Справа № 560/4067/25
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4067/25
РІШЕННЯ

іменем України

04 липня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №26 від 28.02.2025, зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 24.09.1991 по 11.12.1996, призначити та виплатити пенсію за віком з 15.12.2024.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачі протиправно не зарахували їй до страхового стажу для призначення пенсії відповідні періоди роботи попри те, що вони належним чином підтверджуються наданими документами, зокрема записами трудової книжки.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у відзиві просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що спірним рішенням позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно зі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недостатністю необхідного страхового стажу. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відзив по справі не подало.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

У розумінні абз. 22 ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 26 Закону №1058-IV встановлені умови призначення пенсії за віком. За загальним правилом особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності відповідного стажу, визначеного у статті 26 Закону № 1058-IV, який для періоду звернення з 1 січня 2024 по 31 грудня 2024 становить не менше 31 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджено постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (надалі також - Порядок №637).

Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з приписів Порядку № 637, підтвердження трудового стажу потрібне у разі відсутності трудової книжки, необхідних записів в трудовій книжці, а також якщо містяться неправильні й неточні записи про періоди роботи.

Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58) заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції № 58, у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Водночас, працівник не несе відповідальності за правильність заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особою самостійно. Більше того, окремі недоліки заповнення трудової книжки, навіть якщо вони мають місце, не є підставою вважати відсутніми чи недоведеними відповідні періоди трудового стажу. Трудовим законодавством України не передбачено можливості працівнику здійснювати контроль за правильністю ведення обліку та заповнення роботодавцем трудової книжки, тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а звернув увагу на те, що певні недоліки заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування до страхового стажу відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 виповнилось 60 років. Дата народження позивачки ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається з відомостей паспорта, копія якого є у справі.

21.02.2025 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.02.2025 №26 позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 31 рік. Страховий стаж для визначення права на пенсію за віком з врахуванням положень абз. 3 п.1 ч.1 ст. 3-1 розділу ХV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 28 років 4 місяці.

Із тексту рішення встановлено, що за результатами розгляду документів позивачці не враховано період роботи з 24.09.1991 по 11.12.1996, оскільки наявне виправлення в наказі при прийнятті на роботу; період з 21.02.2002 по 31.12.2002, оскільки відсутні індивідуальні відомості про застраховану особу. У призначенні пенсії за віком згідно з заявою від 21.02.2025 відмовлено через відсутність необхідного страхового стажу.

Із змісту записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка належить позивачці, встановлено наступне: запис 12 (24.09.1991 - прийнята на роботу продавцем); запис 14 (11.12.1996 звільнена з роботи); запис 19 (21.02.2002) прийнята на роботу продавцем продовольчих товарів); запис 20 (31.12.2002 звільнена з роботи). Встановлено, що зазначені записи трудової книжки позивачки містять посилання на трудовий договір, накази про прийняття на роботу, про звільнення, відбитки печаток, підписи уповноважених осіб.

Трудова книжка працівника є належною підставою для підтвердження стажу роботи для призначення (перерахунку) пенсії. В свою чергу, незарахування періодів роботи до страхового стажу через можливі виправлення у записах про прийняття на роботу особами, за дії яких працівник не відповідає, є необґрунтованим.

Також відповідач не врахував період роботи позивачки з 21.02.2002 по 31.12.2002, оскільки відсутня інформація в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Обов`язок сплати страхових внесків згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ч. 6 та 12 ст. 20) та обов`язок сплати єдиного внеску за Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (п. 10 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4) покладений на страхувальників (роботодавців).

Періоди роботи, за які підприємство - страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату, та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватись до страхового стажу застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи можливо надати документальне підтвердження фактичної сплати страхувальником страхових внесків. Працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем - платником страхових внесків (єдиного внеску). Отже, відсутність у інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу) відомостей про сплату роботодавцем страхових внесків за відповідний період не є підставою для позбавлення особи права на стаж та пенсію.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року в справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року в справі № 482/434/17 щодо аналогічних правовідносин.

Належних доказів того, що записи про періоди роботи позивачки є неправильними, недостовірними або непідтвердженими, відповідачами суду не надано. Також відсутні докази того, що у вказані періоди позивачка не працювала або їй не була виплачена заробітна плата.

Оскільки працівник не відповідає за правильність оформлення записів трудової книжки/документації і не може контролювати процес їх заповнення, на нього не може перекладатись і тягар доведення правдивості чи достовірності таких даних.

Відтак, оскільки зарахований раніше стаж позивачки складає понад 28 років, а тривалість стажу, що повинен бути зарахований за цим рішенням, становить понад 6 років, у сукупності стаж позивачки складає понад 31 рік, необхідний для призначення їй пенсії за віком.

Зважаючи на це, прийняте відповідачем рішення про відмову у призначенні пенсії, що ґрунтується на незарахуванні ( невизнанні) частини наявного у позивачки стажу, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивачка із заявою до пенсійного органу звернулась 21.02.2025 ( у тримісячний строк з дня досягнення пенсійного віку) відтак пенсія повинна бути призначена з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Оскільки пенсійні органи не довели правомірності прийнятого рішення і доводи позивачки належними доказами не спростували, позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.02.2025 №26 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 24.09.1991 по 11.12.1996 згідно із записами трудової книжки, зобов`язати призначити пенсію за віком з 15.12.2024 та провести нарахування і виплату пенсії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 04 липня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (просп. Богдана Хмельницького, 116А,м. Дніпро,Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н,49033 , код ЄДРПОУ - 21910427)

Головуючий суддя І.С. Козачок