Справа № 160/7904/25
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2025 рокуСправа №160/7904/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та стягнення коштів, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , щодо не включення до періодів, за які ОСОБА_1 нараховано та виплачена додаткову винагороду, встановлену Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, часу безпосередньої участі ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій, Луганській, Херсонській та Харківський областях, за періоди часу з 14.03.2022 по 16.06.2022 включно, з 09.08.2022 по 23.08.2022 включно, з 23.08.2022 по 18.11.2022 включно, з 09.12.2022 по 07.02.2023 включно, з 23.03.2023 по 29.09.2023 включно та з 11.10.2023 по 14.03.2024 включно;
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , щодо невиплату ОСОБА_1 компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 2023р. та 2024р.;
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , щодо утримання з грошового забезпечення ОСОБА_1 , за період часу з вересня 2022 року по березень 2024 року включно, військового збору;
- стягнути з Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 525598,31 гривень недоплаченої ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої Постановою КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168;
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач призваний на військову службу під час мобілізації та 28.02.2022 направлений для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 . З 17.11.2024 позивача звільнено з військової служби у запас за станом здоров?я. Позивач вказує, що у спірні періоди безпосередньо приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій, Луганській, херсонській та Харківський областях, проте, йому не була виплачена додаткова збільшена винагорода для військовослужбовців під час дії воєнного стану. Крім того, позивачу не було виплачено компенсацію за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій, що стало підставою для зверення до суду з жаним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він прсить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки у спірний період позивач не брав безпосередньої участі у бойових діях в розумінні пункту 1 Постанови №168. Відповідач вважає, що перебування позивача в Донецькій, Луганській, Херсонській та Харківський областях, не дає йому права заявляти претензії на суми збільшеної щомісячної додаткової винагороди, на відміну від тих військовослужбовців, які безпосередньо виконували та виконують бойові (спеціальні) завдання на передовій згідно з бойовими розпорядженнями (наказами). Підтвердженням того, що позивач не брав участь у бойових діях, є відсутність як підстав у вигляді рапорту командира підрозділу для включення позивача у наказ про виплату додаткової винагороди (пункт 6 Окремого доручення), так і документального підтвердження, передбаченого пунктом 3 Окремого доручення, а саме: відсутні бойові накази (бойові розпорядження), які б підтверджували залучення позивача до бойових дій та/або виконання спеціальних завдань; в силу специфіки діяльності відділення зв`язку штабу в підрозділі не передбачений журнал бойових дій, при цьому відомості про участь позивача у бойових діях чи виконанні бойових (спеціальних) завдань під час виїзду до бойових підрозділів (батальйонів) також відсутні в журналах бойових дій таких підрозділів та в журналі бойових дій військової частини (бригади); в рапортах (донесеннях) командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань не вказувалися відомості про позивача як такого, який брав безпосередню участь у бойових діях або виконанні бойових завдань. За таких обставин, у військової частини відсутні правові підстави для включення позивача до наказів командира частини про виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі, а в позивача відсутні правові підстави вимагати виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі.
Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач 27.02.2022 призваний на військову службу під час мобілізації та 28.02.2022 направлений для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується відповідними записами на сторінках 4 та 8 військового квітка.
Відповідно до Довідки від 20.07.2024 №2537 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, позивач брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за періоди: з 14.03.2022 по 16.06.2022, 09.08.2022 по 23.08.2022, з 23.08.2022 по 18.11.2022, з 09.12.2022 по 07.02.2023; з 23.03.2023 по 29.09.2023, з 11.10.2023 по 14.03.2024, де зазначена підстава - накази командира військової частини НОМЕР_1 від 14.03.2022 №75, від 16.06.2022 за №169, від 09.08.2022 за №232, від 23.08.2022 за №247, від 18.11.2022 за №345, від 09.12.2022 за №374, від 07.02.2023 №39, від 23.03.2023 за №88, від 29.09.2023 за №278, від 11.10.2023 за №290, від 14.03.2024 за №74.
З матеріалів справи вбачається, що 20.11.2024 позивач виключений з особового складу військової частини відповідно до наказу №332 від 20.11.2024.
Відповідно до листа військової частини НОМЕР_1 від 16.12.2024 №9375 позивачу нараховано та виплачено грошове забезпечення в наступних розмірах:
- за березень 2022 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №1035 від 27.05.22) нараховано за період з 14.03.2022 по 31.03.22 з розрахунку 70 000 гривень; сума нарахування склала 40 645,16 грн.; військовий збір 609,68 грн.; сума виплати склала 40 035,48 грн.
- за квітень 2022 року (наказ командира військової частини НОМЕР_2 №660 від 04.05.2022) нараховано за період з 01.04.2022 по 30.04.2022 з розрахунку 70 000 гривен; сума нарахування склала 100 000 грн.; військовий збір 1500 грн.; сума виплати склала 98 500 грн.
- за травень 2022 року (постанова КМУ №168 від 28.02.2022) нараховано за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 з розрахунку 30 000 гривен; сума нарахування склала 30 000 грн.; військовий збір 450 грн.; сума виплати склала 29 550 грн.
- за червень 2022 року (постанова КМУ №168 від 28.02.2022) нараховано за період з 01.06.2022 по 31.06.2022 з розрахунку 30 000 гривен; сума нарахування склала 30 000 грн.; військовий збір 450 грн.; сума виплати склала 29 550 грн.
- за вересень 2022 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №3309 від 04.10.2022) нараховано за період з 01.09.2022 по 30.09.2022 з розрахунку 100 000 гривен; сума нарахування склала 100 000 грн.; військовий збір 1 500 грн.; сума виплати склала 98 500 грн.
- за жовтень 2022 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №3969 від 03.11.2022) нараховано за період з 01.10.2022 по 31.10.2022 з розрахунку 100 000 гривен; сума нарахування склала 100 000 грн.; військовий збір 1 500 грн.; сума виплати склала 98 500 грн.
- за листопад 2022 роу (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №4500 від 04.12.2022) нараховано за період з 01.11.2022 по 14.11.2022 з розрахунку 70 000 гривень та відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 нараховано за період з 01.11.2022 по 30.11.2022 з розрахунку 30 000 ривень; сума нарахування склала 62 666,67 грн.; військовий збір 940,00 грн.; сума виплати склала 61 726,67 грн.
- за січень 2023 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №1521 від 21.02.2023 та наказ командира військової частини НОМЕР_2 №1058 від 04.02.2023) нараховано за період з 01.01.2023 по 11.01.2023 з розрахунку 100000 гривень та за період з 12.01.2023 по 31.01.2023 з розрахунку 100000 гривень; сума нарахування склала 100 000,00 грн.; військовий збір 1500,00 грн.; сума виплати склала 98 500 грн.
- за лютий 2023 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №1746 від 04.03.2023) нараховано за період з 01.02.2023 по 06.02.2023 з розрахунку 30 000 гривень; сума нарахування склала 6 428,57 грн.; військовий збір 96,43 грн.; сума виплати склала 6 332,14 грн.
- за березень 2023 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №3028 від 29.04.2023 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 №2240 від 04.04.2023) нараховано за період з 14.03.2023 по 22.03.2023 з розрахунку 30 000 гривень, та за період з 23.03.2023 по 31.03.2023 з розрахунку 30 000 гривень; сума нарахування склала 17 419,35 грн.; військовий збір 261,29 грн.; сума виплати склала 17 158,06 грн.
- за квітень 2023 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №3266 від 04.05.2023 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 №3266 від 04.05.2023) нараховано за період з 01.04.2023 по 17.04.2023 з розрахунку 30 000 гривень, та за період з 18.04.2023 по 21.04.2023 з розрахунку 100 000 гривень, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №3266 від 04.05.2023 нараховано за період з 22.04.2023 по 30.04.2023 з розрахунку 30 000 гривень; сума нарахування склала 39 333,33 грн.; військовий збір 590,00 грн.; сума виплати склала 38 743,33 грн.
- за травень 2023 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №4586 від 04.06.2023 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 №5994 від 18.07.2023) нараховано за період з 01.05.2023 по 05.05.2023 з розрахунку 30 000 гривень, та за період з 06.05.2023 по 31.05.2023 з розрахунку 100 000 гривень; сума нарахування склала 88 709,68 грн.; сума виплати склала 88 709,68 грн.
- за червень 2023 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №5626 від 04.07.2023) нараховано за період з 01.06.2023 по 30.06.2023 з розрахунку 100 000 гривень; сума нарахування склала 100 000 грн.; військовий збір 1 500 грн.; сума виплати склала 100 000 грн.
- за липень 2023 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №6374 від 04.08.2023) нараховано за період з 01.07.2023 по 31.07.2023 з розрахунку 100 000 гривень; сума нарахування склала 100 000 грн.; військовий збір 1 500 грн.; сума виплати склала 98 500 грн.
- за серпень 2023 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №7034 від 04.09.2023 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 №7034 від 04.09.2023) нараховано за період з 06.08.2023 по 10.08.2023 з розрахунку 30 000 гривень, та за період з 26.08.2023 по 31.08.2023 з розрахунку 100 000 гривень; сума нарахування склала 24 193,55 грн.; військовий збір 362,90 грн.; сума виплати склала 23 830,64 грн.
- за вересень 2023 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №7787 від 04.10.2023 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 №7787 від 04.10.2023) нараховано за період з 01.09.2023 по 05.09.2023 з розрахунку 100 000 гривень, та за період з 06.09.2023 по 10.09.2023 з розрахунку 30 000 гривень, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №7787 від 04.10.2023 нараховано за період з 11.09.2023 по 30.09.2023 з розрахунку 100 000 гривень; сума нарахування склала 88 333,33 грн.; військовий збір 1 325,00 грн.; сума виплати склала 87 008,33 грн.
- за жовтень 2023 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №8508 від 04.11.2023 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 №8508 від 04.11.2023) нараховано за період з 11.10.2023 по 14.10.2023 з розрахунку 30 000 гривень, та за період з 15.10.2023 по 18.10.2023 з розрахунку 100 000 гривень, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №8508 від 04.11.2023 нараховано за період з 19.10.2023 по 19.10.2023 з розрахунку 30 000 гривень, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №8508 від 04.11.2023 нараховано за період з 20.10.2023 по 31.10.2023 з розрахунку 100 000 гривень; сума нарахування склала 56 451,61 грн.; військовий збір 846,77 грн.; сума виплати склала 55 604,84 грн.
- за листопад 2023 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №9306 від 04.12.2023 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 №9306 від 04.12.2023) нараховано за період з 01.11.2023 по 14.11.2023 з розрахунку 100 000 гривень, та за період з 15.11.2023 по 16.11.2023 з розрахунку 30 000 гривень, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №9306 від 04.12.2023 нараховано за період з 17.11.2023 по 30.11.2023 з розрахунку 100 000 гривень; сума нарахування склала 95 333,33 грн.; військовий збір 1 425,00 грн.; сума виплати склала 93 903,33 грн.
- за грудень 2023 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №103 від 04.01.2024 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 №103 від 04.01.2024) нараховано за період з 01.12.2023 по 12.12.2023 з розрахунку 100 000 гривень, за період з 13.12.2023 по 19.12.2023 з розрахунку 30 000 гривень, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №103 від 04.01.2024 нараховано за період з 20.12.2023 по 27.12.2023 з розрахунку 100 000 гривень; сума нарахування склала 71 290,32 грн.; військовий збір 1 069,35 грн.; сума виплати склала 70 220,97 грн.
- за січень 2024 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №871 від 05.02.2024 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 №871 від 05.02.2024) нараховано за період з 01.01.2024 по 01.01.2024 з розрахунку 30 000 гривень, за період з 02.01.2024 по 14.01.2024 з розрахунку 100 000 гривень, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №871 від 05.02.2024 нараховано за період з 15.01.2024 по 19.01.2024 з розрахунку 30 000 гривень, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №871 від 05.02.2024 нараховано за період з 01.01.2024 по 01.01.2024 з розрахунку 30 000 гривень, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №871 від 05.02.2024 нараховано за період з 20.01.2024 по 26.01.2024 з розрахунку 100 000 гривень; сума нарахування склала 70 322,58 грн.; військовий збір 1054,83 грн.; сума виплати склала 69 267,74 грн.
- за лютий 2024 року військова частина НОМЕР_1 повідомила про відсутність підстав для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди.
- за березень 2024 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №2217 від 04.04.2024) нараховано за період з 01.03.2024 по 14.03.2024 з розрахунку 100 000 гривень; сума нарахування склала 45 161,29 грн.; сума виплати склала 45 161,29 грн.
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.
Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.
Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII /надалі - Закон № 2011-XII/.
Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" /надалі - Постанова №704/ установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку №260 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
Пунктом 3 розділу І Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому відповідними Законами України неодноразово продовжувався та на час розгляду даної справи триває.
Також у зв`язку з військовою агресією росії проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Президент України Указом від 24 лютого 2022 року № 69/2022 оголосив загальну мобілізацію упродовж 90 діб.
Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 Про загальну мобілізацію Кабінету Міністрів України доручено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання названих указів Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року видав Постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" /надалі Постанова № 168/ .
Відповідно до п. 1 Постанови № 168 (в редакції до змін, внесених постановою від 09.08.2023 № 836) установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Отже, відповідно до пункту 1 Постанови №168 підставою для виплати військовослужбовцям ЗСУ додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень є те, що військовослужбовці:
1)беруть безпосередню участь у бойових діях;
2) забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
За таких обставин, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях є достатньою підставою для нарахування такому військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі 100000 грн.
Отже, з 24 лютого 2022 року у військовослужбовців Збройних Сил України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000, 00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Підставою для нарахування та виплати такої винагороди є відповідний наказ командира.
У постанові від 22 листопада 2023 року у справі №520/690/23 Верховний Суд констатував, що "текстуальний виклад цієї частини пункту 1 Постанови №168 має широкий зміст, що за певних умов могло б спричиняти неоднакове її розуміння та застосування, наслідком чого може бути необґрунтована невиплата військовослужбовцю додаткової винагороди або, навпаки, виплата за відсутності для цього підстав".
Відповідно до статті 8 Закону України "Про Збройні Сили України" від 6 грудня 1991 року №1934-XII Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством, в тому числі визначає порядок виплати грошового забезпечення (абзац 2 частини четвертої статті 9 Закону №2011-XII).
Так, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови №168, Міністр оборони України видав директиви від 7 березня 2022 року №248/1217, від 25 березня 2022 року №248/1298, від 18 квітня 2022 року №248/1529, 23.06.2022 № 912/з/29, доведені до кожної окремої військової частини (установи) у формі телеграм, які протягом спірного періоду регулювали питання визначення саме документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця в означених діях і заходах.
Надання таких телеграм, які є формою рішення Міністра, обов`язкового до виконання суб`єктами, підпорядкованими Міністерству оборони України, обґрунтоване особливостями правового режиму воєнного стану.
Відповідно до змісту окремого доручення Міністра оборони України №248/1298 від 25 березня 2022 року під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:
бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;
бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;
бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно- розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій) /пункту 1/.
На період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:
100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);
30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби) /пункту 2/.
Райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.
Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.
Командирам військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цієї телеграми /пункту 4/.
Виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень здійснювати на підставі наказів:
командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі - військові частини) - особовому складу військової частини;
керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 2 до цієї телеграми) /пункту 5/.
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів /пункту 6/.
У період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включати військовослужбовців, які брали безпосередню участь у бойових діях або заходах та:
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень, травм) - за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер), але не більше періоду дії воєнного стану;
захоплені в полон або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у випадках, якщо такі факти мали місце, як до введення воєнного стану в Україні, так і після його введення) /пункту 7/.
У період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмірі 100 000 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії /пункту 8/.
беруть участь у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки; проходять службу у багатонаціональних органах військового управління за кордоном;
добровільно здалися в полон - з дня захоплення в полон, оголошеного наказом командира;
самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - з дня самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), оголошеного наказом командира;
відбувають покарання на гауптвахті та в дисциплінарних частинах - з дня початку відбування покарання, оголошеного наказом командира;
усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади - з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира;
відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) - за місяць, у якому здійснено таке порушення;
перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння - за місяць, у якому здійснено таке порушення;
навмисно спричинили собі тілесні ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство (крім випадків доведення особи до самогубства, встановленого судом) - за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство;
у разі вчинення інших дій (бездіяльності), які мають ознаки адміністративного або кримінального правопорушення - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення; перебували:
під вартою чи домашнім арештом; на навчанні за кордоном;
у відпустках, за якими відповідно до законодавства України не передбачено збереження грошового забезпечення /пункту 10/.
Відповідно до окремого доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23 червня 2022 року з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168, вимагається під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів" (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно- розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей; здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою; здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.
Пунктом 3 Окремого доручення МОУ №912/з/29 встановлено, що райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.
Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.
Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Генеральному штабу Збройних Сил України довести до військ затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України перелік органів військового управління (штабів угрупування військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, що мають право видавати довідки про підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або заходах відряджених до цих органів військовослужбовців за формою, наведеною в додатку № 4 до цього доручення.
Пунктом 4 Окремого доручення МОУ №912/з/29 доручено керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, командирам військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цього доручення.
У разі, якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням в ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведеною у додатку №2 до цього доручення.
В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 3 до цього доручення).
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Зазначене не стосується військовослужбовців, визначених у підпунктах 9.4. - 9.8., 9.10., які протягом поточного місяця загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини) або захоплені в полон, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні або отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини.
Згідно з пунктом 14 Окремого доручення МОУ №912/з/29 це доручення застосовувати з 01.06.2022 (крім абзацу третього пункту 1, абзацу четвертого пункту 7 та підпункту 9.11 пункту 9 (в частині виплати додаткової винагороди військовослужбовцям за час проходження підготовки (навчання) за кордоном щодо порядку застосування, обслуговування та ремонту різних видів озброєння та військової/спеціальної техніки) цього доручення, які застосовувати з 24.02.2022).
Таким чином, умовою для виплати військовослужбовцям, які брали безпосередню участь у бойових діях у певний період, додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн, відповідно до Постанови КМУ №168, є безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в районах здійснення зазначених заходів, а підставою для нарахування та виплати такої винагороди є відповідний наказ командира.
Згідно з наведеними положеннями документальним підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів є: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Як встановлено судом, відповідно до Довідки від 20.07.2024 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 14.03.2022 по 16.06.2022 на підставі наказів командира ВЧ НОМЕР_1 № 75 від 14.03.2022р. та №169 від 16.06.2022; з 09.08.2022 по 23.08.2022 на підставі наказів командира ВЧ НОМЕР_1 №232 від 09.08.2022 та № 247 від 23.08.2022; з 23.08.2022 по 18.11.2022, на підставі наказів командира ВЧ НОМЕР_1 № 247 від 23.08.2022 та №345 від 18.11.2022; з 09.12.2022 по 07.02.2023, на підставі наказів командира ВЧ НОМЕР_1 № 374 від 09.12.2022 та №39 від 07.02.2023; з 23.03.2023 по 29.09.2023 на підставі наказів командира ВЧ НОМЕР_1 №88 від 23.03.2023 та №278 від 29.09.2023; з 11.10.2023 по 14.03.2024, на підставі наказів командира ВЧ НОМЕР_1 №290 11.10.2023 та №74 від 14.03.2024; позивач безпосередньо приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій, Луганській, херсонській та Харківський областях.
Підставою для видачі довідки зазначено накази командира військової частини НОМЕР_1 від 14.03.2022 №75, від 16.06.2022 за №169, від 09.08.2022 за №232, від 23.08.2022 за №247, від 18.11.2022 за №345, від 09.12.2022 за №374, від 07.02.2023 №39, від 23.03.2023 за №88, від 29.09.2023 за №278, від 11.10.2023 за №290, від 14.03.2024 за №74.
Практика Верховного Суду свідчить, що виплата додаткової винагороди у розмірі до 100 000 гривень обумовлена участю у бойових діях або заходах, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення, та підтвердженням цих обставин відповідними документами.
За позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 20.06.2024 у справі №460/6992/23 підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах є довідка керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи , до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець. Довідка, видана керівником органу військового управління або штабу, є підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях чи заходах з національної безпеки.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 21.03.2024 у справі №560/3141/23 за зміст таких довідок відповідальність несе уповноважений командир (начальник), який видав відповідну довідку. Тож, якщо відрядженому військовослужбовцю видано довідку про підтвердження його участі у бойових діях або заходах, зміст та форма якої відповідають додаткам № 1, 2 окремого доручення, підписану уповноваженим командиром (начальником), то презюмується, що цей командир (начальник) перевірив та підтвердив наявність документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, визначених пунктом 3 окремого доручення, на підставі якого визначив терміни безпосередньої участі кожного конкретного відрядженого військовослужбовця у бойових діях або заходах.
Зміст цих документів може ставитися під сумнів лише за наявності доказів недобросовісного чи зловмисного спотворення фіксації реальної участі конкретного військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах. Іншим випадком необхідності пошуку доказів участі військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах може бути ситуація втрати (знищення) документів військової частини (підрозділу) в умовах бойових дій, засвідчена відповідними документами (пункт 43 постанови Верховного Суду від 21.03.2024 у справі №560/3141/23).
Доказів на підтвердження того, що довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, містить недостовірну інформацію, зокрема в частині підстави її видачі та періоду безпосередньої участі поивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Донецькій, Луганській, Херсонській та Харківський областях, відповідачем не надано та відповідні доводи відповідачем не заявлялися.
Таким чином, у вказані вище періоди позивач проходив військову службу та брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Донецькій, Луганській, Херсонській та Харківський областях, які наказами ГК ЗСУ про визначення районів ведення бойових дій були визначені в цей період як район ведення воєнних (бойових дій).
З огляду на те, що документальним підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів є, Довідка від 20.07.2024 №2537 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, яка підтверджує участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за періоди з 14.03.2022 по 16.06.2022, 09.08.2022 по 23.08.2022, з 23.08.2022 по 18.11.2022, з 09.12.2022 по 07.02.2023; з 23.03.2023 по 29.09.2023, з 11.10.2023 по 14.03.2024, суд доходить висновку, що відповідач безпідставно не нарахував та не виплатив позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, у розмірі, збільшеному до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.
З матеріалів справи вбачається, що військовою частиною НОМЕР_1 було нараховано позивачу додаткове грошового забезпечення за періоди з 14.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 09.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 14.11.2022, з 11.12.2022 по 25.12.2022, з 26.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 11.01.2023, з 12.01.2023 по 31.01.2023 , з 18.04.2023 по 21.04.2023, з 06.05.2023 по 31.05.2023, з 01.06.2023 по 30.06.2023, з 01.07.2023 по 31.07.2023, з 26.08.2023 по 31.08.2023, з 01.09.2023 по 05.09.2023, з 11.09.2023 по 29.09.2023, з 15.10.2023 по 18.10.2023, з 20.10.2023 по 31.10.2023, з 01.11.2023 по 14.11.2023, з 17.11.2023 по 30.11.2023, з 01.12.2023 по 12.12.2023, з 20.12.2023 по 27.12.2023, з 02.01.2024 по 14.01.2024, з 20.01.2024 по 26.01.2024, з 01.03.2024 по 14.03.2024.
Здійснивши аналіз нарахованих сум грошового забезпечення, суд доходить висновку, що відповідачем протиправно було не нараховано додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, у розмірі, збільшеному до 100 000 грн. за період з 01.05.2022 по 16.06.2022; з 15.11.2022 по 18.11.2022; з 09.12.2022 по 10.12.2022; з 01.02.2022 по 07.02.2022; з 23.03.2023 по 31.03.2023; з 01.04.2023 по 17.04.2023; з 22.04.2023 по 30.04.2023; з 01.05.2023 по 05.05.2023; з 06.08.2023 по 25.08.2023; з 06.09.2023 по 10.09.2023; з 11.10.2023 по 14.10.2023; за 19.10.2023; з 15.11.2023 по 16.11.2023; з 13.12.2023 по 19.12.2023; за 01.01.2024; з 15.01.2024 по 19.01.2024; з 27.01.2024 по 31.01.2024; з 01.02.2024 по 29.02.2024. Саме в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.
В частині не включення до періодів, за які ОСОБА_1 нараховано та виплачена додаткову винагороду, встановлену Постановою КМУ від 28.02.2022 №168, часу безпосередньої участі ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій, Луганській, Херсонській та Харківський областях, за періоди з 14.03.2022 по 30.04.2022, з 09.08.2022 по 14.11.2022, з 11.12.2022 по 25.12.2022, з 26.12.2022 по 31.01.2023, з 18.04.2023 по 21.04.2023, з 06.05.2023 по 31.07.2023, з 26.08.2023 по 05.09.2023, з 11.09.2023 по 29.09.2023, з 15.10.2023 по 18.10.2023, з 20.10.2023 по 14.11.2023, з 17.11.2023 по 12.12.2023, з 20.12.2023 по 27.12.2023, з 02.01.2024 по 14.01.2024, з 20.01.2024 по 26.01.2024, з 01.03.2024 по 14.03.2024 суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Стосовно не виплати грошової компенсації за невикористані додаткові відпустки, суд зазначає наступне.
Згідно з п.12 статті 12 Закону №3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій надаються такі пільги, зокрема, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.
Стаття 4 Закону України від 05 листопада 1996 року «Про відпустки» передбачає у тому числі інші додаткові відпустки, передбачені законодавством. Відповідно до статті 16-2 Закону №504/96-ВР учасникам бойових дій, статус яких визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», надається додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.
Згідно з пунктом 8 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України «Про відпустки». Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.
Абзацом 3 пункту 14 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки.
Як вбачається з п.17 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ в особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки, передбачені частинами першою, шостою та дванадцятою цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. Відповідно до пункту 19 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток (...), припиняється.
Визначення поняття особливого періоду наведене у Законах України від 21 жовтня 1993 року №3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та від 06 грудня 1991 року №1932-XII «Про оборону України» (далі - Закони №3543-XII та №1932-XII відповідно).
Згідно зі ст.1 Закону №1932-XII особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний стан і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що в особливий період з моменту оголошення мобілізації припиняється надання військовослужбовцям інших видів відпусток.
Однак Законом №2011-XII не передбачене припинення виплати компенсації за невикористані частини додаткової відпустки, право на яку військовослужбовець - учасник бойових дій набув за період проходження ним військової служби. Водночас, у разі невикористання додаткової відпуски протягом календарного року, в якому у особи виникає право на таку відпустку, особа не втрачає саме право на надану їй чинним законодавством України соціальну гарантію, яке може бути реалізоване у один із таких способів:
1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати невизначений термін;
2) грошова компенсація відпустки.
Отже, припинення надання військовослужбовцям додаткових відпусток є тимчасовим обмеженням способу реалізації права на використання додаткової відпустки безпосередньо.
Між тим, обмеження щодо одного з двох способів реалізації такого права не впливає на суть цього права, яке гарантується пунктом 12 статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пунктом 8 статті 10-1 Закону України від 20 грудня 1991 року 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статтею 16-2 Закону України від 05 листопада 1996 року №504/96-ВР «Про відпустки».
Отже, у випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, а також за невикористані дні додаткової відпустки.
Відтак, норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не обмежують та не припиняють право учасника бойових дій на отримання грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, право на яку набуте під час проходження військової служби в особливий період з моменту оголошення мобілізації.
Такий висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою у зразковій справі у рішенні Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №620/4218/18, яке залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019. Також аналогічні висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.08.2019 у справі №620/4218/18.
Отже, на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу військової частини відповідачем не було проведено з ним повного розрахунку в частині виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої для учасників бойових дій.
Суд звертає увагу на те, що виплата компенсації повинна була бути здійснена під час остаточного розрахунку зі служби незалежно від того, чи звертався військовослужбовець з відповідною окремою заявою про виплату чи ні.
Відповідно до картки особового рахунку за 2024 рік та наказу № 332 від 20.11.2024 грошова компенсація за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій не нараховувалась та не виплачувалась.
Суд відхиляє доводи відповідача щодо виплати компенсації у листопаді 2024 року в розмірі 42 666,06 грн., оскільки вказана сума була виплачена, як компенсація за основні щорічні відпустки з 2022 по 2024 роки.
Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо утримання з грошового забезпечення за період часу з вересня 2022 року по березень 2024 року включно, військового збору, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно з ч.1 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (ч.4 ст.9 цього Закону).
Відповідно до пп. 14.1.48 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), заробітна плата для цілей цього Кодексу - це основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв`язку з відносинами трудового найму згідно із законом.
До всіх виплат, право на отримання яких має працівник відповідно до умов трудового договору та державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (посадовий оклад, оклад за військовим званням, компенсація за невикористані відпустки, інші виплати), також належить і виплата надбавки та премії, які, відповідно, є складовою заробітної плати.
Надаючи оцінку поняттям «грошова винагорода», «одноразова грошова допомога при звільненні» та «оплата праці» і «заробітна плата», які використовуються у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, суд робить висновок, що вказані поняття є рівнозначними.
Під заробітною платою, яка належить працівникові, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.
Відповідно до пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Підпунктом 1.2 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 ПК України.
Згідно з пунктом 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до складу якого включаються доходи, перелік яких визначено підпунктами 164.2.1-164.2.18 пункту 164.2 статті 164 ПК України. Крім того, до зазначеного вище переліку включаються інші доходи, крім визначених у статті 165 ПК України, що передбачені підпунктом 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 ПК України.
Ставка військового збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (підпункт 1.3 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX ПК України).
До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума грошового або майнового утримання чи забезпечення військовослужбовців строкової служби (у тому числі осіб, що проходять альтернативну службу), передбачена законом, яка виплачується з бюджету чи бюджетною установою (підпункт 165.1.10 пункту 165.1 статті 165 ПК України).
Абзацом першим підпункту 1.7 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України встановлено, що звільняються від оподаткування військовим збором доходи, які згідно з розділом IV ПК України не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 3 і 4 пункту 170.13 прим. 1 статті 170 ПК України.
Законом України від 18.06.2015 №548-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції" доповнено підпункт 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України абзацом такого змісту: "Тимчасово, на період проведення антитерористичної операції, не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в антитерористичній операції.
Законом України від 19.06.2018 року №2463-VIII «Про внесення змін до розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України щодо відносин, пов`язаних із здійсненням заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях абзац другий підпункту 1.7 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України викладено у наступній редакції: «Тимчасово, на період проведення антитерористичної операції (далі АТО) та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації (далі РФ) у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в АТО та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення ООС.
Порядок підтвердження статусу зазначених осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором визначається Кабінетом Міністрів України (абзац 2 підпункту 1.7 пункту 16 прим.1 підрозділу 10 розділу ХХ).
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 30.12.2015 №1161 «Про порядок підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором».
У постанові Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 №1161 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №650 від 22.08.2018) вказано наступне.
Відповідно до підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України Кабінет Міністрів України постановляє:
Установити, що підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь:
- в антитерористичній операції, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки про залучення таких осіб до проведення антитерористичної операції та наказів оперативного штабу з управління антитерористичною операцією про прибуття (вибуття) таких осіб до (із) складу сил і засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції;
- у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів Генерального штабу Збройних Сил України про залучення до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, витягів з наказів Командувача об`єднаних сил, командирів оперативно-тактичних угруповань про прибуття (вибуття) до (з) районів здійснення таких заходів.
Зазначені документи командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів), керівники установ, організацій та підприємств, у складі яких проходять службу чи працюють особи, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), подають до відповідної бухгалтерської служби для здійснення розрахунків.
З аналізу наведених правових норм слідує висновок, що до введення в Україні режиму воєнного стану, чинним законодавством були передбачені пільги з оподаткування військовим збором відповідно до підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, які розповсюджувалися на осіб, які беруть безпосередню участь: 1) в антитерористичній операції; 2) у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС). На підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь, законодавством визначався відповідний перелік документів для підтвердження такого статусу.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022 та №58/2023 від 06.02.2023, строк дії воєнного часу продовжувався.
Законом України від 19.06.2022 №2308-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь у бойових діях в умовах воєнного стану» (далі Закон №2308-ІХ), який набрав чинності 09.07.2022, внесено наступні зміни: Підпункт 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2011 р., №№ 13-17, ст. 112) після абзацу другого доповнити новим абзацом такого змісту: "У період дії правового режиму воєнного стану не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації".
У зв`язку з цим абзац третій вважати абзацом четвертим.
Порядок підтвердження статусу зазначених осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором визначається Кабінетом Міністрів України (абзац четвертий підпункту 1.7 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України).
Пунктом 1, 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону від 19.06.2022 №2308-ІХ визначено, що цей Закон набирає чинності з дня його опублікування.
Кабінету Міністрів України невідкладно привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд і приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їхніх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.
Отже, Законом від 19.06.2022 №2308-ІХ, який набув чинності 09.07.2022, визначено, що звільняється від оподаткування військовим збором грошове забезпечення військовослужбовців саме на період дії правового режиму воєнного стану.
Суд звертає увагу, що вимоги підпункту 1.7 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України пов`язані та прямо відсилають до актів Кабінету Міністрів України, на підставі яких визначається порядок підтвердження статусу осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором.
Кабінетом Міністрів України відповідний порядок пільгового оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців на період дії правового режиму воєнного стану був визначений Постановою №244 від 17.03.2023 року, згідно з якою до постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 №1161 Про порядок підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором (Офіційний вісник України, 2016 р., № 3, ст. 187; 2018 р., № 68, ст. 2308) внесені зміни, а саме:
Назву постанови викладено в такій редакції:
1.Про порядок підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором.
2. У постановляючій частині:
1) після абзацу третього доповнено постанову новими абзацами такого змісту: у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів (копій наказів) командирів (начальників) про виплату додаткової винагороди, передбаченої абзацом першим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (Офіційний вісник України, 2022 р., № 25, ст. 1253, № 58, ст. 3463, № 82, ст. 5035; 2023 р., № 13, ст. 778), особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.
Особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів, та позбавлені з будь-яких причин виплати додаткової винагороди, застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів (копій наказів) командирів (начальників) про позбавлення виплати додаткової винагороди, де зазначаються періоди безпосередньої участі у зазначених заходах, за які особа позбавлена такої виплати..
У зв`язку з цим абзац четвертий вважати абзацом шостим;
2) абзац шостий після слів операції Об`єднаних сил (ООС) доповнити словами , здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.
Отже, тільки із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України №244 від 17.03.2023 необхідною умовою підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів (копій наказів) командирів (начальників) про виплату додаткової винагороди, передбаченої абзацом першим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.
Таким чином, суд доходить висновку про те, що Закон України від 19.06.2022 №2308-ІХ, яким встановлено пільговий порядок оподаткування військовим збором грошового забезпечення у період дії правового режиму воєнного стану, діє з 09.07.2022, а відповідний порядок підтвердження статусу осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором у період дії правового режиму воєнного стану відповідно до змін внесених Законом України від 19.06.2022 №2308-ІХ був визначений Кабінетом Міністрів України у березні 2023 року у Постанові №244 від 17.03.2023.
Відтак, у періоді з березня 2022 року до березня 2023 року діяли тільки норми Закону №2308-ІХ, а з березня 2023 року до дати звільнення позивача зі служби вже діяв порядок підтвердження статусу осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором у період дії правового режиму воєнного стану відповідно до змін внесених Законом України від 19.06.2022 №2308-ІХ.
Враховуючи вказані обставини, хоча у періоді з березня 2022 року до березня 2023 року був відсутній порядок підтвердження статусу осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором відповідно до змін внесених у Податковий кодекс України Законом №2308-ІХ, але позивач не може бути позбавлений права на отримання пільги з оподаткування військовим збором, встановленої цим Законом.
Законом №2308-ІХ встановлено, що у період дії правового режиму воєнного стану не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення, зокрема, військовослужбовців Державної прикордонної служби України, на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
Відповідно до Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/а/29 (застосовується з 01.06.2022), під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій; виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах бойових дій з виявлення повітряних цілей та інше.
З огляду на відсутність нормативно-правового акту, яким у спірному періоді визначався порядок підтвердження безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, суд вважає можливим застосовувати роз`яснення, наведені в Окремому дорученні Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/а/29.
При цьому, з 14.03.2022 по 16.06.2022 на підставі наказів командира ВЧ НОМЕР_1 № 75 від 14.03.2022 та №169 від 16.06.2022; з 09.08.2022 по 23.08.2022 на підставі наказів командира ВЧ НОМЕР_1 №232 від 09.08.2022 та № 247 від 23.08.2022; з 23.08.2022 по 18.11.2022, на підставі наказів командира ВЧ НОМЕР_1 № 247 від 23.08.2022 та №345 від 18.11.2022; з 09.12.2022 по 07.02.2023, на підставі наказів командира ВЧ НОМЕР_1 №374 від 09.12.2022 та №39 від 07.02.2023; з 23.03.2023 по 29.09.2023 на підставі наказів командира ВЧ НОМЕР_1 №88 від 23.03.2023 та №278 від 29.09.2023; з 11.10.2023 по 14.03.2024, на підставі наказів командира ВЧ НОМЕР_1 №290 11.10.2023 та №74 від 14.03.2024 позивач безпосередньо приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій, Луганській, херсонській та Харківський областях, що підтверджується Довідкою про безпосередню участь від 20.07.2024.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позивач має право на компенсацію сум військового збору за вказані періоди.
Таким чином, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , щодо утримання з грошового забезпечення ОСОБА_1 , за період з вересня 2022 року по березень 2024 року включно, військового збору та стягнути з Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно утриманого з грошового забезпечення військового збору.
Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 77, 139, 243, 246, 257 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та стягнення коштів - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000 гривень додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період за періоди з 01.05.2022 по 16.06.2022; з 15.11.2022 по 18.11.2022; з 09.12.2022 по 10.12.2022; з 01.02.2022 по 07.02.2022; з 23.03.2023 по 31.03.2023; з 01.04.2023 по 17.04.2023; з 22.04.2023 по 30.04.2023; з 01.05.2023 по 05.05.2023; з 06.09.2023 по 10.09.2023; з 11.10.2023 по 14.10.2023; за 19.10.2023; з 15.11.2023 по 16.11.2023; з 13.12.2023 по 19.12.2023; за 01.01.2024; з 15.01.2024 по 19.01.2024; з 27.01.2024 по 31.01.2024; з 01.02.2024 по 29.02.2024 включно.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій за 2023 рік та 2024 рік.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , щодо утримання з грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з вересня 2022 року по березень 2024 року включно військового збору.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000,00 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 15.11.2022 по 18.11.2022; з 09.12.2022 по 10.12.2022; з 01.02.2022 по 07.02.2022; з 23.03.2023 по 31.03.2023; з 01.04.2023 по 17.04.2023; з 22.04.2023 по 30.04.2023; з 01.05.2023 по 05.05.2023; з 06.09.2023 по 10.09.2023; з 11.10.2023 по 14.10.2023; за 19.10.2023; з 15.11.2023 по 16.11.2023; з 13.12.2023 по 19.12.2023; за 01.01.2024; з 15.01.2024 по 19.01.2024; з 27.01.2024 по 31.01.2024; з 01.02.2024 по 29.02.2024 включно, з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023 та 2024 роки (станом на дату звільнення), виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно утриманого з грошового забезпечення за період з вересня 2022 року по березень 2024 року включно військового збору.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя О.В. Маковська