Справа № 380/13517/25
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

про вжиття заходів забезпечення позову

04 липня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом № 24 від 13.06.2025 року, про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 на особливий період на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

- зобов`язати комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 втретє розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.01.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як здобувачу вищої освіти, що навчається за денною формою, про що видати відповідний документ та зробити відповідний запис у військово-обліковому документі про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Одночасно із позовною заявою представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії, пов`язані з призовом на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 до моменту набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії:

- Визнання протиправним та скасування рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом № 24 від 13 червня 2025 року, про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 на особливий період на підставі п. 1 ч. З ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

- Зобов`язання комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 втретє розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.01.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 1 ч. З ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як здобувану вищої освіти, що навчається за денною формою, про що видати відповідний документ та зробити відповідний запис у військово-обліковому документі про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Заява обґрунтована тим, що 20.01.2025 позивач звернувся до до комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою та підтверджуючими документами про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку з тим, що є студентом денної форми навчання Вищої школи внутрішньої безпеки м. Лодзь Республіки Польща.

24 січня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомила, що позивач підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причини відмови - відсутність довідки про здобувана освіти, сформованої в Єдиній державній електронній базі з питань освіти. Позивач вважає, що рішення відповідача, оформлене протоколом № 4 від 24.01.2025 про відмову у наданні відстрочки позивачу є протиправним, що слугувало підставою для звернення до суду з позовом його представником.

Разом з повідомленням про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідач надіслав позивачу повістку № 2335499 з вимогою з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_1 12.02.2025 о 09:00 год.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 у справі №380/2557/25 позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом № 4 від 24.01.2025, про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п. 1 ч. З ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Зобов`язано комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.01.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та додані до неї документи та прийняти відповідне рішення на підставі п. 1 ч. З ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з урахуванням висновків суду, наведених у цьому судовому рішенні.

Представник позивача зазначає, що, ігноруючи висновки Львівського окружного адміністративного суду викладені у вищезазначеному рішенні, відповідач шляхом надсилання листа повідомлення № 53 від 13 червня 2025 року повідомив позивача, що комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянуто заяву позивача щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до абзацу (за наявності) - пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та за результатами розгляду комісія ухвалила рішення, оформлене протоколом від 13 червня 2025 року № 24 про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу від час мобілізації на особливий період та повідомила, що позивач підлягає призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на загальних підставах. Разом з повідомленням про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідач повторно надіслав позивачу повістку № 3879624 з вимогою з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_1 27.06.2025 о 09:00 год.

Вважає, що така поведінка відповідача має ознаки початку мобілізаційних заходів щодо позивача всупереч рішенню суду, яке набрало законної сили, а тому здійснюється навмисно для уникнення його фактичного виконання. Ці дії відповідача свідчать про реальний ризик втрати ефективності судового захисту, адже за наявності повістки та відмови може бути прийняте рішення про мобілізацію що унеможливить реалізацію права на відстрочку.

Зазначає, що позивач є студентом денної форми навчання Вищої школи внутрішньої безпеки м. Лодзь Республіки Польща, що є підставою для надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України від 21.10.1993 №3543- XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Таким чином, якщо заявника буде призвано на військову службу під час мобілізації, в особливий період, він набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію права на відстрочку, у разі встановлення наявності у нього такого права, а також унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, оскільки надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим. Отже, наявна підстава для забезпечення позову, яка передбачена п.1 ч.2 ст.150 КАС України.

Вирішуючи по суті заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частинами четвертою та шостою статті 154 КАС України передбачено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Системний аналіз наведених норм вказує, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Відповідно до довідки Вищої школи внутрішньої безпеки в Лодзі (Республіка Польща) від 25.09.2024 про прийняття іноземного громадянина на навчання, ОСОБА_2 прийнятий на термін від 01.10.2024 до 30.09.2026 на денну форму навчання другого рівня за напрямом «Внутрішня безпека».

Згідно довідки Вищої школи внутрішньої безпеки в Лодзі (Республіка Польща) від 25.09.2024 про статус студента, ОСОБА_2 має статус студента ІІ рівня єдиного магістерського навчання за напрямом «Внутрішня безпека».

Листом від 13.06.2025 №53 відповідач повідомив позивача, що протоколом від 13.06.2025 №24 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, а позивач підлягає призову на військову службу.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервистів «Резерв +», сформованого станом на 13.11.2024, категорія обліку позивача військовозобов`язаний.

Частиною дев`ятою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, зокрема, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Із аналізу зазначених норм слідує, що військовозобов`язані, які були призвані на військову службу під час мобілізації, в особливий період, набувають нового юридичного статусу військовослужбовці.

При цьому особа, яка має право на відстрочку/бронювання, не повинна підлягати призову на військову службу під час мобілізації.

З наведеного суд робить висновок, що якщо заявника буде призвано на військову службу під час мобілізації, в особливий період, він набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію права на продовження відстрочки, а також унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде ухвалено на користь заявника, оскільки надання/продовження відстрочки/бронювання від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим.

Отже, позивачем доведено умову застосування заходів забезпечення позову, а саме, доведено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних його прав, за захистом яких він звернувся до суду.

Невжиття заходів забезпечення позову в цьому випадку з наведених підстав може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення прав і інтересів позивача, для захисту яких він звернувся до суду.

Тому обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та вжиття таких заходів спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 25.10.2023 у справі №160/11784/23.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, проаналізувавши доводи позивача, викладені у поданій заяві, дослідивши долучені до заяви докази, суд робить висновок, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову про зупинення дії рішення не скасовує чинність останнього, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених цими актами заходів до вирішення спору, оскільки, як уже зазначено у даному судовому рішенні, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача.

Розглянувши подану позивачем заяву про вжиття заходів забезпечення позову, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 150-154, 242, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії, пов`язані з призовом на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 до моменту набрання законної сили рішенням суду у справі №380/13517/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 04.07.2025 року.

Суддя Костецький Н.В.