Справа № 500/7383/24
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/7383/24 пров. № А/857/17829/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року, головуючий суддя Дерех Н.В., ухвалене у м. Тернопіль, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ВЧ НОМЕР_1 , в якому просив визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 в частині не прийняття наказів про виплату ОСОБА_1 збільшену до 100000 гривень додаткову винагороду у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безперервного (з 07.10.2022 року по 08.04.2023 року) перебування на стаціонарному лікуванні (в тому числі з урахуванням часу переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) та у відпустці для лікування після отриманого поранення за періоди: з 07.10.2022 року по 10.10.2022 року; з 10.10.2022 року по 03.11.2022 року; з 03.11.2022 року по 16.11.2022 року; з 16.11.2022 року по 25.11.2022 року; з 25.11.2022 року по 27.12.2022 року; з 27.12.2022 року по 06.01.2023 року; 06.01.2023 року по 12.01.2023 року; з 12.01.2023 року по 03.02.2023 року; з 03.02.2023 року по 17.03.2023 року, з 18.03.2023 року по 21.03.2023 року; з 21.03.2023 року по 08.04.2023 року; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 , додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року №168, у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безперервного (з 07.10.2022 року по 08.04.2023 року) перебування на стаціонарному лікуванні (в тому числі з урахуванням часу переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) та у відпустці для лікування після отриманого поранення за періоди: з 07.10.2022 року по 10.10.2022 року; з 10.10.2022 року по 03.11.2022 року; з 03.11.2022 року по 16.11.2022 року; з 16.11.2022 року по 25.11.2022 року; з 25.11.2022 року по 27.12.2022 року; з 27.12.2022 року по 06.01.2023 року; з 06.01.2023 року по 12.01.2023 року; з 12.01.2023 року по 03.02.2023 року; з 03.02.2023 року по 17.03.2023 року, з 18.03.2023 року по 21.03.2023 року; з 21.03.2023 року по 08.04.2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що Військовою частиною НОМЕР_1 допущено протиправну бездіяльність, що полягає у неприйнятті наказів про виплату позивачу збільшеної до 100000 гривень додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безперервного (з 07.10.2022 року по 08.04.2023 року) перебування на стаціонарному лікуванні (в тому числі з урахуванням часу переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) та у відпустці для лікування після отриманого поранення.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 в частині не прийняття наказів про виплату ОСОБА_1 збільшеної до 100000 гривень додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безперервного (з 07.10.2022 року по 08.04.2023 року) перебування на стаціонарному лікуванні (в тому числі з урахуванням часу переміщення з року одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) та у відпустці для лікування після отриманого поранення за періоди: з 07.10.2022 року по 10.10.2022 року; з 10.10.2022 року по 03.11.2022 року; з 03.11.2022 року по 16.11.2022 року; з 16.11.2022 року по 25.11.2022 року; з 25.11.2022 року по 27.12.2022 року; з 27.12.2022 року по 06.01.2023 року; 06.01.2023 року по 12.01.2023 року; з 12.01.2023 року по 03.02.2023 року; з 03.02.2023 року по 17.03.2023 року, з 18.03.2023 року по 21.03.2023 року; з 21.03.2023 року по 08.04.2023 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 прийняти наказ про виплату ОСОБА_1 збільшеної до 100000 гривень додаткової винагороди, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, передбаченої п.1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", пропорційно дням безперервного (з 07.10.2022 року по 08.04.2023 року) перебування на стаціонарному лікуванні (в тому числі з урахуванням часу переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) та у відпустці для лікування після отриманого поранення за періоди: з 07.10.2022 року по 10.10.2022 року; з 10.10.2022 року по 03.11.2022 року; з 03.11.2022 року по 16.11.2022 року; з 16.11.2022 року по 25.11.2022 року; з 25.11.2022 року по 27.12.2022 року; з 27.12.2022 року по 06.01.2023 року; 06.01.2023 року по 12.01.2023 року; з 12.01.2023 року по 03.02.2023 року; з 03.02.2023 року по 17.03.2023 року, з 18.03.2023 року по 21.03.2023 року; з 21.03.2023 року по 08.04.2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум; у задоволенні задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції змінити рішення суду першої інстанції, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тими ж доводами, що наводились ним у поданому адміністративному позові, однак безпідставно не взяті до уваги судом попередньої інстанції. Зазначає, що нездійснення нарахування та виплати додаткової винагороди ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь позивача свідчить про порушення відповідачем ст. 8 Конституції України, а також права на соціальний захист, гарантованого ч. 1 ст. 46 Конституції України.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що позивач з 01.03.2022 року проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 .

Позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 11.10.2023 року.

У відповідності до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2023 року за №д/3485 позивач з 22.04.2022 року по 04.06.2022 року з 09.06.2022 року по 19.06.2022 року з 01.07.2022 року по 18.09.2022 року з 01.10.2022 року по 07.10.2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Дніпропетровській області, Синельниківському районі, с. Новомиколаївка та с. Калинівське, Запорізькій області, Пологівському районі, с. Ольгівське.

З 23.05.2023 року позивача звільнено з військової служби згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) №36-рс від 23.05.2023 року у відставку за підпунктом «б» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) з виключенням з військового обліку).

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 146 від 26.05.2023 року, З 26.05.2023 року позивача виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.

Також, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/1537/24 від 19.06.2024 року позов задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 09.02.2024 року, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 розглянути, у відповідності до ст. ст. 7, 15, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян», заяву ОСОБА_1 від 09.02.2024 року, та надати на неї відповідь у встановлений законом термін.

В адміністративній справі №500/1537/24 в судовому рішенні від 19.06.2025 року суд встановив наступне: "позивач 09.02.2024 року звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із заявою, відповідно до якої просив надати ОСОБА_1 , колишньому військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , письмове повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні (довідку про заробітну плату (грошове забезпечення) з розшифровкою за видами виплат та із обов`язковим вмістом інформації про виплачені щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення; в тому числі із зазначенням кількості днів служби, розміру середньоденної та середньомісячної виплати грошового забезпечення під час несення такої), за період перебування на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , а саме - з 01 березня 2022 року день звернення із даною заявою; надати інформацію про порядок оподаткування та індексації ОСОБА_1 , грошового забезпечення, в тому числі види, розміри і підстави відрахувань з такого, з обов`язковим зазначенням норм чинного законодавства України згідно яких здійснювалися такі, за період перебування на військовій службі - з 01 березня 2022 року по 25 травня 2023 року; письмове повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні, про яке зазначено у п. 1 прохальної частини даного запиту на інформацію, та інформацію, запитувану у п. 2 цього ж запиту, не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання такого, надіслати рекомендованим листом на мою поштову адресу: АДРЕСА_1 ".

Матеріали адміністративної справи, що розглядається, містять лист Військової частини НОМЕР_1 від 17.09.2024 року за №3116, яким позивача повідомлено про те, що інформація щодо оподаткування та індексації грошового забезпечення, в тому числі види, розміри і підстави відрахувань, наявна в ІНФОРМАЦІЯ_5 , фінансовою службою якого здійснювалось нарахування та виплата грошового забезпечення особовому складу Військової частини НОМЕР_1 . До даного листа долучено довідку ІНФОРМАЦІЯ_6 від 11.09.2024 року №11.09.2024 №11/2/17208.

Разом з тим, вважаючи, що відповідачем - 1 не приймалися відповідні накази про виплату позивачу збільшеної до 100000 гривень додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безперервного (з 07.10.2022 року по 08.04.2023 року) перебування на стаціонарному лікуванні (в тому числі з урахуванням часу переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) та у відпустці для лікування після отриманого поранення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що під час проходження військової служби, позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, у відпустці для лікування після отриманого 06.10.2022 року поранення: у жовтні 2022 року - 25 календарних днів; у листопаді 2022 року - 30 календарних днів; у грудні 2022 року - 31 календарний день; у січні 2023 року - 31 календарний день; у лютому 2023 року - 28 календарних днів; у березні 2023 року - 31 календарний день; у квітня 2023 року - 8 календарних днів. При цьому, нарахуванню і безпосередній виплаті позивачу ІНФОРМАЦІЯ_3 додаткової винагороди, передує прийняття відповідного наказу в порядку передбаченому пунктом 1-2 Постанови КМУ №168 Військовою частиною НОМЕР_1 .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно з пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ).

Статтею 2 Закону № 2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року за №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (статті 2 Закону №2011-ХІІ).

Згідно статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: - посадовий оклад, оклад за військовим званням; - щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); - одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до пунктів 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України відповідно до пункту 21 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» згідно з Указом Президента України в Україні введено воєнний стан, який триває дотепер.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 року прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).

Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 1-2 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 встановлено лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення. При цьому, виплаті підлягають і час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після поранення.

Як вбачається з матеріалів справи, за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , в районі населеного пункту АДРЕСА_2 , де 06.10.2022 роек потрапив під ворожий артилерійський обстріл та отримав травму. Викладене засвідчує довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №1642 від 15.11.2022 роек, видана військовою частиною НОМЕР_1 .

Після отриманої 06.10.2022 року травми, 07.10.2022 року, позивача, у відповідності до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №216 від 07.10.2022 року, виключено з продовольчого забезпечення та направлено на стаціонарне лікування.

Матеріалами справи підтверджено, що стаціонарне лікування позивача продовжилось: з 07.10.2022 року по 10.10.2022 року - період перебування на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_3 АДРЕСА_2 та час переміщення до іншого лікарняного закладу охорони здоров`я, а саме - КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги»; з 10.10.2022 року по 03.11.2022 року - в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» (копія виписки із медичної карти амбулаторого (стаціонарного) хворого №8686/2022, виданої КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР (м. Дніпро, вул. Бехтерева, 1), з 03.11.2022 року по 16.11.2022 року в КП «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» ДОР» (копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2325, виданої КП «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» ДОР (м. Дніпро, пл.Соборна, 14); з 16.11.2022 року по 25.11.2022 року в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» ДОР» (копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № е 14768 психоневрологічного відділення, виданої КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» ДОР (м. Дніпро, пл. Соборна, 14), та копія довідки №6401 про тимчасову непридатність особи рядового і начальницького складу, виданої КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» ДОР, від 25.11.2022 року (м. Дніпро, пл. Соборна, 14); з 25.11.2022 року по 27.12.2022 року в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР (копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №10556/2022, виданої КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР; з 27.12.2022 року по 06.01.2023 року в КЗ «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» (копія виписки №2945 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої КЗ «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» (м. Дніпро, пл.Соборна, 14); 06.01.2023 року по 12.01.2023 року в військовій частині НОМЕР_4 (копія виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №436, виданого військовою частиною НОМЕР_4 ; 12.01.2023 року - військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_4 проведено медичний огляд відносно ОСОБА_1 , та, за результатами якого, видано довідку військово-лікарської комісії №334 від 12.01.2023 року .

Довідкою ВЛК №436 позивачу встановлено потребу у відпустці за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів на підставі статті 17-г (стан після первинних гострих невротичних порушень; адаптаційні розлади; ПТСР після епізоду загострення) графи II Розладу хвороб (розлади психіки та поведінки (F00-F99), їх наслідки) Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 року.

Також, з 12.01.2023 року по 03.02.2023 року - перебував у відпустці для лікування після отриманого 06.10.2022 року поранення.

На підставі розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 від 08.02.2023 року №925 військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_4 , 20.02.2023 року, проведено медичний огляд для визначення ступеня придатності позивача до військової служби, та, як результат, - 14.03.2023 року видано свідоцтво про хворобу №708, згідно якого встановлено причинний зв`язок: «Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини» (свідоцтво про хворобу №708 від 20.02.2023 року).

Відповідно до п. 13 свідоцтва про хворобу №708 від 14.03.2023 року мене, ОСОБА_1 , на підставі статті 17-а графи II Розладу хвороб, визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку; а згідно п. 14 свідоцтва про хворобу №708 - встановлено потребу у супроводжуючому.

З 03.02.2023 року по 17.03.2023 року позивач надалі продовжував лікування на стаціонарному відділенні в лікувальному закладі охорони здоров`я при військовій частині НОМЕР_4 (виписний епікриз із медичної карти стаціонарного хворого №1062, виданий військовою частиною НОМЕР_4 ). 18.03.2023 року, згідно з направленням №1165, виданим військовою частиною НОМЕР_1 , за наслідками отриманої 06.10.2022 року вибухової травми, позивача направлено на госпіталізацію з метою реабілітаційного лікування (направлення №1165 від 18.03.2023 року).

З 18.03.2023 року по 21.03.2023 року - час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого (з лікувального закладу при військовій частині НОМЕР_4 до КИП «Більче-Золотецька обласна лікарня реабілітації» імені В.Г.Вершигори Тернопільської обласної ради);

З 21.03.2023 року по 08.04.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Більче-Золотецька обласна лікарня реабілітації» імені В.Г.Вершигори Тернопільської обласної ради (копія виписка № 805, виданої КНГІ «Більче-Золотецька обласна лікарня реабілітації» імені В.Г.Вершигори.

Отже, під час проходження військової служби, позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, у відпустці для лікування після отриманого 06.10.2022 року поранення: у жовтні 2022 року - 25 календарних днів; у листопаді 2022 року - 30 календарних днів; у грудні 2022 року - 31 календарний день; у січні 2023 року - 31 календарний день; у лютому 2023 року - 28 календарних днів; у березні 2023 року - 31 календарний день; у квітня 2023 року - 8 календарних днів.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, нарахуванню і безпосередній виплаті позивачу ІНФОРМАЦІЯ_3 додаткової винагороди, передує прийняття відповідного наказу в порядку передбаченому пунктом 1-2 Постанови КМУ №168 Військовою частиною НОМЕР_1 .

Щодо доводів апелянта про те, що необхідно зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 , додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року №168, то колегія суддів наголошує, що оскільки Військовою частиною НОМЕР_1 не прийнятий наказ про виплату позивачу додаткової винагороди, відтак така вимога є передчасною.

Таким чином, з метою ефективного поновлення порушених прав позивача необхідно зобов`язати Військову частини НОМЕР_1 прийняти наказ про виплату ОСОБА_1 збільшеної до 100000 гривень додаткової винагороди, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, передбаченої п.1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", пропорційно дням безперервного (з 07.10.2022 року по 08.04.2023 року) перебування на стаціонарному лікуванні (в тому числі з урахуванням часу переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) та у відпустці для лікування після отриманого поранення за періоди: з 07.10.2022 року по 10.10.2022 року; з 10.10.2022 року по 03.11.2022 року; з 03.11.2022 року по 16.11.2022 року; з 16.11.2022 року по 25.11.2022 року; з 25.11.2022 року по 27.12.2022 року; з 27.12.2022 року по 06.01.2023 року; 06.01.2023 року по 12.01.2023 року; з 12.01.2023 року по 03.02.2023 року; з 03.02.2023 року по 17.03.2023 року, з 18.03.2023 року по 21.03.2023 року; з 21.03.2023 року по 08.04.2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає правильним висновок суду попередньої інстанції про те, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року у справі №500/7383/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді В. Я. Качмар
Т. В. Онишкевич