Справа № 520/30025/23
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 р. Справа № 520/30025/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства культури та стратегічних комунікацій України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2024,суддя Котеньов О.Г., по справі № 520/30025/23

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації , Міністерства культури та стратегічних комунікацій України третя особа Харківська міська рада

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації від 19.03.2012 № 116 «Про затвердження переліків щойно виявлених об`єктів культурної спадщини» у частині п. 25 додатку 1, яким занесено об`єкт культурної спадщини «Поселення Харків» до переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства культури України від 28.11.2013 № 1224 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток» у частині п. 3 додатку 6, яким занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення об`єкт культурної спадщини «Поселення Харків», охоронний номер 8828-Ха;

- зобов`язати Міністерство культури та інформаційної політики України виключити об`єкт культурної спадщини «Поселення Харків», охоронний номер 8828-Ха з Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Управління культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації від 19.03.2012 № 116 «Про затвердження переліків щойно виявлених об`єктів культурної спадщини» у частині п. 25 додатку 1, яким занесено об`єкт культурної спадщини «Поселення Харків» до переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства культури України від 28.11.2013 № 1224 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток» у частині п. 3 додатку 6, яким занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення об`єкт культурної спадщини «Поселення Харків», охоронний номер 8828-Ха.

Зобов`язано Міністерство культури та інформаційної політики України виключити об`єкт культурної спадщини «Поселення Харків», охоронний номер 8828-Ха з Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Міністерство культури України, не погоджуючись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апелянт зазначає, що оскаржуваний наказ Управління культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації видано з дотриманням усіх вищезазначених законодавчих процедур щодо занесення спірного об`єкту культурної спадщини, а також за наявності достеменних доказів його належності до об`єктів археологічної, історичної культурної спадщини. Зокрема, історичною довідкою підтверджений той факт, що зазначений об`єкт культурної спадщини «Поселення Харків» споруджений у ХVII-XIX століттях. Харківська фортеця була споруджена на старому городищі між річками Лопанню та Харковом близько 1651-1655 роках переселенцями під керівництвом осадчого Івана Каракача, який у 1654 році став одним із засновників м. Харкова. Згідно з описом 1663 року Харківська фортеця була дерев`яною, чотирикутної в плані. Оборонна огорожа складалася частково з дубового типу з обламами і катками, а частково з терас. З напільного боку був виконаний рів. Фортеця мала три брами й десять дерев`яних рублених башт, укритих дранкою. Розміри поселення 3 000 м х 4000 м. Площа 1200 га. Фортеця розташована на трикутному в плані мисі, що утворений при злитті річок Харків та Лопань: на правому березі річки Харків на лівому річки Лопань. З усіх боків фортеця оточена посадом , що розміщується як на лівих, так і на правих берегах річок Лопань та Харків. На лівобережжі річки Харків поселення майже сягає річки Немишлі, яка є лівою притокою річки Харків. Від фортеці поселення відділене нерівномірно: найменше в північному напряму (0,5 кв), дещо більше на захід та південь (1,5 км), найбільше на схід (2,5 км). Вищевикладене свідчить про наявність ознак, притаманних археологічним об`єктам культурної спадщини у розумінні ст. ст. 1, 2 Закону України «Про охорону культурної спадщини». Історичну довідку щодо спірного об`єкту культурної спадщини в обґрунтування його історичної цінності складено та підписано з дотриманням вищенаведених вимог законодавства. При цьому, суд першої інстанції помилково досліджував процедуру занесення спірного об`єкта до Переліку об`єктів культурної спадщини за правилами, які були визначені Порядком № 1760 та Порядком № 158 для визначення процедури занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України. Тоді як дії Управління щодо занесення пам`ятки археології місцевого значення до Переліку повністю відповідали чинному на той час законодавству. На момент занесення спірного об`єкту до Переліку та Реєстру уповноваженими органами вжито вичерпних заходів з оформлення облікової документації на пам`ятку місцевого значення «Поселення Харків», яка включає історичну довідку, облікову картку 06.02.2012 та паспорт від 06.02.2012.

У судовому засіданні представник відповідача - Міністерства культури України, вимоги апеляційної скарги підтримала, вважала рішення суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Представник позивача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважав рішення суду першої інстанції обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню.

Представник відповідача - Департаменту культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації, у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги не заперечувала, вважали доводи скарги обґрунтованими.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :01:015:0035, площею 0,1 га, розташована за адресою: м. Харків, пров. Солониківський, 8-В, право власності яку набуто позивачем на підставі рішення 37 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» від 19.08.2020 № 2239/20.

26.06.2023 керівник Слобідської окружної прокуратури міста Харкова звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова із позовом в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації та Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації до Харківської міської ради та ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення 37 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» від 19.08.2020 № 2239/20 та зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку з кадастровим номером :01:015:0035 (справа № 646/3063/23), оскільки наказом Управління культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації від 19.03.2012 № 116 затверджено переліки щойно виявлених об`єктів культурної спадщини, згідно п. 26 додатку 1 до якого щойно виявленим об`єктом культурної спадщини визначено «Поселення Харків». У подальшому наказом Міністерства культури України від 28.11.2013 № 1224 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток», поміж іншого, було занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення об`єкт культурної спадщини «Поселення Харків» (п. 3 Додатку 6 до Наказу № 1224), якому присвоєно охоронний номер 8828- Ха. Земельна ділянка з кадастровим номером :01:015:0035 знаходиться безпосередньо в межах об`єкту культурної спадщини «Поселення Харків», що з огляду на зміст ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» свідчить про належність земельної ділянки позивача до державної власності.

З метою отримання облікової документації на об`єкт культурної спадщини «Поселення Харків» представником позивача направлено адвокатські запити до Міністерства культури та інформаційної політики України та Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації.

Департамент культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації у відповідь на адвокатський запит від 20.07.2023 № 04/07 листом від 09.08.2023 № 05-25/1211 надав представнику позивача документи щодо виявлення об`єкту культурної спадщини «Поселення Харків».

Так, наказом Управління культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації від 19.03.2012 № 116 затверджено переліки щойно виявлених об`єктів культурної спадщини, згідно з п. 26 додатку 1 до якого щойно виявленим об`єктом культурної спадщини визначено «Поселення Харків»; кількість об`єктів у складі комплексу: 2; місцезнаходження: Харківська міська рада, м. Харків. Фортеця розташована в місті злиття річок Харків та Лопань. Посад розмішується на лівому та правому берегах річки Лопань та річки Харків; розміри: 3000x4000 м.

Листом Міністерства культури та інформаційної політики України від 15.08.2023 № 08/35/137-23 на адвокатський запит від 19.08.2023 № 01/08 представнику позивача надано документи, що стосуються включення об`єкту культурної спадщини «Поселення Харків» до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Відповідно до протоколу № 5/13 від 10.10.2013 засідання Експертної комісії з розгляду питань занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, затвердженого протоколом № 66 від 10.10.2013 Науково-методичної ради з охорони культурної спадщини Міністерства культури України, було надано висновок, що об`єкти культурної спадщини згідно з таблицею 14 (у якій і зазначено «Поселення Харків» у п. 1) мають бути занесені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за видом археологія та категорією місцевого значення як такі, що відповідають п. 11 Порядку визначення категорій пам`яток для занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1760 (пункт 6.1 протоколу).

На підставі протоколу № 5/13 від 10.10.2013 засідання Експертної комісії з розгляду питань занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та протоколу № 66 від 10.10.2013 Науково-методичної ради з охорони культурної спадщини Міністерства культури України, Міністерством культури України прийнято Наказ № 1224, яким, поміж іншого, було занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення об`єкт культурної спадщини «Поселення Харків» (п. 3 Додатку 6 до Наказу № 1224), якому присвоєно охоронний номер 8828-Ха.

Позивач, вважаючи, що наказ Управління культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації від 19.03.2012 № 116 «Про затвердження переліків щойно виявлених об`єктів культурної спадщини» та наказ Міністерства культури України від 28.11.2013 № 1224 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток» прийнято з грубим порушенням Закону про культурну спадщину, Порядку обліку культурної спадщини № 158 та Порядку визначення категорій пам`ятки № 1760, до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з недотримання відповідачами процедури прийняття спірних рішень, враховуючи некомплектність документації щодо дослідження об`єкту "Поселення Харків" відповідно до вимог нормативно-правових актів.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь визначає Закону України "Про охорону культурної спадщини" від 08.16.2000 № 1805-III.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1805-III об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.

Виявлення об`єкта культурної спадщини - сукупність науково-дослідних, пошукових заходів з метою визначення наявності та культурної цінності об`єкта культурної спадщини.

Щойно виявлений об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону.

Згідно зі ст. 2 Закону № 1805-III за типами об`єкти культурної спадщини поділяються на споруди (витвори) - це твори архітектури та інженерного мистецтва, твори монументальної скульптури та монументального малярства, археологічні об`єкти, печери з наявними свідченнями життєдіяльності людини, будівлі або приміщення в них, що зберегли автентичні свідчення про визначні історичні події, життя та діяльність відомих осіб (частини перша); за видами, зокрема, археологічні, історичні.

Частиною 1 ст. 13 Закону № 1805-III передбачено, що об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону № 1805-III занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру та внесення змін до нього (вилучення з Реєстру, зміна категорії пам`ятки) провадяться відповідно до категорії пам`ятки:

а) пам`ятки національного значення - постановою Кабінету Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини протягом одного року з дня одержання подання;

б) пам`ятки місцевого значення - рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням Українського товариства охорони пам`яток історії та культури, інших громадських організацій, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання (частина перша статті 14 Закону № 1805-III).

У свою чергу, ч. 2 ст. 14 Закону № 1805-III передбачено, що об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу).

Переліки об`єктів культурної спадщини затверджуються рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини.

Порядок обліку об`єктів культурної спадщини визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини.

Отже, взяття на облік об`єкта культурної спадщини шляхом занесення його до Переліку об`єктів культурної спадщини - це перший етап у процедурі державної реєстрації об`єктів культурної спадщини.

Так, на момент прийняття оскаржуваного наказу Управління культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації від 19.03.2012 № 116 «Про затвердження переліків щойно виявлених об`єктів культурної спадщини» спірні правовідносини були врегульовані, у тому числі, Законом № 1805-III, Порядком визначення категорій пам`яток для занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1760.

Відповідно до п. п. 1, 2 Порядку № 1760 об`єкти культурної спадщини заносяться до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за рішенням Кабінету Міністрів України - щодо об`єктів національного значення або за рішенням відповідного центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини - щодо об`єктів місцевого значення.

На кожний об`єкт культурної спадщини, що пропонується відповідним органом охорони культурної спадщини для занесення до Реєстру, складається облікова документація, яка підлягає постійному зберіганню в цьому органі.

Пунктом 11 Порядку № 1760 передбачено, що об`єкти культурної спадщини місцевого значення повинні відповідати критерію автентичності, а також принаймні одному з таких критеріїв: вплинули на розвиток культури, архітектури, містобудування, мистецтва певного населеного пункту чи регіону; пов`язані з історичними подіями, віруваннями, життям і діяльністю видатних людей певного населеного пункту чи регіону; є творами відомих архітекторів або інших митців; є культурною спадщиною національної меншини чи регіональної етнічної групи.

Згідно з п. п. 12, 13 Порядку № 1760 відповідність кожного об`єкта культурної спадщини критеріям, зазначеним у пунктах 10 і 11 цього Порядку, оцінюється науковими (вченими) радами установ та організацій, діяльність яких пов`язана з охороною культурної спадщини. За результатами оцінки оформляється протокол, де зазначається, яким саме критеріям відповідає кожен об`єкт культурної спадщини. Протокол надсилається центральному органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини.

Після отримання протоколу, зазначеного у пункті 12, центральний орган виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини у п`ятиденний термін передає його разом з обліковою документацією на розгляд утвореної у цьому органі експертної комісії.

Склад експертної комісії затверджує керівник центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини. До складу ради входить не менш як три фахівці з науковим ступенем кандидата чи доктора наук з відповідної спеціальності.

Експертна комісія готує у п`ятиденний термін висновок щодо об`єкта культурної спадщини. Висновок підлягає затвердженню науково-методичною радою центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини.

Зазначений висновок є підставою для занесення пам`ятки до Реєстру.

В подальшому, наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 № 158 затверджено Порядок обліку об`єктів культурної спадщини, який визначає єдину систему обліку об`єктів культурної спадщини незалежно від їх видів та типів.

Механізм взяття на облік об`єкта культурної спадщини, згідно із пунктом 1 якого взяття на облік об`єкта культурної спадщини забезпечують уповноважені органи, повноваження яких поширюється на територію розміщення такого об`єкта, шляхом занесення його до Переліку об`єктів культурної спадщини (далі - Перелік).

Розділ II Порядку № 158 регламентує механізм взяття на облік об`єкта культурної спадщини, згідно із пунктом 1 якого взяття на облік об`єкта культурної спадщини забезпечують уповноважені органи, повноваження яких поширюється на територію розміщення такого об`єкта, шляхом занесення його до Переліку об`єктів культурної спадщини.

Відповідно до п. 2 Порядку № 158 уповноважений орган розглядає питання про занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку за власною ініціативою або за зверненням фізичних, юридичних осіб або інших громадських формувань.

Згідно з п. 3 Порядку № 158 питання про занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку розглядається на підставі:

фотофіксації об`єкта: фото загального вигляду, фото об`єкта в контексті (навколишньому середовищі), фото найбільш цінних (характерних) елементів об`єкта, фото рухомих об`єктів (деталей), фото загроз (дії негативних чинників);

історичної довідки, яка містить інформацію про автентичність об`єкта, його цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду, дані історико-архівних досліджень, архітектурних, мистецтвознавчих, бібліографічних та містобудівних вишукувань, складеної у відповідності до вимог пункту 5 розділу III цього Порядку або витяг із наукового звіту дослідника археологічної спадщини.

Пунктом 5 розд. III Порядку № 158 передбачено, що історичну довідку підписує особа, що має науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук або доктора наук) за спеціальністю «музеєзнавство, пам`яткознавство» або таких наук: мистецтвознавство, культурологія, архітектура - для об`єктів монументального мистецтва; архітектури - для об`єктів архітектури, містобудування, садово-паркового мистецтва, а також ландшафтних; історії - для археологічних, історичних об`єктів та об`єктів науки і техніки.

До історичної довідки додаються копії документів, що підтверджують науковий ступінь особи, що її підписала, якщо вимоги до наявності наукового ступеню встановлені цим Порядком.

Таким чином, питання про занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку вирішується на підставі вичерпного переліку документів, а саме: фотофіксації об`єкта; історичної довідки або витягу із наукового звіту дослідника археологічної спадщини.

При цьому, обов`язковою вимогою до складання історичної довідки законодавець визначає її підписання особою, що має науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук або доктора наук) за спеціальністю «музеєзнавство, пам`яткознавство» або архітектури - для об`єктів архітектури та загальні вимоги щодо її змісту стосовно інформації, яка має міститись у ній в залежності від класифікації об`єктів культурної спадщини.

Відповідно до п. 4 розд. ІІ Порядку № 158 рішення про занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку приймається у формі розпорядження голови місцевої державної адміністрації або акта Ради міністрів Автономної Республіки Крим, яке в день прийняття оприлюднюється на веб-сайті уповноваженого органу та має містити таку інформацію про об`єкт: найменування; власник або уповноважений ним орган (у разі наявності); місцезнаходження; дата утворення; вид; автентичність (збережено, збережено частково); цінність об`єкта з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду (пункт 4 розділу ІІ Порядку № 158).

Згідно з п. 6 розд. ІІ Порядку № 158 в занесенні об`єкта культурної спадщини до Переліку за зверненням фізичних, юридичних осіб або інших громадських формувань може бути відмовлено у разі неподання документів, передбачених пунктом 3 цього розділу, або відсутності в історичній довідці обґрунтувань автентичності об`єкта, його цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду.

Відмова уповноваженого органу не перешкоджає повторному поданню документів з врахуванням зауважень уповноваженого органу.

Пунктом 7 розд. ІІ Порядку № 158 визначено, що об`єкт набуває статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини з дня його внесення до Переліку.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідно до Історичної довідки, складеної за підписом н.с. відділу пам`яток археології ОКЗ «Харківський науково-методичний центр охорони культурної спадщини» О.В. Бабича, об`єкт «Поселення Харків» споруджений у ХVII-XIX століттях. Харківська фортеця була споруджена на старому городищі між річками Лопанню та Харковом близько 1651-1655 роках переселенцями під керівництвом осадчого Івана Каракача, який у 1654 році став одним із засновників м. Харкова. Згідно з описом 1663 року Харківська фортеця була дерев`яною, чотирикутної в плані. Оборонна огорожа складалася частково з дубового типу з обламами і катками, а частково з терас. З напільного боку був виконаний рів. Фортеця мала три брами й десять дерев`яних рублених башт, укритих дранкою. Розміри поселення 3 000 м х 4000 м. Площа 1200 га.

Фортеця розташована на трикутному в плані мисі, що утворений при злитті річок Харків та Лопань: на правому березі річки Харків на лівому річки Лопань. З усіх боків фортеця оточена посадом, що розміщується як на лівих, так і на правих берегах річок Лопань та Харків. На лівобережжі річки Харків поселення майже сягає річки Немишлі, яка є лівою притокою річки Харків. Від фортеці поселення відділене нерівномірно: найменше в північному напряму (0,5 кв), дещо більше на захід та південь (1,5 км), найбільше на схід (2,5 км).

Згідно з п. 2.3 розд. ІІ Порядку № 158 на виявлені об`єкти культурної спадщини складається облікова картка об`єкта культурної спадщини, коротка історична довідка, акт технічного стану об`єкта (пам`ятки) культурної спадщини за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

На даний об`єкт н.с. відділу пам`яток археології ОКЗ «Харківський науково-методичний центр охорони культурної спадщини» О.В. Бабичем за підписом начальника управлення культури та туризму Харківської облдержадміністрації Д.П. Кузнецовим 06.12.2012 складено Облікову картку об`єкта культурної спадщини «Поселення Харків», Паспорт об`єкта культурної спадщини «Поселення Харків».

Також 13.03.2012 науковим співробітником відділу пам`яток археології ОКЗ «Харківський науково-методичний центр охорони культурної спадщини» ОСОБА_2 , молодшим науковим співробітником відділу пам`яток археології ОКЗ «Харківський науково-методичний центр охорони культурної спадщини» ОСОБА_3 складено акт технічного стану археологічного об`єкта № 1, згідно з яким фортеця розташована в місті злиття річок Харків та Лопань. Посад розміщується на лівому та правому березі річки Лопань та річки Харків. Поверхня зайнята фортецею, рівна, з нахилом у південному напрямку. Береги річок Харків та Лопань поблизу фортеці є відносно крутими. Посад частково займає таку саму ділянку, як фортеця, але переважно розташований на низьких, в давнину частково заболочених берегах. На поверхні наявні: підйомний матеріал у вигляду черепків посуду, металевих, кам`яних чи кістяних виробів, шлаку, обмазки тощо.

Наказом Управління культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації № 116 від 19.03.2012 «Про затвердження переліків щойно виявлених об`єктів культурної спадщини» затверджено перелік пам`яток та щойно виявлених об`єктів історії, у тому числі, по м. Харкову.

Пунктом 3.1 зазначеного наказу вирішено забезпечити підготовку необхідного пакету документів для подання Міністерству культури України пропозицій щодо внесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України пам`яток та об`єктів археологічної спадщини, у тому числі, по м. Харкову, згідно з додатком № 1, до якого включено об`єкт "Поселення Харків".

Відповідно до п. 3.1 Порядку № 158 облікова картка об`єкта культурної спадщини, коротка історична довідка, акт технічного стану об`єкта (пам`ятки) культурної спадщини подаються за місцезнаходженням таких об`єктів на розгляд науково-методичної ради з питань охорони культурної спадщини органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, консультативних рад органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та наукової (вченої) ради установи, організації, діяльність якої пов`язана з охороною культурної спадщини, які оцінюють відповідність кожного об`єкта критеріям, зазначеним у пунктах 10 і 11 Порядку визначення категорій пам`яток для занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1760.

Пунктом 3.2 Порядку № 158 визначено, що за результатами оцінки виявлених об`єктів культурної спадщини оформлюється протокол, в якому зазначається, яким саме критеріям відповідає (не відповідає) кожен об`єкт культурної спадщини.

Протокол є підставою для занесення (незанесення) об`єкта культурної спадщини до Переліку об`єктів культурної спадщини (далі - Перелік), який ведеться за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку.

При цьому, критерії, у розумінні Порядку № 158 - це сукупність ознак об`єкта культурної спадщини, класифікації його за типами та видами, що визначені абзацами третім та четвертим статті 1 та статтею 2 Закону № 1805-III, яким він має відповідати для набуття правового статусу пам`ятки.

Так, 07.10.2013 на засіданні Експертної комісії з розгляду питань занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України підтверджена відповідність об`єкту культурної спадщини критеріям, передбаченим п. 11 Порядку № 1760, за результатами якого складено протокол № 5/13, затверджений Науково-методичною радою з питань охорони культурної спадщини (протокол від 10.10.2013 № 66).

У свою чергу, на підставі протоколу № 5/13 від 10.10.2013 засідання Експертної комісії з розгляду питань занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та протоколу № 66 від 10.10.2013 Науково-методичної ради з охорони культурної спадщини Міністерства культури України, Міністерством культури України прийнято наказ № 1224 щодо занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення, у тому числі, об`єкта культурної спадщини «Поселення Харків» (п. 3 Додатку 6 до Наказу № 1224), якому присвоєно охоронний номер 8828-Ха.

Подібні правовідносини були предметом розгляду Верховним Судом, яким у постанові від 02.05.2023 у справі № 460/1864/20 сформовано правовий висновок про те, що оцінка історичним та архітектурним цінностям об`єкта має надаватись на стадії вирішення питання занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру. Оцінюючи правомірність рішення про включення об`єкта до Переліку, суд має перевірити чи вчинені такі дії уповноваженим органом, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто виключно щодо дотримання уповноваженим органом процедури занесення об`єкту до Переліку.

Таким чином, при наданні оцінки рішенню уповноваженого органу про занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку, перевірці підлягали: 1) повнота та відповідність документів, передбачених пунктом 3 цього розділу; 2) наявність в історичній довідці інформації про автентичність об`єкта, його цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду, даних історико-архівних досліджень, архітектурних, мистецтвознавчих, бібліографічних та містобудівних вишукувань; 3) підписання особою, що має науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук або доктора наук) за відповідною спеціальністю в залежності від класифікації об`єктів культурної спадщини.

Крім того, колегія суддів враховує твердження Верховного Суду, який розглядаючи справу № 640/28045/20 у постанові від 08.05.2023 підтримав висновки суду апеляційної інстанції щодо відсутності у суду спеціальних знань, а, відтак, і повноважень для встановлення факту відповідності чи невідповідності об`єкту нерухомості критеріям відповідності об`єктам культурної спадщини.

Відповідність чи невідповідності зазначеним критеріям, а отже і оцінка історичним та архітектурним цінностям об`єкта має надаватись на стадії вирішення питання занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру, через що такі обставини та факти не підлягають і судовій перевірці при оскарженні рішення щодо включення об`єкту культурної спадини до Переліку.

Водночас, аналіз наведеного вище правового регулювання спірного питання дає підстави для висновку про те, що вирішення питання про занесення об`єкта до Переліку як виду об`єкта культурної спадщини здійснюється уповноваженим органом на підставі історичної довідки, яка має містити інформацію щодо його автентичності та загальні характеристики історичної та архітектурної цінності, підписаної уповноваженої особою.

Враховуючи викладене, є необґрунтованими доводи позивача щодо відсутності підстав для віднесення об`єкту «Поселення Харків» до об`єктів культурної спадщини, за встановленими законодавством критеріями, на підтвердження чого надані Історична довідка щодо об`єкту «Поселення Харків», складена н.с. відділу пам`яток археології ОКЗ «Харківський науково-методичний центр охорони культурної спадщини» О.В. Бабичем, протокол засідання Експертної комісії з розгляду питань занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України від 07.10.2013 № 5/13, затверджений протоколом Науково-методичної ради з питань охорони культурної спадщини від 10.10.2013 № 66.

Так, з огляду на зміст історичної довідки, колегія суддів вважає, що остання у повній мірі висвітлює та обґрунтовує автентичність об`єкта, його цінність як об`єкта культурної спадщини, який відображає розвиток культури населення басейну правих приток Сіверського Дінця часів освоєння Слобожанщини.

Вказана історична довідка підписана науковим співробітником відділу пам`яток археології ОКЗ «Харківський науково-методичний центр охорони культурної спадщини».

У свою чергу, до складу Експертної комісії з розгляду питань занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, якою підтверджено відповідність об`єкту «Поселення Харків» об`єкту культурної спадщини, входили наукові співробітники ОКЗ «Харківський науково-методичний центр охорони культурної спадщини», що відповідає вимогам п. 13 Порядку № 1760, п. 5.2 Порядку № 158.

Таким чином, колегія суддів проаналізувавши історичну довідку та додатки до неї, що входять до обов`язкового переліку документів до звернення про включення об`єкта до Переліку, зокрема Облікову картку об`єкта культурної спадщини «Поселення Харків», Паспорт об`єкта культурної спадщини «Поселення Харків», акт технічного стану археологічного об`єкта № 1 від 13.03.2012 стосовно відповідності Порядку визначення категорій пам`яток для занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, доходить висновку, що Міністерство культури України, приймаючи спірний наказ від 28.11.2013 № 1224 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток» у частині п. 3 додатку 6, яким занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення об`єкт культурної спадщини «Поселення Харків», охоронний номер 8828-Ха, діяло правомірно та у межах чинного на момент вчинення таких дій законодавства.

Стосовно доводів позивача про те, що окремі земельні ділянки було вилучено зі складу пам`ятки археології місцевого значення «Поселення Харків» як такі, на яких не виявлено об`єктів культурної спадщини, що, на думку позивача, свідчить про неналежне виконання обов`язків щодо дослідження нововиявленого об`єкту культурної спадщини, колегія суддів зазначає наступне.

Так, порядок вилучення нерухомого об`єкта культурної спадщини з Реєстру визначений розд. X Порядку № 158, згідно з п. 10 якого для порушення розгляду питання вилучення пам`ятки з Реєстру Ініціатором подаються до МКІП:

1) подання про вилучення пам`ятки з Реєстру за формою, наведеною у додатку 15 до цього Порядку, засвідчене підписом керівника установи, організації, що виступає Ініціатором;

2) фотофіксація пам`ятки та її території, втрачених чи пошкоджених цінних (характерних) елементів об`єкта предмета охорони пам`ятки, що становлять його історико-культурну цінність, на підставі якої цей об`єкт визнаний пам`яткою, з відображенням дати фіксації не більше 3 місяців до дати подання до МКІП;

3) Акт візуального обстеження пам`ятки за формою, наведеною у додатку 7 до цього Порядку;

4) копія охоронного договору на пам`ятку;

5) документи, що підтверджують вжиття заходів реагування на порушення законодавства у сфері охорони культурної спадщини (у разі наявності), а саме: дата видання розпорядження та/або припису щодо охорони пам`ятки, припинення робіт на пам`ятці, її території та в зонах охорони; застосування фінансових санкцій; складання протоколу про адміністративне правопорушення (далі вжиття заходу реагування на порушення законодавства у сфері охорони культурної спадщини);

6) документи, що підтверджують повідомлення правоохоронним органам про злочин (у разі наявності).

Згідно з п. 10.6 Порядку № 158 з врахуванням рішення Експертної комісії у строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня оформлення її протоколу, з урахуванням пропозицій органів місцевого самоврядування (у разі надання таких пропозицій), рекомендацій Інституту та експертного висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, МКІП здійснює одну з таких дій, про що повідомляє Ініціатора, зокрема, приймає рішення про вилучення пам`ятки місцевого значення з Реєстру.

Із матеріалів справи встановлено, що вилучення певних об`єктів зі складу пам`ятки археології місцевого значення «Поселення Харків», на які посилається позивач, здійснено за наслідками звернення власників, після проведення ДП «НДЦ «Охоронна археологічна служба України» ІА НАН України археологічних вишукувань, за результатами яких складено висновки наукового археологічного дослідження.

Разом з тим, доказів звернення до уповноваженого органу в передбаченому розд. X Порядку № 158 порядку вилучення нерухомого об`єкта культурної спадщини з Реєстру позивачем не надано.

З огляду на викладене, наведені доводи не спростовують висновків суду у даній справі.

Стосовно доводів відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, про відсутність акту технічного стану археологічного об`єкта № 1 від 13.03.2012, складеного науковим співробітником відділу пам`яток археології ОКЗ «Харківський науково-методичний центр охорони культурної спадщини» Лаптєвим С.О., молодшим науковим співробітником відділу пам`яток археології ОКЗ «Харківський науково-методичний центр охорони культурної спадщини» Білько І.В., колегія суддів зазначає.

Як пояснив представник відповідача у судовому засіданні, вказаний документ, дійсно не був поданий під час розгляду справи в суді першої інстанції, при цьому, дане питання у ході розгляду справи не підіймалось.

Втім, вказана обставина, у тому числі, стала підставою для висновків щодо протиправності оскаржуваних позивачем рішень.

З огляду на викладене, Департаментом культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації направлено запит до Міністерства культури та стратегічних комунікацій України від 05.12.2024 № 05-21/2870 щодо надання інформації та надсилання акту технічного стану пам`ятки археології місцевого значення «Поселення Харків».

Листом № 06/13/10843-24 від 09.12.2024 Міністерством культури та стратегічних комунікацій України надісланий на адресу Департаменту культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації акт технічного стану археологічного об`єкта № 1 від 13.03.2012, який в подальшому був наданий відповідачем до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за можливе дослідити та прийняти акт технічного стану археологічного об`єкта № 1 від 13.03.2012, наданий відповідачем.

Вищенаведене суд першої інстанції не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства культури та стратегічних комунікацій України - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 по справі № 520/30025/23 - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації, Міністерства культури та стратегічних комунікацій України, третя особа - Харківська міська рада про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов
Постанова складена в повному обсязі 04.07.25.