Справа № 160/29036/24
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіМаковської О.В.
за участі секретаря судового засіданняДубовика Г.Е.
представника позивача представника відповідача-1 представника відповідача-2 Серебрякової І.М. не з`явився не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якій позивач просить:
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи в ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат з 04.01.1995 по 02.08.2021;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 29.08.2024 за №8183 на підставі поданих документів та з урахуванням висновків суду;
-стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15 000, 00 грн.
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що позивач у спірні періоди працював на посадах що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Проте, відповідач, на думку позивача, протиправно відмовив йому у призначенні пенсії за Списком №1 з підстав відсутності пільгового стажу, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Від ГУ ПФУ в Київській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки трудова книжка позивача не містить даних про підтвердження роботи з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 подальший розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 07.05.2025.
Необхідність переходу до розгляду справи в порядку загального позовного провадження обгрунтована тим, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить зарахувати спірні періоди роботи до пільгового стажу за Списком №1 в той час, як до матеріалів справи додано копію трудової книжки та інші документи, в яких зазначено, що позивач працював за професією, яка атестована за Списком №2.
Від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до суду надійшов витяг з електронної пенсійної справи позивача.
В підготовче засідання 07.05.2025 сторони не з`явились. Розгляд справи відкладено на 21.05.2025.
Від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки пільговий стаж за Списком №1 позивачем не підтверджено.
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, яка обгрунтована доводами, аналогічні тим, які містяться в позові.
В підготовче засідання 21.05.2025 з`явився представник позивача, відповідачі в судове засідання не з`явились. Розгляд справи відкладено на 04.06.2025.
В підготовче засідання 04.06.2025 з`явився позивач та його представник. Відповідачі в підготовче засідання не з`явились. Позивач та його представник не заперечували проти закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті в тому ж засіданні.
В судовому засіданні позивач пояснив, що фактично виконував роботи за Списком №1, а тому, незважаючи на те, що трудова книжка та інші документи підтверджують роботу позивача за Списком №2, просить зарахувати спірний період роботи саме до Списку №1. Розгляд справи відкладено на 18.06.2025.
Від позивача 06.06.2025 до суду надійшла заява «Про уточнення позовних вимог», яка за своїм змістом є заявою про зміну предмету позову та збільшення позовних вимог, а саме позивач просив:
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи в ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат№ з 01.02.1996 по 02.09.2012.
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 29.08.2024 за №8183 на підставі поданих документів та з урахуванням висновків суду 4. та призначити пенсію з дня подачі документів .
-нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пільгову пенсію за Списком №1 згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В судове засідання 18.06.2025 з`явився представник позивача. Відповідачі в судове засідання не з`явились. В судовому засідання розглянуто заяву позивача від 06.06.2025, яка залишена без розгляду, оскільки подана після закриття підготовчого провадження. Представник позивача просила задовольнити позовні вимоги.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач 29.08.2024 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, яка відповідно до принципу екстериторіальності передана на розгляд до ГУ ПФУ в Київській області.
Зі змісту позовних вимог вбачається та підтверджено позивачем та його представником в судовому засіданні, що позивач просить суд зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 04.01.1995 по 02.08.2021.
В той же час, під час розгляду справи судом встановлено та підтверджується записами в трудовій книжці НОМЕР_1 від 08.07.1992, що позивач у спірний період працював на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат»:
-з 20.01.1995 (а не з 04.01.1995 як зазначає позивач в позові) слюсарем-ремонтником по ремонту металургійного устаткування 4 розряду;
-з 02.01.1996 переведений слюсарем-ремонтником по ремонту металургійного обладнання участку поточної лінії стану 5 розряду;
-з 12.01.1998 присвоєно 6 розряд в тій же професії;
-з 01.08.2001 переведений там же слюсарем-ремонтником 6 розряду, участка поточної лінії стана. Робоче місце атестовано;
-з 30.10.2008 переведений там же слюсарем-ремонтником 5 розряду;
-з 21.01.2009 переведений слюсарем-ремонтником 6 розряду;
Робоче місце атестовано за Списком №2 (розділ ІІІ, підрозділ 3, позиція 3.3а), затвердженому постановою КМУ від 16.01.2003 №36;
-з 14.03.2013 переведений в агломераційний цех №2рудний двір машиністом вагоноопрокидувача 2 розряду;
-з 01.09.2015 переведений там же рудний двір помічником машиніста крана металургійного виробництва 4 розряду.
Робоче місце атестовано за Списком №2, розділ ІІІ «чорна металургія», підрозділ «Доменне виробництво»;
-з 14.09.2018 переведений там же рудний двір машиністом крана металургійного виробництва 6 розряду;
-з 02.08.2021 звільнений у зв`язку з переведенням до ПРАТ «ДКХЗ».
Робота позивача саме за Списком №2 також підтверджується наявними в матеріалах справи:
-постановою ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» від 25.12.2001 №1269 «Про атестацію робочих місць по умовам праці»;
-постановою ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» від 29.12.2006 №992 «Про атестацію робочих місць по умовам праці»;
-постанова ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» від 03.09.2012 №461 «Про результати атестації робочих місць по умовам праці робітників сортопрокатного цеху»;
- постановою ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» від 20.10.1994 №813 «Про атестацію робочих місць по умовам праці»;
-постановою ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» від 26.12.2012 №657 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці робітників агломераційного цеху №2»;
-постановою ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» від 26.12.2017 №22 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці робітників агломераційного цеху №2».
Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодного доказу, на підтвердження того, що позивач працював на роботах за Списком №1.
Не погодившись з Рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом.
Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах 2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині 4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
За приписами ст. 62 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383(далі - Порядок №383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637(далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Згідно з пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.
Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, при цьому, у разі відсутності відомостей у ній, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
На підтвердження права зарахування спірного періоду роботи до пільгового стажу позивачем було надано трудову книжку, відповідно до записів якої позивач працював на посадах, які було атестовано за Списком №2 про що зазначено в трудовій книжці.
Суд відзначає, що згідно з наведеними нормами законодавства, право на пенсію за віком на пільгових умовах виникає у тому випадку, якщо посада, на якій працювала особа, була віднесена до Списків, чинних на період роботи на відповідних посадах або за професіями.
Доказів займаної позивачем посади за Списком №1 не наведено, надані позивачем документи таких даних також не містять.
Позивач наголошує на тому, що фактично виконував роботу за Списком №1 та не погоджується з записами в трудовій книжці про роботу за Списком №2. Проте, суд зазначає, що позивачем не надано доказів визнання таких записів недостовірними, або такими, що не відповідають дійсності.
Також, суд звертає увагу на те, що в позовних вимогах позивач просить зарахувати до Списку №1 період роботи з 04.01.1995 по 02.08.2021. В той же час, вже під час розгляду справи в судовому засіданні, подаючи заяву про зміну предмету позову та збільшення позовних вимог (заява залишена судом без розгляду, про що зазначалось вище) позивач просив зарахувати до Списку №1 лише період з 01.02.1996 по 02.09.2012 та обгрунтовує це тим, що (за текстом заяви) «за Списком № 1 потрібно зарахувати такі періоди з 01.02.1996 року по 02.09.2012 року, а відповідно періоди з 03.09.2012 року по 10.07.2023 року до Списку № 2. Згідно записів трудової книжки Позивача, копія якої додана до позову, 01.02.1996 року згідно розпорядження по цеху № 82 від 01.02.1996 року він був переведений на посаду слюсаря - ремонтника металургійного обладнання участка поточної лінії стану 5 розряду, а 03.09.2012 року робоче місце атестовано за Списком № 2 згідно постанови № 461 під номер запису 14, що визначено у трудовій книжці. . Отже, до пільгового періоду за Списком № 1 потрібно врахувати саме період роботи Позивача з 01.02.1996 року по 02.09.2012 , що складає близько 16 років».
Тобто, суд доходить висновку, що позивач сам визнає, що в трудовій книжці позивача період роботи з 03.09.2012 по 10.07.2023 правомірно здійснена запис про роботу за Списком №2.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що не зарахування відповідачем спірного періоду роботи саме до Списку №1 є правомірним.
Отже, відмова у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з підстав відсутності пільгового стажу за Списком №1 є правомірною, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Оскільки суддя Маковська О.В. перебувала у відпустці, повний текст рішення суду складено в перший робочий день.
Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 07.07.2025.

Суддя О.В. Маковська