Справа № 420/10815/25
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України (далі в/ч НОМЕР_1 ), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми, виплаченої йому - ОСОБА_1 , грошового забезпечення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 у справі №420/5035/24;

зобов`язати в/ч НОМЕР_1 компенсувати йому - ОСОБА_1 , суму податку з доходів фізичних осіб, яка утримана з суми, виплаченого грошового забезпечення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 у справі №420/5035/24;

визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з сум індексації грошового забезпечення, одноразової допомоги при звільненні, виплачених йому - ОСОБА_1 , на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 у справі №420/4805/24;

зобов`язати в/ч НОМЕР_1 компенсувати йому - ОСОБА_1 , суму податку з доходів фізичних осіб, яка утримана з сум індексації грошового забезпечення, одноразової допомоги при звільненні, виплачених на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 у справі №420/4805/24.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.12.2024 відповідач на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 у справі №420/5035/24 виплатив йому грошове забезпечення за період з 01.02.2020 по 13.11.2023 року зі збільшеного посадового окладу та окладу за військовим званням на загальну суму 328437,89 грн. Проте таку виплату здійснено з утриманням податку з доходів фізичних осіб (далі ПДФО) у сумі 73179,88 грн.

Також на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 у справі №420/4805/24 відповідач 12.03.2025 року виплатив йому 9418,97 грн одноразової грошової допомоги при звільненні та 43172,34 грн індексації грошового забезпечення. Однак з виплачених сум також утримано ПДФО у сумі 9537,65 грн та 2212,90 грн відповідно.

Позивач зазначив, що на підставі положень постанови КМУ від 15.01.2004 №44 та п.168.5 ст.168 ПК України військовослужбовець, звільнений з військової служби, має право на виплату грошової компенсації за утриманий ПДФО з грошового забезпечення в період проходження ним військової служби.

Вважає, що він не може бути позбавлений права на компенсацію суми ПДФО, оскільки несвоєчасна виплата грошового забезпечення у належному розмірі (не в день звільнення позивача та проведення з ним розрахунку) сталася з вини відповідача.

Позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 21.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що п.168.5 ст.168 ПК України передбачено компенсацію ПДФО за грошове забезпечення, одержане військовослужбовцями у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

До того ж, пунктом 4 Порядку, затвердженого постановою КМУ №44 від 15.01.2004 передбачено, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Оскільки норми Порядку і ПК України містять положень, що компенсація виплачується звільненим з військової служби громадянам України, відсутні підстави для її виплати позивачу.

Справа розглянута в письмовому провадженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 , якого наказом №650 від 13.11.2023 року виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, у зв`язку зі звільненням на підставі п.п. «г» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме через сімейні обставини або інші поважні причини, якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу виховання дитини з інвалідністю віком до 18 років.

Позивач, вважаючи що, йому виплачувалось грошове забезпечення не в повному розмірі, звертався до суду з позовами до в/ч НОМЕР_1 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 по справі №420/5035/24, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2024, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 у період з 01.02.2020 по 13.11.2023 грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2023 роки, грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року. Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату за період з 01.02.2020 по 13.11.2023 грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2023 роки, грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні основної щорічної відпустки та премії, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, з урахуванням раніше виплачених сум.

Також рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 по справі №420/4805/24, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2024, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільнені в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повних 14 років календарної служби. Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомогу при звільнені в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повних 15 років календарної військової служби з врахуванням проведеної виплати. Визнано протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з встановленням базового місяця вересень 2014 року. Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 враховуючи базовий місяць - січень 2008 року та з врахуванням раніше проведеної виплати.

На виконання рішення суду від 07.05.2024 по справі №420/5035/24 в/ч НОМЕР_1 07.12.2024 року виплачено позивачу 328437,89 грн грошового забезпечення.

Згідно з довідкою-розрахунком перерахунку грошового забезпечення за період з 01.02.2020 по 13.11.2023 нараховано 406554,90 грн, утримано: військовий збір 6098,33 грн та ПДФО 73179,88 грн, нараховано суму судового збору 1211,20 грн. Всього до виплати 328487,89 грн.

Також на виконання рішення суду від 02.04.2024 по справі №420/4805/24 в/ч НОМЕР_1 12.03.2025 року виплачено позивачу 9418,97 грн одноразової грошової допомоги при звільнені та 43172,34 грн індексації грошового забезпечення.

Відповідно до довідки-розрахунку одноразової грошової допомоги при звільнені нараховано 12293,90 грн, утримано: військовий збір 614,70 грн та ПДФО 2212,90 грн. Всього до виплати 9466,30 грн.

Згідно з довідкою-розрахунком щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення нараховано 52986,93 грн, утримано: військовий збір 2649,35 грн та ПДФО 9537,65 грн, нараховано суму судового збору 2422,40 грн. Всього до виплати 43222,34 грн.

Не отримавши під час виплати грошового забезпечення на виконання рішень суду компенсацію ПДФО, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч.1-3 ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 4 ст.9 Закону №2011-XII передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум ПДФО, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі грошова компенсація), визначено Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 (далі Порядок №44).

Пунктами 2, 3 Порядку №44 передбачено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Пунктами 4, 5 Порядку №44 передбачено, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми ПДФО, утриманого з грошового забезпечення.

Верховний Суд у постанові від 27.07.2023 у справі №380/813/22 зазначив, що аналіз п.2-3 Порядку №44 дає підстави для висновку, що грошова компенсація сум ПДФО, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, військовослужбовцями, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми ПДФО, утриманого з грошового забезпечення.

Також у постанові від 26.03.2020 по справі №813/189/18 Верховний Суд зазначив, що компенсація ПДФО відноситься до компенсаційних платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема, осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ. Верховний Суд дійшов висновку, що нарахування та виплата грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку позивачу має бути проведена відповідачем з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 Порядку №44.

Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постанові від 27.07.2023 у справі №380/813/22.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі ч.5 ст.242 КАС України суд по цій справі враховує правовий висновок Верховного Суду та вважає, що компенсація ПДФО як окрема гарантія соціального захисту осіб рядового і начальницького складу підлягає нарахуванню та виплаті одночасно з виплатою грошового забезпечення, на яке військовослужбовець мав право.

При цьому, суд не приймає доводи в/ч НОМЕР_1 , що ПДФО не підлягає компенсації, у зв`язку з тим, що станом на день розрахунку ОСОБА_1 втратив статус військовослужбовця, оскільки суд на підставі ч.5 ст.242 КАС України враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25.06.2020 у справі №825/761/17.

Так у справі №825/761/17 Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість таких доводів скаржника військової частини НОМЕР_2 та зазначив, що оскільки при належному виконанні відповідачем своїх зобов`язань та виплаті позивачу грошової допомоги при звільненні в повному розмірі грошова компенсація у розмірі суми ПДФО, утриманого з грошового забезпечення, мала бути виплачена позивачу одночасно з виплатою йому грошової допомоги при звільненні за наявності у позивача статусу військовослужбовця.

Вказана правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 29.07.2020 у справі №814/142/17.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про протиправність бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації сум ПДФО, утриманого з грошового забезпечення, яке нараховане на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 по справі №420/5035/24 та від 02.04.2024 по справі №420/4805/24.

Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію сум ПДФО, утриманого з грошового забезпечення, яке нараховане на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 по справі №420/5035/24 та від 02.04.2024 по справі №420/4805/24.

Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст.73,74,75,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає, що на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань в/ч НОМЕР_1 .

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 7, 9, 139, 241-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення, яке нараховане на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 по справі №420/5035/24 та від 02.04.2024 по справі №420/4805/24.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення, яке нараховане на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 по справі №420/5035/24 та від 02.04.2024 по справі №420/4805/24.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва