділів, відокремлений підрозділ, який уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) до бюджету податок, за своїм місцезнаходженням одночасно з поданням документів на отримання коштів для виплати належних платникам податку доходів, сплачує (перераховує) суми утриманого податку на відповідні рахунки, відкриті в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, за місцезнаходженням відокремлених підрозділів, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - за місцезнаходженням земельних ділянок, земельних часток (паїв), виділених або не виділених в натурі (на місцевості).

Органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, в установленому Бюджетним кодексом України порядку розподіляють зазначені кошти згідно з нормативами, визначеними Бюджетним кодексом України, та спрямовують такі розподілені суми до відповідних бюджетів.

Органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, в установленому Бюджетним кодексом України порядку розподіляють зазначені кошти згідно з нормативами, визначеними Бюджетним кодексом України, та спрямовують такі розподілені суми до відповідних бюджетів; 168.4.7. відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе юридична особа або її відокремлений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід;

168.4.8. відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе фізична особа у випадках, визначених цим розділом.

Відповідно до пунктів 171.1, 171.2 статті 171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є:

а) податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні;

б) платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов`язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.

Згідно з пунктом 176.2 статті 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України передбачено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

1.1. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

1.2. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

1.3. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

1.4. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

1.5. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

1.6. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Пунктом 54.2 статті 54 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання щодо суми податкових зобов`язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно з пунктом 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: 54.3.5. дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Глава 11 "Відповідальність" розділу ІІ ПК України містить такі норми:

Стаття 109. Загальні положення

109.1. Податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

109.2. Порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

109.3. У випадках, визначених пунктами 123.2 - 123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2 125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.

Стаття 110. Суб`єкти, які притягаються до відповідальності за вчинення податкових правопорушень

110.1. Платники податків, податкові агенти, а також інші суб`єкти у випадках, прямо передбачених цим Кодексом, несуть фінансову відповідальність за вчинення податкових правопорушень.

Відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, визначено у статті 111 ПК України, відповідно до якої за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна.

110.5. Юридична особа - платник податку несе фінансову відповідальність за вчинення податкових правопорушень її відокремленими підрозділами.

Стаття 111. Відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи

111.1. За порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності:

111.1.1. фінансова;

111.1.2. адміністративна;

111.1.3. кримінальна.

111.2. Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з цим Кодексом, застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, може застосовуватися у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Стаття 112. Загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи

112.1. Особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

112.2. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

112.3. Особа не може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом.

112.4. Особа не може бути притягнута двічі до відповідальності одного виду за вчинення одного і того самого податкового правопорушення.

112.5. Підставою для притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення та стягнення штрафу є податкове повідомлення-рішення, що відповідає вимогам, визначеним пунктом 58.1 статті 58 цього Кодексу.

112.7. У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.

Порядок доведення обставин, за яких особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинене податкове правопорушення, в межах судового провадження визначається процесуальним законодавством.

Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.

112.8. Обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є:

112.8.1. сплив строків давності застосування штрафів за вчинення податкового правопорушення;

112.8.9. вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору).

Стаття 113. Штрафні (фінансові) санкції (штрафи)

113.1. Граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування грошових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

113.2. Перебіг строку давності для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зупиняється у випадках, визначених пунктом 102.3 статті 102 цього Кодексу.

113.7. У разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення-рішення.

113.8. За одне податкове правопорушення контролюючий орган може застосувати тільки один вид штрафної (фінансової) санкції (штрафу), передбаченої цим Кодексом та іншими законами України.

Стаття 124. Порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання

124.1. У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Якщо зарахування коштів з електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість в оплату узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеного в уточнюючому розрахунку до податкової декларації, здійснюється на наступний операційний (банківський) день, штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

124.2. Діяння, передбачені пунктом 124.1 цієї статті вчинені умисно, -

- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

124.3. Діяння, передбачені пунктом 124.2 цієї статті, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів або які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів, -

- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

Стаття 125-1. Порушення правил нарахування, утримання та сплати (перерахування) податків у джерела виплати

125-1.1. Ненарахування та/або неутримання, та/або несплата (неперерахування), та/або нарахування, сплата (перерахування) не в повному обсязі податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь нерезидента або іншого платника податків, а також нерезидентом, на якого покладено обов`язок сплачувати податок у порядку, встановленому розділом III цього Кодексу, -

- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 10 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

125-1.2. Ті самі дії, вчинені умисно, -

- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

125-1.3. Діяння, передбачені пунктом 125-1.2 цієї статті, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів, -

- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

125-1.4. Діяння, передбачені пунктом 125-1.2 цієї статті, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, -

- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідальність за погашення суми податкового зобов`язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов`язок щодо погашення такого податкового боргу, у тому числі пені, покладається на податкового агента. При цьому платник податку отримувач таких доходів звільняється від обов`язку погашення такої суми податкових зобов`язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу.

Податковий агент звільняється від відповідальності відповідно до цього пункту, якщо ненарахування, неутримання та/або неперерахування податку на доходи фізичних осіб самостійно виявляється податковим агентом при проведенні перерахунку цього податку, передбаченого пунктом 169.4 статті 169 цього Кодексу, та виправляється в наступних податкових періодах протягом податкового (звітного) року згідно з нормами цього Кодексу.

За визначеннями, наведеними у статті 14 ПК України:

14.1.265. штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності;

14.1.162. пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У статті 129 глави 12 "Пеня" розділу ІІ ПК України наведені такі норми:

129.1. Нарахування пені розпочинається:

129.1.4. при виявленні контролюючим органом за результатами перевірки заниження податковим агентом податкового зобов`язання при нарахуванні (виплаті) оподатковуваного доходу на користь нерезидентів або інших платників податків та/або несвоєчасної сплати, несплати (неперерахування) податковим агентом утриманих (нарахованих) податків до або під час виплати оподатковуваного доходу на користь нерезидента або іншого платника податків - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податковим агентом суми податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;

129.3.4-1. Нарахування пені, передбаченої підпунктом 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті, закінчується:

- у разі виявлення контролюючим органом факту несвоєчасної сплати, несплати (неперерахування) визначених податковим агентом сум податкових зобов`язань - у день сплати (погашення) податковим агентом цих сум податкових зобов`язань;

- у разі виявлення контролюючим органом факту заниження податковим агентом податкових зобов`язань при нарахуванні (виплаті) оподатковуваного доходу на користь нерезидентів або інших платників податків - у день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами перевірки. Для податкових агентів, які занизили податкові зобов`язання при нарахуванні (виплаті) оподатковуваного доходу на користь нерезидентів, така пеня нараховується в день закінчення її нарахування за весь період заниження податкового зобов`язання, починаючи з дня, визначеного підпунктом 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті, по день закінчення.

Для податкових агентів, які виплачують оподатковувані доходи на користь інших платників податків, така пеня нараховується за весь період заниження податкового зобов`язання, починаючи з дня, визначеного підпунктом 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті, по день настання строку погашення визначеного контролюючим органом податкового зобов`язання.

У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

129.4. На суми несвоєчасно сплачених та/або несплачених (неперерахованих) податковим агентом визначених податкових зобов`язань відповідно до підпункту 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті контролюючим органом нараховується пеня за кожний календарний день такої несплати (неперерахування), включаючи день погашення податкового зобов`язання, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

129.5. Зазначений розмір пені застосовується щодо всіх платників та всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.

129.9. Пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню в таких випадках:

129.9.1. закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.

Пунктом 11 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України установлено, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року № 1204, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 року за №124/28254, у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами:

- "Ш" - у разі застосування штрафних санкцій за порушення строків сплати грошових зобов`язань / порушення строків зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (додатки 6, 7);

- "Д" - за результатами перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, у тому числі податкових агентів (юридичних або фізичних осіб), з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати податків та зборів, у тому числі при виплаті доходів на користь платників податків - фізичних осіб, при виплаті доходів нерезидентам з джерелом їх походження з України (додатки 22, 23).

Суд установив, що у ході документальної перевірки ЗКШМБ ТДВ "ОДЕБП" контролюючий орган виявив факт несвоєчасної сплати філією як податковим агентом до бюджету нарахованого податку з доходів у вигляді заробітної плати найманих працівників та військового збору. Сплату податку на доходи фізичних осіб та військового збору, нарахованого на суми заробітної плати, ЗКШМБ ТДВ "ОДЕБП" здійснив після виплати доходу (заробітної плати) працівникам.

Так, відповідно до акту перевірки від 23.06.2023 року та складеного відповідачем розрахунку повноти і своєчасності перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, ЗКШМБ ТДВ "ОДЕБП" несвоєчасно сплатив податок на доходи фізичних осіб за такі місяці: грудень 2017 року 29 734,16 грн., січень 2018 року 185 064,26 грн., лютий 2018 року 142 960,60 грн., грудень 2019 року 50760,71 грн., вересень 2022 року 3 659,50 грн., жовтень 2022 року 6 090,23 грн., листопад 2022 року 6 217,59 грн., грудень 2022 року 6815,94 грн., січень 2023 року 12 327,54 грн., лютий 2023 року 3 853,52 грн., усього 447484, 05 грн.

Позивач сплатив до бюджету цей нарахований податок на доходи фізичних осіб у квітні 2018 року (за грудень 2017 року, січень березень 2018 року), у лютому 2020 року (за грудень 2019 року), у квітні 2023 року (за вересень 2022 року лютий 2023 року).

Це стало підставою для винесення спірного податкового повідомлення рішення форми "Д" №6 від 03.08.2023 року, яким на підставі пп. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54 ПК України на ЗКШМБ ТДВ "ОДЕБП" накладено штраф, передбачений п. 125-1.2 ст. 125-1 ПК України, у розмірі 25 % сум податку, що підлягав сплаті до бюджету, що склало 111 871, 01 грн. (447 484,05 грн. х 25%). Також нараховано пеню відповідно до пп. 129.1.4 п.129.1 ст. 129 ПК України в сумі 9841, 27 грн. за кожний календарний день несплати (неперерахування), включаючи день погашення податкового зобов`язання, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ, діючої на кожний такий день.

Відповідно до акту перевірки від 23.06.2023 року та складеного відповідачем розрахунку повноти і своєчасності перерахування до бюджету військового збору, ЗКШМБ ТДВ "ОДЕБП" несвоєчасно сплатив військовий збір за такі місяці: грудень 2017 року 4640,35 грн., січень 2018 року 16 053,52 грн., лютий 2018 року 12 268,59 грн., березень 2018 року 12 548,96 грн., липень 2022 року 213,44 грн., серпень 2022 року 782,17 грн., вересень 2022 року 719,70 грн., жовтень 2022 року 526,12 грн., листопад 2022 року 518,14 грн., грудень 2022 року 567,99 грн., січень 2023 року 1041,46 грн., лютий 2023 року 339,72 грн., усього 50 220,16 грн.

Позивач сплатив до бюджету цей нарахований військовий збір у квітні 2018 року (за грудень 2017 року, січень березень 2018 року), у травні 2018 року за березень 2018 року, у квітні 2023 року (за липень 2022 року лютий 2023 року).

Це стало підставою для винесення спірного податкового повідомлення рішення форми "Д" №6 від 03.08.2023 року, яким на підставі пп. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54 ПК України на ЗКШМБ ТДВ "ОДЕБП" накладено штраф, передбачений п. 125-1.2 ст. 125-1 ПК України, у розмірі 25 % сум податку, що підлягав сплаті до бюджету, що склало 12 555, 04 грн. (50 220,16 грн. х 25%). Також нараховано пеню відповідно до пп. 129.1.4 п.129.1 ст. 129 ПК України в сумі 1121,94 грн. за кожний календарний день несплати (неперерахування), включаючи день погашення податкового зобов`язання, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ, діючої на кожний такий день.

Позивач не заперечує несвоєчасну сплату ЗКШМБ ТДВ "ОДЕБП" податку на доходи фізичних осіб і військового збору, що є порушення вимог п.57.1 ст.57, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, пп. "а" п.176.2 ст.176 ПК України. Втім стверджує, що за несплату узгоджених сум грошового зобов`язання платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафів згідно зі статтею 124 ПК України, а не за статтею 125-1 ПК України. Позивач надав суду власні розрахунки штрафів, обчисливши їх у розмірі 5 % та 10 % від погашених сум податкового боргу (в залежності від тривалості затримки сплати сум боргу). (а.с. 100 101).

Суд не погоджується з такими доводами та розрахунками позивача та зазначає, що несплата (неперерахування) податковим агентом податку на доходи фізичних осіб та військового збору до або під час виплати доходу на користь іншого платника є підставою для накладення штрафу згідно зі статтею 125-1 ПК України за порушення правил нарахування, утримання та сплати (перерахування) податків у джерела виплати. Джерелом виплати доходу є заробітна плата, з якої податковим агентом утримано податок на доходи фізичних осіб, але не перераховано у встановлені терміни до бюджету (до виплати заробітної плати або одночасно з виплатою заробітної плати).

Суд враховує, що положеннями Закону України від 16.01.2020 року №466-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" запроваджено в межах Податкового кодексу України принцип винної відповідальності платника податку за податкові правопорушення.

Обов`язковою умовою, з якою законодавець пов`язує настання відповідальності у вигляді штрафу за пунктами 125-1.2 125-1.4 статті 125-1 ПК України є доведення контролюючим органом вини платника податків у формі умислу, а саме, - що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але умисно не вчиняв певні дії щодо нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів фізичних осіб.

Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків, закріплених за платником податків у статті 16 ПК України.

Вина є характеризуючою обставиною дій (бездіяльності) особи, яка полягає у тому, що особа повинна та може дотримуватися встановлених Кодексом правил та норм. Вина (у визначених ПК України випадках) в податкових правопорушеннях нерозривно пов`язана з встановленням умислу. У противагу цьому слід зазначити, що умисел у діях платника податків відсутній, якщо результат його поведінки не залежить від змісту і порядку дій. Тобто у разі, коли платник, діючи своєчасно, добросовісно й з належною обачністю не зміг би уникнути негативних наслідків податкового характеру. Відтак, особа вважається такою, що умисно допустила порушення податкової дисципліни, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких ПК України передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

При цьому обов`язок доведення вини покладено саме на контролюючий орган і без виконання якого особу неможливо притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого умовою є наявність вини.

У випадку встановлення контролюючим органом під час проведення перевірки на підставі сукупності відповідних даних податкової інформації обставин, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог податкового законодавства, контролюючий орган не позбавлений можливості констатувати в діяннях платника податків вини в умисній формі. Такі обставини з відповідним обґрунтуванням висновків про умисність діяння в обов`язковому порядку мають бути зазначені в акті перевірки, який за усталеною позицією Верховного Суду є носієм доказової інформації щодо виявленого порушення.

В акті перевірки від 23.06.2023 року відсутні будь-які висновки щодо наявності умислу в діях платника податків, а також посилання на обставини, які вказують на наявність саме такої кваліфікуючої ознаки.

Відповідач не довів наявність у діях ЗКШМБ ТДВ "ОДЕБП" умислу, тож платник податків підлягає притягненню до відповідальності на підставі пункту 125-1.1 статті 125 ПК України, а штраф має бути накладений у розмірі 10 % сум податку, що підлягав сплаті до бюджету, що складає: з податку на доходи фізичних осіб 44 748, 41 грн. (447 484,05 грн. х 10 %), з військового збору 5 022,02 грн. (50 220,16 грн. х 10 %).

Решта сум штрафу, а саме з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 67122, 60 грн. (111 871, 01 грн. 44 748, 41 грн.), з військового збору в розмірі 7533,02 грн. (12 555, 04 грн. 5 022,02 грн.) накладені безпідставно.

Щодо доводів позивача про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за межами встановленого статтею 102 ПК України строку давності та всупереч мораторію на застосування штрафних санкцій та пені у період дії карантину, то суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України (у редакції, чинній на час прийняття спірних податкових повідомлень-рішень) контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 392 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Між тим, 18.03.2020 року набрав чинності Закон України від 17.03.2020 року №533-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі - Закон №533-IX).

У зв`язку з набранням чинності Законом №533-ІХ (з урахуванням змін, внесених Законом України від 30.03.2020 року №540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" та Законом України від 13.05.2020 року №591-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)") підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України був доповнений пунктом 52-1 такого змісту:

"За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

- порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

- відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

- порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню".

Пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України (у редакції Законів №533-ІХ, №540-IX, №591-ІХ) передбачено, що на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Постановами Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", №1236 від 09.12.2020 року "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин.

Цей карантин відмінений з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 року постановою Кабінету Міністрів України №651 від 27.06.2023 року.

До завершення карантину Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні був введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжувався та досі триває.

У зв`язку з цим Верховна Рада України прийняла Закон України від 03.03.2022 року №2118-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану" (далі - Закон № 2118-IX), який набрав чинності 07.03.2022 року.

Законом №2118-IX підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України був доповнений пунктом 69 такого змісту:

"69. Установити, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

69.1. У випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні. ...

69.9. Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи."

Законом України від 15.03.2022 року № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" статтю 102 Податкового кодексу України доповнено пунктом 102.9 такого змісту:

"102.9. На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи".

Також Законом №2120-ІХ дія пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України зупинено на період дії воєнного, надзвичайного стану.

Законом України від 24.03.2022 року №2142-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану" було внесено зміни до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, а саме: слова "трьох місяців" замінено словами "шести місяців".

Згодом Верховна Рада України прийняла Закон України від 12.05.2022 року № 2260-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" (далі - Закон №2260-IX), який набрав чинності 27.05.2022 року.

Законом № 2260-IX підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України було викладено у такій редакції:

"69.1. У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні. ...

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Платники податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня відновлення можливості платника податків, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, передбачених цим Кодексом, за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платників податків. ...

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику".

Законом №2260-IX доповнено підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України положеннями, відповідно до яких у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Законом №2260-IX підпункт 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України викладено в такій редакції:

"69.9. Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім:

- дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків;

- строків проведення камеральних перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення за результатами камеральних перевірок, нарахування пені;

- строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, додаткових документів та пояснень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення, адміністративного арешту майна за результатами фактичних перевірок".

Отже, з набранням чинності 27.05.2022 року Законом №2260-IX припинили застосування положення законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, які поширювалися на правовідносини, що врегульовувались пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України. Відтоді встановлене підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України звільнення від фінансової відповідальності стало узалежнено від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податкових обов`язків.

З 01.08.2023 року набрав чинності Закон України від 30.06.2023 року № 3219-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану", яким виключено пункт 102.9 ст.102 ПК України, а в абзаці першому підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України слово "Для" замінено словами і цифрами "Тимчасово, до 1 серпня 2023 року, для".

Отже, з 01.08.2023 року для платників податків та контролюючих органів відновлено перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Наведене свідчить, що перебіг установлених пунктом 102.1 статті 102 ПК України строків давності для нарахування грошових зобов`язань (штрафів) був зупинений у період з 18.03.2020 року по 30.06.2023 року з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а в період з 24.02.2022 року по 31.07.2023 року у зв`язку з дією правового режиму воєнного стану.

Граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності, установленим пунктом 102.1 статті 102 ПК України.

Порушення правил сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору податковим агентом, описані в акті перевірки, допущені у період грудня 2017 року березня 2018 року, грудня 2019 року, липня 2022 року лютого 2023 року.

З огляду на зупинення у період з 18.03.2020 року по 01.08.2023 року строків давності застосування штрафів за вчинення податкових правопорушень, на момент винесення 03.08.2023 року спірних податкових повідомлень-рішень ці строки не спливли.

Оскільки податкові правопорушення, описані в акті перевірки, вчинені до 01.03.2020 року та після 27.05.2022 року, а виявлені у червні 2023 року, то правила пункту 52-1, підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України (щодо звільнення від відповідальності у вигляді застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів)) у спірних правовідносинах не застосовуються. На час винесення спірних податкових повідомлень-рішень мораторій на застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) не діяв.

Платник не звертався до відповідача за процедурою, передбаченою Порядком підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 року №225, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.08.2022 року за №967/38303, з метою підтвердження неможливості своєчасного виконання ним обов`язку щодо нарахування, утримання та сплати (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, як підстави для його звільнення від відповідальності, передбаченої ПК України за невиконання/несвоєчасне виконання цього обов`язку.

Також позивач не посилався на існування передбачених пунктом 112.8 статті 112 ПК України обставин, які звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень, зокрема існування обставин непереборної сили (форс-мажору). (пп. 112.8.9).

Воднораз, як свідчать надані відповідачем розрахунки (а.с. 90зв., 116 123), у спірних податкових повідомленнях-рішеннях контролюючий орган, керуючись підпунктом 129.1.4 пункту 129.1 статті 129 ПК України, нарахував пеню на суми несвоєчасно сплачених податковим агентом податкових зобов`язань за кожний календарний день такої несплати (неперерахування), включаючи день погашення податкового зобов`язання, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ, діючої на кожний такий день. Таку пеню нараховано зокрема за періоди, коли дів карантин, установлений з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), який завершився 30.06.2023 року.

Нарахування пені за ці періоди суперечить абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, яким передбачено, що протягом періоду з 01.03.2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), тобто по 30.06.2023 року, платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню. Дія цієї норми на період дії воєнного стану не зупинялася. В пункті 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, який встановлює особливості справляння податків і зборів під час дії воєнного стану, відсутні норми про незастосування вимог законодавства щодо мораторію (зупинення) нарахування пені на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Тож суд вважає, що нарахування пені з податку на доходи фізичних осіб на підставі пункту 129.1.4 пункту 129.1 статті 129 ПК України за періоди, коли діяв карантин, а саме за вересень 2022 року квітень 2023 року на суму 1709, 24 грн. є незаконним.

Також є незаконним нарахування пені з військового збору на підставі пункту 129.1.4 пункту 129.1 статті 129 ПК України за періоди, коли діяв карантин, а саме за липень 2022 року квітень 2023 року на суму 294,75 грн.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що у спірних правовідносинах мало місце порушення статті 61 Конституції України, якою передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Суд зазначає, що штрафи за порушення податкового законодавства є різновидом фінансової відповідальності, тоді як пеня носить компенсаторний характер і не належить до видів фінансової відповідальності (штрафних (фінансових) санкцій (штрафів)). Притягнення особи до фінансової відповідальності у вигляді штрафу за податкове правопорушення не звільняє її у передбачених законом випадках від юридичної відповідальності інших видів та від сплати пені.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Суд вважає, що позов слід задовольнити частково та скасувати спірні податкові повідомлення-рішення в частині сум необґрунтовано (неправомірно) визначених грошових зобов`язань (штрафів та пені).

Податкове повідомлення-рішення форми "Д" №6 від 03.08.2023 року є протиправним та підлягає скасуванню в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 68 831, 84 грн., з яких: 67 122, 60 грн. штраф, 1709, 24 грн. пеня.

Податкове повідомлення-рішення форми "Д" №6 від 03.08.2023 року є протиправним та підлягає скасуванню в частині збільшення грошового зобов`язання з військового збору на 7 827, 77 грн., з яких: 7 533,02 грн. штраф, 294,75 грн. пеня.

Згідно з частинами 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивач у позові об`єднав майнові вимоги про скасування двох рішень податкового органу, якими визначено грошові зобов`язання на загальну суму 135 389, 26 грн., та сплатив за ці майнові вимоги судовий збір у мінімальному розмірі 2684 грн. Суд задовольнив позовні вимоги частково на суму 76 659, 61 грн. (68 831, 84 грн. + 7827, 77 грн). Тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 1519, 72 грн.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області форми "Д" №6 від 03.08.2023 року в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 68 831, 84 грн., з яких: 67 122, 60 грн. штраф, 1 709, 24 грн. пеня.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області форми "Д" №6 від 03.08.2023 року в частині збільшення грошового зобов`язання з військового збору на 7 827, 77 грн., з яких: 7533,02 грн. штраф, 294,75 грн. пеня.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь товариства з додатковою відповідальністю "Об`єднання Дніпроенергобудпром" судові витрати на сплату судового збору в сумі 1519, 72 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ