Справа № 160/29061/24
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

07 липня 2025 року

м. Київ

справа №160/29061/24

адміністративне провадження №К/990/25856/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Чиркіна С.М.,

суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі № 160/29061/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУПФУ в Дніпропетровській області, відповідач), в якому просила:

визнати протиправною відмову ГУПФУ в Дніпропетровській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника;

зобов`язати ГУПФУ в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в разі втрати годувальника відповідно до пункту «д» частини четвертої статті 30 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з дня звернення до відповідача.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії ГУПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 відповідно до пункту «д» частини четвертої статті 30 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язано ГУПФУ в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в разі втрати годувальника відповідно до пункту «д» частини четвертої статті 30 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з дати звернення із відповідною заявою.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2025 апеляційну скаргу ГУПФУ в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 в адміністративній справі № 160/29061/24 задоволено, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 в адміністративній справі № 160/29061/24 скасовано, прийнято нове рішення.

У задоволені позову ОСОБА_1 до ГУПФУ в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

18.06.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій скаржниця просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2025, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 залишити в силі.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Обґрунтовуючи підстави звернення з даною касаційною скаргою скаржник посилається на приписи пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, зазначаючи про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах щодо застосування положень пункту «д» частини четвертої статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Скаржник зазначає, що у даній справі підлягає вирішенню питання можливості призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника особі (одному з батьків), які не перебували в зареєстрованому шлюбі, однак здійснює догляд за дитиною померлого військовослужбовця до 8 років.

Також скаржник посилається на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу у цій справі, Суд погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі № 160/29061/24.

Керуючись статтями 248, 329, 334, 335, 338 КАС України, Верховний Суд,-

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі № 160/29061/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу № 160/29061/24.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.М. Чиркін

Судді: Я.О. Берназюк

В.М. Шарапа