Справа № 420/12585/25
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» (вул.Розумовська,51, м.Одеса, 65091) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166), Державної податкової служби України (Львівська площа,8, м.Київ, 04053) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби України в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 23 січня 2025 р. № 12404923/36919756;

зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» № 4 від 12.12.2024 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2442,40 грн.;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» витрати на правову допомогу в розмірі 20000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у разі зупинення реєстрації ПН на підставі п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган мав витребувати від платника податків документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, вказавши саме які аспекти як і належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях, однак надіслана квитанція містить вимогу про надання документів, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН. При цьому, оскаржуване рішення не містить зазначення документів, які не були надані платником податків та які б були достатніми для прийняття рішення про реєстрацію ПН. Разом з тим, позивачем на виконання вимог приписів Порядку № 520 надано достатній обсяг документів для цілей реєстрації відповідних ПН, та підстав для відмови у реєстрації ПН у контролюючого органу не було, що зумовило Представника позивача звернутися до суду за захистом прав товариства.

Ухвалою суду від 29 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Представник відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, в яких, в обґрунтування правової позиції, зокрема, зазначено, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач діяв в межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, та вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до фактичних обставин справи, ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» направило на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну № 4 від 12.12.2024 на загальну суму з урахуванням ПДВ 360 279, 36 грн.. За отриманою Квитанцією №1 від 23.12.2024 з Єдиного вікна приймання звітності Державної податкової служби України Позивачу було повідомлено, що реєстрація податкової накладної № 4 від 12.12.2024 зупинена, оскільки: «Обсяг постачання товару/послуги 1604 , перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомляємо: показник "D"=7019%, "Рпоточ"=80783.37 Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Пропонуємо надати пояснення та копії документів (договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання / придбання товарів /послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі». Також, даною Квитанцією №1 від 29.11.2024 Позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних. На виконання п. 11 Порядків №1165 Позивачем було подане до контролюючого органу Повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено. Разом з повідомленням № 1 від 21.01.2025 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, Позивачем надано 38 додатків. Розглянувши надані первинні документи, зазначаємо наступне. Звертаємо увагу суду, що товарно-транспортні накладні надані Позивачем на розгляд комісії регіонального рівня не відповідають вимогам наказу Міністерства транспорту України «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» від 14.10.1997 № 363 (в редакції від 12.07.2019), а саме підпункту 11.1 пункту 11 Правил оформлення документів на перевезення Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні. Позивачем надані банківські виписки складені з порушеннями чинного законодавства. З урахуванням вищезазначеного, можно зробити виснавок, що на момент винесення оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН, Позивач не виконав вимоги ПК України та Порядку № 520 щодо підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, і саме з цих підстав контролюючий орган відмовив у реєстрації податкової накладної. Комісією з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області було прийняте рішення №12404923/36919756 від 18.06.2024 у зв`язку з тим, що документи були складені/оформлені із порушенням законодавства. Отже, вважаємо за доцільне зазначити, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є максимально обґрунтованим, а факт здійснення фінансово господарських операцій між позивачем та його контрагентом не доведений в повному обсязі. Щодо позовної вимоги про зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну датою її подання на реєстрацію. Відповідно до вимог п. п. 201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податку. Водночас, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних є іншим. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. Положенням п.п. 19, 20 Порядку №1246, визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1)прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2)набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження відповідного рішення суду). У разі надходження рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (п. 20 Порядку №1246). Отже, чинним законодавством повноваження щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування після зупинення наразі покладені на Державну податкову службу. Підсумовуючи вищевикладене, комісією Головного управління ДПС в Одеській області, на підставі наданих ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» документів, було правомірно винесено рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив на позов у якій зазначив, що позивачем було отримано відзив на позовну заяву від ГУ ДПС в Одеській області, але позивач не погоджується із доводами відповідача викладеними у відзиві на позовну заяву. У своєму відзиві на позовну заяву Відповідач-1 доходить до висновку, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної, а також відповідне рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних мають містити чітко визначений та деталізований перелік конкретних документів, які, на переконання контролюючого органу, є достатніми для ухвалення рішення про реєстрацію відповідної податкової накладної. Крім того, такі документи повинні містити належне мотивоване обґрунтування. Однак, не зважаючи на це переконання, Відповідачем-1 в оскаржуваному рішенні не зазначено яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної та які саме документи складені з порушенням. Щодо товарно-транспортних накладних представник позивача зазначає наступне. Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву вказує, що надані Позивачем товарно транспортні накладі не відповідають вимогам наказу Міністерства транспорту України «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» від 14.10.1997 № 363 (в редакції від 12.07.2019) (далі Правила), а саме підпункту 11.1 пункту 11 Правил оформлення документів на перевезення Правил. Відповідно до підпункту 11.1 пункту 11 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом, основним документом, що підтверджує здійснення перевезення, є товарно-транспортна накладна, яка повинна містити всі обов`язкові реквізити, визначені Законом України «Про автомобільний транспорт», а її форма передбачена додатком 7 до зазначених Правил. Водночас Відповідач-1, посилаючись на порушення вимог зазначеного пункту, не конкретизує, які саме відомості у товарно-транспортних накладних, наданих Позивачем, не відповідають вимогам Правил. Провівши аналіз змісту додатку 7 до Правил, а також безпосередньо товарно транспортних накладних, що були подані Позивачем, не виявлено жодних порушень, які могли б ставити під сумнів факт здійснення реальних господарських операцій. Особливо слід наголосити, що як у оскаржуваному рішенні, так і у квитанції про зупинення її реєстрації відсутня будь-яка інформація про невідповідність ТТН вимогам чинного законодавства із зазначенням конкретних порушень, які унеможливлюють ухвалення контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної. Таким чином, оскільки оскаржуване рішенні не містить будь-яких зауважень щодо вказаних документів, посилання Відповідача-1 на уявні порушення є безпідставними. Щодо банківських виписок представник позивача зазначає наступне. Відповідач-1 зазначає, що надані Позивачем банківські виписки складені з порушеннями чинного законодавства. Вказує, що операції, які здійснює банк, мають бути належним чином задокументовані та наводить обов`язкові реквізити первинного документа з посиланням на Постанову Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України» (далі Постанова). У ході аналізу зазначеної Постанови було встановлено, що банківські виписки, надані Позивачем, відповідають вимогам цього нормативно-правового акту. При цьому Відповідач-1 не конкретизує, які саме виписки, на його думку, складені з порушенням законодавства, та в чому саме полягають такі порушення. Слід також зазначити, що банківські виписки є документами, що формуються автоматично в системі клієнт-банку відповідно до внутрішніх алгоритмів банківської установи. Таким чином, Позивач не несе відповідальності за технічні аспекти їх оформлення, зокрема за реквізити, які заповнюються автоматично банком. Крім того, варто наголосити, що жодних зауважень щодо невідповідності банківських виписок вимогам законодавства ні у квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних, ні у рішенні контролюючого органу, яке оскаржується, не наведено. З матеріалів справи вбачається, що підставою для зупинення реєстрації податкової накладної № 4 від 12.12.2024 року стало те, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. В той же час, відповідачем, суб`єктом владних повноважень, не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що обсяг постачання ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» товару/ послуги, зазначений в податковій накладній, перевищує величину залишку. Таким чином, зупинення податкової накладної, виписаних ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» не відповідає умовам критеріїв ризиковості платника податку та/або критерій ризиковості здійснення операцій та контролюючим органом, порушено вимоги Порядку № 1165. Як вбачається з матеріалів справи в оскаржуваному рішенні комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі накладних або відмову у такій реєстрації № 12404923/36919756 від 23.01.2025 року зазначено, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування стало надання платником податку копій документів, складених з порушенням законодавства. В графі Додаткова інформація (зазначити конкретні документи) вказано первинні документи щодо постачання/придбання товарів/ послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; наявність податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій. В той же час, в графі Додаткова інформація контролюючим органом не зазначено конкретних документів, які були надані ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» та складені з порушенням законодавства, з посиланням на конкретний документ, його реквізити, а нормативно-правовий акт, якому вони не відповідають, що свідчить про недотримання порядку прийняття та форми оскаржуваного рішення. При цьому, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним. Також звертаємо увагу, у разі недостатності документів комісія контролюючого органу відповідно до приписів Порядку № 520 не була позбавлена можливості направити ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування. Таким чином, доводи представника відповідача-1 щодо того, що рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі накладних або відмову у такій реєстрації є повністю обґрунтованим, спростовуються зібраними по справі доказами та поясненнями. Таким чином, порушені права Позивача підлягають поновленню шляхом зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладну № 4 від 12.12.2024 року датою її подання. Зважаючи на викладене, представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги товариства у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

В межах господарської діяльності позивачем був укладений з покупцем ТОВ «АДЕНІС» договір поставки товару № 0510/21-1 від « 05» жовтня 2021 року.

Згідно п.1.2. вказаного договору Постачальник зобов`язується протягом усього терміну дії та на умовах визначених цим Договором постачати та передавати у власність Покупця Товар, а Покупець зобов`язується в порядку, та на умовах, визначених цим Договором, прийняти та оплатити Товар.

Відповідно до п.2.1. цього договору, предметом даного Договору є: товар, у кількості та за ціною, що визначається видатковою накладною на кожну партію товару, яка погоджена Сторонами. Видаткові накладні формуються на підставі заявки Покупця, в якій зазначається асортимент, номенклатура, кількість товару, місце та строк поставки. Асортимент, кількість та ціна Товару визначається у видаткових накладних, які становлять невід`ємну частину даного Договору і даються на кожну окрему партію товару.

Заявка на поставку відповідної партії товару подається Покупцем, заявка узгоджується у будь-якому зручному для сторін форматі, у тому числі електронною поштою або за телефоном. Ціна на кожну партію товару попередньо узгоджуються Сторонами при поданні заявки Покупцем на відповідну партію (пункти 2.2., 2.3. договору).

На виконання умов вказаного договору, ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» на адресу покупця ТОВ «АДЕНІС» здійснена поставка товару, зокрема: консерви рибні «Сардини натуральні з додаванням олії» 240г, у кількості 12 432 штук, про що складено видаткову накладну № 56 від 12 грудня 2024 року на суму 300 232,80 грн, з ПДВ 360 279,36 грн.

Внаслідок здійснення вказаних вище поставок, за правилами першої події та на виконання вимог п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, позивачем складено та надіслано засобами електронного зв`язку до Єдиного реєстру податкових накладних на реєстрацію накладну № 4 від 12.12.2024 року на загальну суму 360279,36 грн.

23.12.2024 року за результатами обробки податкової накладної № 4 від 12.12.2024 року відповідачем-1 направлено позивачу засобами електронного зв`язку квитанцію № згідно якої реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, з підстав: обсяг постачання товару/послуг 1604, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуг та обсяги його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомляємо: показник «D»=7019%, «Pпоточ»= 80783.37. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

27.12.2024 року з метою подальшої реєстрації податкової накладної, ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» було направлено на адресу ДПС повідомлення с поясненнями та копіями документів щодо податкової накладної № 4 від 12.12.2024 року.

Так, у письмових поясненнях від 27.12.2024 року, серед іншого, зазначено, що ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» є юридичною особою приватного права, що було створено в 2010 р., здійснює оптову торгівлю іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками (код 46.38 (основний) за КВЕД 009:2010), діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами (код 46.18 за КВЕД 009:2010), діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (код 46.19 за КВЕД 009:2010).

Згідно договору поставки товару № 0510/21-1 від 05.10.2021 р. поставив та передав у власність ТОВ «АДЕНІС» консерви рибні «Сардини натуральні з додаванням олії», 240г (надалі консерви), про що складено видаткову накладну № 56 від 12.12.2024р., рахунок на оплату №58 від 12.12.2024р., товарно-транспортну накладну № Р56 від 12.12.2024 р.

ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» поставив консерви, які були виготовленні за замовленням останнього ТОВ «МИКОЛАЇВРИБПРОМ» на підставі Договору переробки давальницької сировини № МРП10/10-2024 від 10.10.2024р. Так, відповідно до даного Договору роботи з виготовлення готової продукції рибних консервів виконуються із сировини і матеріалів ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ». 22.11.2024 року ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» було сплачено послуги ТОВ «МИКОЛАЇВРИБПРОМ», що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті № 119 від 22.11.2024року.

Відповідно до видаткової накладної (у переробку) № 5 від 18.10.2024 року ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» надав ТОВ «МИКОЛАЇВРИБПРОМ» кришку до жерсть-банки та корпус жерсть-банки. Відповідно до видаткової накладної (у переробку) № 4 від 9.10.2024 року ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» надав ТОВ «МИКОЛАЇВРИБПРОМ» тушку сардини. Відповідно до видаткової накладної (у переробку) № 6 від 6.11.2024р. ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» надав ТОВ «МИКОЛАЇВРИБПРОМ» гофроящики та етикетки.

На виконання договору переробки давальницької сировини № МРП10/10-2024 від 10.10.2024 р. ТОВ «МИКОЛАЇВРИБПРОМ» виготовив для ТОВ «ІНТЕР ТРЙДІНГ» консерви рибні «Сардини натуральні з додаванням олії», 240г , що підтверджується наступними документами: видатковою накладною № 12-РД00009 від 12.12.2024, актом № 10-ОУ00035 від 23.10.2024р., актом № 10-ОУ00036 від 24.10.2024р., актом списання давальницької сировини № 11-Ян00001 від 6.11.2024р., актом списання давальницької сировини № 10-0000035 від 23.10.2024р., актом списання давальницької сировини № 10-0000036 від 24.11.2024р., декларацією (посвідченням) виробника про якість на консерви рибні № 12-РД00009 від 12.12.2024 р., експертним висновком (протоколом випробувань) № 475/05.11.2024 та експертним висновком (протоколом випробувань) № 474/04.11.2024.

Додатково було повідомлено щодо походження сировини і матеріалів у ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» для надання їх ТОВ «МИКОЛАЇВРИБПРОМ».

Так, Відповідно до Контракту № 01/10-2021 від 01 жовтня 2021 року компанія Goddessfish Mauritanie&HN Fishing-(GMHF-Sarl) поставляє рибопродукцію ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ». Відповідно до Митної декларації 24UA23U2 від 22.08.2024р. та міжнародної товарно-транспортної накладної № 517 від 21.08.2024р., до ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» було поставлено рибу заморожену сардину, яку в подальшому було направлено до переробки до ТОВ «МИКОЛАЇВРИБПРОМ».

Відповідно до договору про поставку товару № 1711/23-2 від 17.11.2023 року ТОВ «СМАРТ ФАСТ» поставляє гофроящики ТОВ «ІНТЕР ТЕЙДІНГ». Так, відповідно до видаткової накладної № 139 від 6.11.2024 до ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» було поставлено гофроящики, які в подальшому було направлено до ТОВ «МИКОЛАЇВРИБПРОМ» для виготовлення консерви.

Відповідно до видаткової накладної № 281 від 05.11.2024 р. та платіжної інструкції в національній валюті № 111 від 15.11.2024 р., до ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» було поставлено етикетки, які в подальшому було направлено до ТОВ «МИКОЛАЇВРИБПРОМ» для виготовлення консерви.

Відповідно до Договору поставки № 52/20 від 18.06.2020 р. ТОВ «ТІН СЕРВІС» передає кришки до жерсть-банки та корпус жерсть-банки ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ». Відповідно до видаткової накладної № 802 від 18.10.2024 р. та платіжної інструкції в національній валюті № 85 від 16.10.2024 р., до ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» було поставлено кришки до жерсть-банки та корпус жерсть-банки, які в подальшому було направлено до ТОВ «МИКОЛАЇВРИБПРОМ» для виготовлення консерви.

Перевезення та отримання вищезазначених сировини та матеріалів підтверджуються такими документами, як Акт № ОУ-0000049 від 21.10.2024 р., платіжна інструкція № 3829 від 31.10.2024р., товарно-транспортна накладна № 419 від 18.10.2024 р., товарно-транспортна накладна № Р31 від 9.10.2024 р., Акт № 176 від 10.10.2024 р., платіжна інструкція в національній валюті № 83 від 11.10.2024 р.

Надає копії наступних документів, необхідних для розгляду питання щодо реєстрації податкової накладної: Податкової накладної № 4 від 12.12.2024р.; Квитанції №1 від 23.12.2024 р. в ЄРПН зареєстрована за № ; Договору поставки товару № 0510/21-1 від 05.10.2021 р.; Видаткової накладної № 56 від 12.12.2024; Товарно транспортної накладної № Р56 від 12.12.2024 р.; Рахунку на оплату №58 від 12.12.2024р.; Платіжної інструкції в національній валюті №265 від 17.12.2024р.; Договору переробки давальницької сировини № МРП10/10-2024 від 10.10.2024р.; Рахунку-фактури №10-СФ00001 від 29.10.2024р.; Платіжної інструкції в національній валюті № 119 від 22.11.2024 р.; Видаткової накладної (у переробку) № 4 від 9.10.2024 р.; Видаткової накладної (у переробку) № 5 від 18.10.2024 р.; Видаткової накладної (у переробку) № 6 від 6.11.2024 р.; Видаткової накладної № 12-РД00009 від 12.12.2024 р.;Акту № 10-ОУ00035 від 23.10.2024р.; Акту №10- ОУ00036 від 24.10.2024р.; Акту списання давальницької сировини № 11-Ян00001 від 6.11.2024р; Акту списання давальницької сировини № 10-0000035 від 23.10.2024р.; Акту списання давальницької сировини № 10-0000036 від 24.11.2024р.; Декларації (посвідчення) виробника про якість на консерви риби № 12-РД00009 від 12.12.2024 р.; Експертного висновку (протоколу випробувань) № 475/05.11.24; Експертного висновку (протоколу випробувань) № 474/04.11.24; Контракту № 01/10-2021 від 01 жовтня 2021р.; Митної декларації 24UA23U2 від 22.08.2024р.; Міжнародної товарно-транспортної накладної № 517 від 21.08.2024р.; Сертифікату якості від 28.05.2024р.; Договору про поставку товару № 1711/23-2 від 17.11.2023 р.; Видаткової накладної № 139 від 6.11.2024р.; Видаткової накладної № 281 від 5.11.2024р.;Платіжної інструкції в національній валюті № 111 від 15.11.2024 р.; Договору поставки № 52/20 від 18.06.2020 р.; Видаткової накладної № 802 від 18.10.2024 р.; Платіжної інструкції в національній валюті № 85 від 16.10.2024р.; Акту № ОУ0000049 від 21.10.2024р.; Платіжної інструкції № 3829 від 31.10.2024р.; Акту № 176 від 10.10.2024р.;Платіжної інструкції в національній валюті № 83 від 11.10.2024р.;Товарно-транспортної накладної № Р31 від 9.10.2024 р.; Товарно-транспортної накладної № 419 від 18.10.2024 р.

Отже, Товариством разом з Повідомленням було надано усі необхідні документи (вичерпний перелік яких зазначено в п.5 Порядку), які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операції по податковій накладній №4 від 12.12.2024 року.

23.01.2025 року Комісією ГУ ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № 12404923/36919756 про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН № 4 від 12.12.2024 року.

Підставою відмови за вказаним рішенням контролюючим органом зазначено надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства, в додатковій інформації зазначено: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти-приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; наявність податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій.

Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» подало скаргу до Державної податкової служби, в якій, зокрема, зазначило, що було надані усі необхідні документи (вичерпний перелік яких зазначено в п. 14 Порядку), які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операції по податковій накладній № 4 від 12.12.2024 р.

Проте, незважаючи на це, було прийняте рішення за результатом розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 6642/36919756/2 від 04.02.2025 року рішення за результатом розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 6642/36919756/2 від 04.02.2025 року.

Підставою для відмови стало: ненадання платником податку копії первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним.

Позивач вважає, що до регіональної комісії органу ДПС та до ДПС України Позивачем надано повний та вичерпний перелік документів, який відображає всі аспекти господарської операції між Товариством та його контрагентом, тому позивач змушений звернутись за судовим захистом.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до положень п.185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вказаних норм законодавства позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» сформував податкову накладну № 4 від 12.12.2024 року.

Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм внесення відомостей, що містяться податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246.

Згідно п.12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронній довірчі послуги, Про електронні документи на електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 13, 14 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165 (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин).

Згідно п.3 Порядку № 1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації): 1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податків; одночасно виконуються такі умови: загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому прийнято для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, становить більше 10 млн. гривень; значення показника D становить більше 0,05; значення показника Pпоточ є менше ніж значення Pмакс; 4) у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕДта/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом; 5) у податковій накладній/розрахунку коригування відображені виключно операції з продукцією/товарами, що підпадають під визначення груп 1-24 УКТЕЗД (крім підакцизних товарів), за умови, що такі накладна/розрахунок складені платником податку, який належить до мікропідприємства або малого підприємства відповідно до частини другої статті 2 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та основним видом діяльності якого є хоча б один з таких видів економічної діяльності відповідно до КВЕД: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (01.11); вирощування рису (01.12); вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів (01.13); вирощування винограду (01.21); вирощування зерняткових і кісточкових фруктів (01.24); вирощування ягід, горіхів та інших фруктів (01.25); відтворення рослин (01.30); розведення великої рогатої худоби молочних порід (01.41); розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів (01.42); розведення овець і кіз (01.45); розведення свиней (01.46); розведення свійської птиці (01.47); морське рибальство (03.11); прісноводне рибальство (03.12); морське рибництво (аквакультура) (03.21); прісноводне рибництво (аквакультура) (03.22); виробництво м`яса (10.11); виробництво м`яса свійської птиці (10.12); виробництво м`ясних продуктів (10.13); перероблення та консервування риби, ракоподібних і молюсків (10.20); виробництво фруктових і овочевих соків (10.32); виробництво олії та тваринних жирів (10.41); виробництво маргарину і подібних харчових жирів (10.42); перероблення молока, виробництво масла та сиру (10.51); виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості (10.61); виробництво хліба та хлібобулочних виробів, виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання (10.71); виробництво сухарів і сухого печива, виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок тривалого зберігання (10.72); виробництво макаронних виробів і подібних борошняних виробів (10.73); виробництво цукру (10.81); виробництво какао, шоколаду та цукрових кондитерських виробів (10.82); виробництво чаю та кави (10.83); виробництво прянощів і приправ (10.84); виробництво готової їжі та страв (10.85); виробництво дитячого харчування та дієтичних харчових продуктів (10.86); виробництво інших харчових продуктів, не віднесених до інших угрупувань (10.89); виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах (10.91); виробництво безалкогольних напоїв, виробництво мінеральних вод та інших вод, розлитих у пляшки (11.07). Ознаки безумовної реєстрації, зазначені у цьому підпункті, застосовуються протягом періоду дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні.

Відповідно до п.4,5 Порядку № 1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі. Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій

Згідно п.7, 8, 9 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет. Платник податку отримує розраховані показники позитивної податкової історії через електронний кабінет.

Відповідно до п.10, 11 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 р. № 520.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для зупинення реєстрації податкової накладної № 4 від 12.12.2024 року, стало те, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій визначено обсяг постачання товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовним кодом такого товару, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі за відсутності такого товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовного коду товару у врахованій таблиці даних платника податку.

В той же час, відповідачами, суб`єктами владних повноважень, не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що обсяг постачання ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» товару/послуги, зазначений в податковій накладній, перевищує величину залишку.

Таким чином, зупинення податкових накладних, виписаних ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» не відповідає умовам критеріїв ризиковості платника податку та/або критерій ризиковості здійснення операцій та контролюючим органом, порушено вимоги Порядку № 1165.

Відповідно до п.25, 26, 27 Порядку № 1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном. Комісія контролюючого органу в своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України, Податкового кодексу України та законів, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також цим Порядком.

Згідно п. 44 Порядку № 1165 комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.2, 3, 4, 5, 6 Порядку № 520 рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня). Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку на додану вартість (далі - платник податку) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України Про електронні документи та електронний документообіг і Про електронні довірчі послуги. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Платник податку, який склав податкову накладну/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації таких податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може подати такі документи: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі. У разі, коли у квитанції до податкової накладної/ розрахунку коригування зазначено код товару/ послуги згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності/ умовним кодом товару/Державним класифікатором продукції та послуг, операція за яким стала підставою для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів виключно до такої операції.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Відповідно до п.9, 10 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку: або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронні довірчі послуги за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку; або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронні довірчі послуги за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування; або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронні довірчі послуги за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення. Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронні довірчі послуги.

За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронні довірчі послуги за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронні довірчі послуги за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

В постанові від 03 листопада 2021 року по справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку № 520 вказав, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд. Тобто, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, не означає, що платник податку повинен подати абсолютно всі, зазначені у ньому документи. Зміст цього переліку свідчить на користь того, що враховується специфіка певних господарських операцій. Даний перелік є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто, узгоджуватися з вимогами, як пункту 185.1 статті 185, так і пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України.

Вказана правова позиція підтримана Верховним Судом в постановах від 22 травня 2024 року по справі № 640/26298/21, від 18 квітня 2024 року по справі № 160/18840/22, від 06 березня 2024 року по справі № 440/3706/23, від 13 грудня 2023 року по справі № 500/4191/22, від 03 жовтня 2023 року по справі № 380/4146/22.

Як вбачається з матеріалів справи в оскаржуваному рішенні комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі накладних або відмову у такій реєстрації від 23 січня 2025 р. № 12404923/36919756 зазначено, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування стало надання платником податку копій документів, складених з порушенням законодавства.

В графі Додаткова інформація (зазначити конкретні документи) вказано первинні документи щодо постачання/придбання товарів/ послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; обсяг постачання товару/послуги перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання.

В той же час, в графі Додаткова інформація контролюючим органом не зазначено конкретних документів, які були надані ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» та складені з порушенням законодавства, з посиланням на конкретний документ, його реквізити, а нормативно-правовий акт, якому вони не відповідають, що свідчить про недотримання порядку прийняття та форми оскаржуваного рішення.

При цьому, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, у постановах від 21.05.2019 року по справі № 0940/1240/18, від 10.04.2020 року по справі № 819/330/18, від 18.06.2020 року по справі № 824/245/19-а, від 03.10.2023 року по справі № 380/4146/22.

При цьому, у разі недостатності документів комісія контролюючого органу відповідно до приписів Порядку № 520 не була позбавлена можливості направити ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача які він виклав у відзиві на позовну заяву на те, що товарно-транспортні накладні надані Позивачем на розгляд комісії регіонального рівня не відповідають вимогам наказу Міністерства транспорту України «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» від 14.10.1997 № 363 (в редакції від 12.07.2019), а саме підпункту 11.1 пункту 11 Правил оформлення документів на перевезення Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, що банківські виписки складені з порушеннями чинного законодавства, оскільки оскаржуване рішення не містить будь-яких зауважень щодо вказаних документів. Крім того, у ході аналізу зазначеної Постанови було встановлено, що банківські виписки, надані Позивачем, відповідають вимогам цього нормативно-правового акту. При цьому Відповідач-1 не конкретизує, які саме виписки, на його думку, складені з порушенням законодавства, та в чому саме полягають такі порушення. Також Відповідач-1 не конкретизує, які саме відомості у товарно-транспортних накладних, наданих Позивачем, не відповідають вимогам Правил.

Верховний Суд в постанові від 03.10.2023 року по справі № 380/4146/22 зазначив, як підтверджується змістом пункту 5 Порядку №520, передбачений цим пунктом перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, не є вичерпним. Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу. Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку № 520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

При цьому, в постанові від 07 грудня 2022 року по справі № 500/2237/20 Верховний Суд зазначив, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.

Вказана правова позиція підтримана Верховним Судом в постановах від 19 липня 2023 року по справі № 420/7850/22, від 29 червня 2023 року по справі № 500/2655/22, від 30 травня 2023 року по справі № 500/889/21, від 01 лютого 2023 року по справі №140/506/22, від 03 жовтня 2023 року по справі № 380/4146/22, від 22 травня 2024 року по справі № 640/26298/21.

Таким чином, доводи представника відповідачів щодо того, що рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі накладних або відмову у такій реєстрації є повністю обґрунтованим, спростовуються зібраними по справі доказами.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Зокрема, Європейський Суд наголосив на тому, що особа на користь якої органом влади прийняте певне рішення, має повне право розумно очікувати, що якщо місцевий орган влади вважає, що в нього є певна компетенція, то така компетенція дійсно існує, а тому визнання незаконності дій органу влади не повинно змінювати відносини прав, які виникли внаслідок такої дії органу влади.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" Суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Beyeler v. Italy", "Oneryildiz v. Turkey", "Megadat.com S.r.l. v. Moldova", і "Moskal v. Poland"). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах "Lelas v. ", і "Toscuta and Others v. Romania") і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі "Lelas v. ").

За таких підстав, суд дійшов висновку, що рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 23 січня 2025 р. № 12404923/36919756 прийняте з порушенням чинного законодавства та без наявності підстав, визначених чинним податковим законодавством України, а тому вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.19 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно п.20 Порядку № 1246 внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

При цьому, Верховний Суд в постанові від 17 травня 2023 року по справі № 140/14282/20 зазначив, що зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану позивачем податкову накладну датою її фактичного надходження є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 25 листопада 2022 року по справі № 320/3484/21, від 27 жовтня 2022 року по справі № 360/3253/20, від 03 листопада 2021 року по справі № 360/2460/20, від 18 квітня 2024 року по справі № 380/14551/23.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають поновленню шляхом зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 4 від 12.12.2024 року датою її подання.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі РуїсТоріха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

За змістом ст.244 Кодексу адміністративного судочинства України, одним із питань, які вирішує суд при ухваленні рішення, є те, як розподілити між сторонами судові витрати (п.5 ч.1 ст.244 зазначеного Кодексу).

Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за звернення до суду з даним адміністративним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 2442,40 грн.

Відтак, суд, керуючись ст.139 КАС України, вважає за доцільне стягнути з Головного управління Державної податкової служби в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2442,40 грн.

Щодо розподілу судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн. суд зазначає наступне.

Витрати на професійну правничу допомогу врегульовані статтею 134 КАС України, якою передбачено, зокрема

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст.134 КАС України).

- для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. (ч. 3 ст.134 КАС України).

- для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 4 ст.134 КАС України).

- розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 5 ст.134 КАС України).

- у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 6 ст.134 КАС України).

- обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. ( частина 7 статі 134 КАС України)

Розподіл судових витрат врегульований статтею 139 КАС України, якою передбачено, зокрема, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. ( частина 7 статі 139 КАС України)

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.( частина 9 статі 139 КАС України)

Законом України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) передбачено, зокрема

- договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. ( пункт 4 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI)

- представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. (пункт 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI)

- інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

- видами адвокатської діяльності є, серед іншого, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами … Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. ( стаття 19 Закону № 5076-VI)

- гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. ( стаття 30 Закону № 5076-VI)

З огляду на наведені вище правові норми є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування понесених документально підтверджених ним витрат на правничу допомогу.

При цьому, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення гонорару адвоката у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, професійна правнича допомога у даній справі надавалася Адвокатом Слаблюком В.М., про що свідчить ордер про надання правничої допомоги серії ВН №1501304 від 24.04.2025 року, згідно договору № ПД4-14/04-25 від « 14» квітня 2025 року.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в сумі 20000,00 грн., позивачем надано: Детальний опис робіт від 09 червня 2025 року за Договором про надання правової допомоги № ПД4-14/04-25 від 14 квітня 2025 року, Акт приймання-передачі наданих послуг № 3 від 14 квітня 2025 року та Платіжну інструкцію № 217 від 15.04.2025 року на суму 20.000.00 грн.

ДЕТАЛЬНИЙ ОПИС НАДАНИХ ПОСЛУГ, виконаних адвокатом Слаблюком В.М. під час розгляду справи судом першої інстанції:

- Надання усних консультацій, рекомендацій, роз`яснення щодо вимог законодавства України 4 год. 5000,00 грн.

- Пошук, аналіз та опрацювання судової практики (правових позицій Верховного

Суду) 4 год. 3700,00 грн.

- Підготовка позовної заяви, збір та копіювання документів необхідних для подання позовної заяви (у тому числі завіренні копії документів, що до неї додаються) 4 год. 6000,00 грн.

- Підготовка відповіді на відзив 2,5 год. 4300,00 грн.

- Підготовка клопотань, збір та копіювання документів необхідних для подання клопотань (у тому числі завірені копії документів, що до них додаються) 3 год. 1000,00 грн.

Всього 17,5 год. - 20000,00 грн..

Відтак, надані позивачем документи дозволяють встановити зміст наданих адвокатом послуг та їх загальну вартість.

При цьому, за приписами ч. 7 ст. 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як встановлено судом, у відзиві на позов, заперечуючи проти витрат на правничу допомогу, відповідач зазначив, що зазначена справа є справою незначної складності та за своїм предметом та суб`єктним складом відповідача справа відноситься до категорії типових справ, які розглядаються адміністративними судами. Відповідач зазначає, що справа не потребувала затрат значного часу, підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи. Представник відповідача вважає, що розмір гонорару адвокату з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом, є завищеним і не відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги.

Перевіривши обґрунтованість заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу та заперечень щодо заявлених витрат, суд зазначає таке.

У постанові Верховного Суду від 02 червня 2022 року по справі №160/6899/20 викладено правову позицію, згідно якої визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Отже, при вирішенні питання стосовно розподілу витрат, пов`язаних із правовою допомогою адвоката, суд насамперед звертає увагу на те, що справа даної категорії відповідно до предмету спору є справою незначної складності, розгляд якої здійснювався в порядку письмового провадження (без виклику сторін) за наявними у ній матеріалами.

Надаючи оцінку заявленому розміру витрат на правову допомогу з огляду на його співмірність, складність та фактично витрачений час на виконання адвокатом робіт, суд зазначає, що такий вид правничої послуги, як підготовка позовної заяви і подання її до суду включає в себе і ряд інших супутніх послуг таких, як: подання адвокатських запитів, клопотань, заяв з метою збору доказів у справі; консультація, аналіз судової практики, узгодження правової позиції.

Водночас суд зазначає, що аналіз законодавства та судової практики, формування правової позиції та надання відповідної консультації, підготовка позовної заяви не вимагала від представника позивача надмірного обсягу юридичної і технічної роботи з огляду на незначну складність вказаної справи (малозначна справа) та сталу судову практику у даній категорії справ, в т.ч. і суду касаційної інстанції. Опрацювання правової позиції у справі не вимагає значних затрат часу. Окрім того, справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що не вимагає безпосередньої участі сторін, а, отже, і значної затрати часу. Процесуальні документи у справі є однотипними, а тому також не потребують значної затрати часу.

У той же час, суд не оспорює права адвоката самостійно визначати гонорар, однак, у даному конкретному випадку, не може вважати, що при встановленні такого розміру гонорару була врахована складність даної справи та інші істотні обставини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Суд наголошує на тому, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 30.01.2023р. №910/7032/17).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що зазначено у рішенні від 23 січня 2014 року у справі East/West Alliance Limited проти України (заява № 19336/04), заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Враховуючи встановленні обставини справи та приписи ч. 5 ст.134 і п.2 ч.9 ст.139 КАС України, суд вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача в розмірі 4000,00 грн. за представництво адвоката у суді першої інстанції, який зумовлений тим, що дана справа є типовою, відноситься до справ незначної складності, а її розгляд здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, тому не потребує тривалістю часу, яку мав витратити адвокат під час складання позовної заяви, з урахуванням того, що аналіз законодавства та судової практики, формування правової позиції не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних.

Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС в Одеській області на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» (вул.Розумовська,51, м.Одеса, 65091) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166), Державної податкової служби України (Львівська площа,8, м.Київ, 04053) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби України в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 23 січня 2025 р. № 12404923/36919756.

Зобов`язати Державну податкову службу України (, Львівська площа,8, м.Київ, 04053) зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» (вул.Розумовська,51, м.Одеса, 65091, ) № 4 від 12.12.2024 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» (вул.Розумовська,51, м.Одеса, 65091, ) суму сплаченого судового збору в розмірі 2442,40 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» (вул.Розумовська,51, м.Одеса, 65091, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя К.С. Єфіменко