Справа № 460/3929/25
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2025 року м. Рівне №460/3929/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 , викладене у листі від 27.01.2025 року, яким було відмовлено у задоволенні Рапорту від 29.11.2024 року та звільненні ОСОБА_1 з військової служби згідно пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану);

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код НОМЕР_2 ) в особі командира - майора ОСОБА_2 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 та прийняти рішення щодо звільнення молодшого сержанта - НОМЕР_3 окремого спеціального батальйону інженерно саперного взводу ОСОБА_1 з військової служби у зв`язку з сімейними обставинами на підставі пп. г) п.2 ч.4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", а саме як військовослужбовця, близький родич якого, загинув через захворювання, так, пов`язане проходженням військової служби, яке призвело до смерті, пов`язане із захистом Батьківщини у зв`язку із повномасштабним збройним наступом російської федерації.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 29 листопада 2024 року звернувся з рапортом до командира військової частина НОМЕР_1 , рапорт був поданий по команді через командира взводу молодшого сержанта ОСОБА_3 . У рапорті просив командира військової частини НОМЕР_1 клопотати перед вищим командуванням про звільнення з військової служби у запас відповідно до пункту 2 ч. 4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до якого військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) оскільки його брат, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на військовій службі за мобілізацією в Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_4 та під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони його брат отримав захворювання внаслідок якого помер. На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» просив звільнити його з військової служби через сімейні обставини в зв`язку з небажанням продовжувати військову службу. Однак протягом майже двох місяців не отримавши відповіді на рапорт, позивач звернувся з рапортом від 19.01.2025 року, безпосередньо до командира військової частини НОМЕР_1 у якому просив надати обґрунтовану відповідь, на якій стадії розгляду знаходиться його рапорт про звільнення з військової служби від 29 листопада 2024 року, при цьому, до рапорту від 19.01.2025 року додав рапорт з додатками від 29.11.2024 року. Листом від 27.01.2025 позивачу було повідомлено, що рапорт від 29.11.2024 року про звільнення з військової служби до військової частини НОМЕР_1 не надходив, але до рапорту доданий в якості додатків рапорт від 29.11.2024 року, який військова частина розглянула по суті та у задоволенні рапорту від 29.11.2024 року було відмовлено у звільнені з військової служби, оскільки з наданих документів, а саме: довідки №131/01-11 від 22.07.2024 року та витягу з протоколу засідання 12 Регіональної Військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень контузій, травм, вбачається, що його брат - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок онкологічного захворювання, як колишній військовослужбовець, який припинив військову службу. Позивач з відмовою не погоджується, вважає, що має право на звільнення з військової служби. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 06.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог. Зокрема зазначив, що рапорт молодшого сержанта ОСОБА_1 від 29.11.2024 про звільнення з військової служби до військової частини НОМЕР_1 в 2024 році не надходив, в журналі обліку внутрішніх документів, розпочатому 19.06.2024, не реєструвався. Відповідних доказів на підтвердження вказаних обставин подання рапорту від 29.11.2024 до військової частини НОМЕР_1 позивачем не подано. 19.01.2025 від позивача до стройової частини військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт (вхідний № 172 від 21.01.2025), я якому останній просив надати обґрунтовану відповідь про те, на якій стадії розгляду знаходиться його рапорт про звільнення з військової служби від 29.11.2024, який фактично був поданий до військової частини разом з рапортом від 19.01.2025 та нотаріально посвідченими документами без зазначення відмітки реєстрації у військовій частині. У рапорті підставою для звільнення з військової служби позивачем було зазначено пункт 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану. За результатом розгляду рапорту від 29.11.2024, командиром військової частини НОМЕР_1 , листом від - 27.01.2025 за № 224 надано письмову відмову у задоволенні зазначеного рапорту у зв`язку з відсутністю правових підстав. Так, позивачу було повідомлено, що пункт 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначає умови, на підставі яких військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом по мобілізації, під час дії воєнного стану звільняються з військової служби. Підпункт «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» надає право військовослужбовцю звільнення з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу). Абзацом 15 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено одну з умов звільнення з військової служби під час воєнного стану, а саме: якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану. З наданих документів, а саме: довідки № 131/01-11 від 22.07.2024 та витягу з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців (протокол № 2206 від 14.07.2023), вбачається, що брат позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок онкологічного захворювання будучи у відставці, як колишній військовослужбовець, який припинив військову службу у 2023 році. Військова частини вважає, що поняття "загибель під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії" та "смерть внаслідок онкологічного захворювання" не є змістовно тотожними, оскільки перше поняття включає у себе настання загибелі саме під час здійснення загиблою особою заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Враховуючи вищезазначене, керуючись абзацом 15 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», де умовою звільнення з військової служби є саме загибель визначеного кола осіб під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану, відповідач правомірно відмовив позивачу у задоволенні рапорту від 29.11.2024 про звільнення з військової служби. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив про безпідставність вказаних відповідачем у відзиві на позов тверджень.

Відповідно до ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до довідки від 18.03.2.025 №68 молодший сержант ОСОБА_1 з 02 серпня 2024 року по теперішній час перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 згідно наказу командира частини №216 від 02.08.2024.

29.11.2024 позивач звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 , рапорт був поданий по команді через командира взводу молодшого сержанта ОСОБА_3 . У рапорті просив командира військовій частині НОМЕР_1 клопотати перед вищим командуванням про звільнення з військової служби у запас відповідно до пункту 2 ч. 4 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» - військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) - оскільки його брат, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на військовій службі за мобілізацією в Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_4 та під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони його брат отримав захворювання, внаслідок якого помер.

Не отримавши відповіді на рапорт від 29.11.2024, позивач звернувся з рапортом від 19.01.2025 року, безпосередньо до командира військової частини НОМЕР_1 , у якому просив надати обґрунтовану відповідь, на якій стадії розгляду знаходиться його рапорт про звільнення з військової служби від 29 листопада 2024 року. До рапорту від 19.01.2025 року додав рапорт з додатками від 29.11.2024, а саме: довідку № 131/01-11 від 22.07.2024 про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок онкологічного захворювання; - свідоцтво про народження від 09.01.1982; - паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 ; - свідоцтво про народження від 12.09.1997; - картку платника податків на ім`я ОСОБА_1 ; - витяг з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців (протокол № 2206 від 14.07.2023); - свідоцтво про смерть від 18.07.2024; - паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 .

Листом від 27.01.2025 №224 військова частина повідомила позивача про те, що рапорт від 29.11.2024 року про звільнення з військової служби до військової частини НОМЕР_1 не надходив, в той же час, додаток до рапорту від 19.01.2025 містить рапорт 29.11.2024 про звільнення з військової служби без відмітки про реєстрацію нотаріально посвідченими додатками, який військова частина НОМЕР_1 розглянула по суті. Вивчивши додані до рапорту від 29.11.2024 документи, повідомили, що пункт 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу» визначає умови, на підставі яких військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом по мобілізації, під час дії воєнного стану, звільняються з військової служби. Підпункт «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" надає право військовослужбовцю звільнення з військової служби через сімей обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу). Абзацом 15 пункту 3 частини 12 статті Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено одна з умов звільнення з військової служби під час воєнного стану, а саме: якщо їх близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідни (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану. З наданих документів, а саме: довідки №131/01-11 від 22.07.2024 та з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, каліцтв у колишніх військовослужбовців (протокол № 2206 від 14.07 вбачається, що брат позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок онкологічного захворювання будучи у відставці, як колишній військовослужбовець, який припинив військову службу. Враховуючи вищезазначене, керуючись абзацом 15 пункту 3 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу" умовою звільнення з військової служби є саме загибель визначеного кола осіб під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення: із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, а також забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування агресії проти України під час дії воєнного стану, у командування військової частини НОМЕР_1 відсутні правові підстави для задоволення Рапорту від 29.11.2024 та звільнення позивача з військової служби.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

За змістом статті 1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому, указами Президента України воєнний стан неодноразово продовжувався та триває й на даний час.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон №2232-XII).

Згідно з частинами першою та другою статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною першою статті 2 Закону №2232-XII передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Відповідно до частини другої цієї статті, проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. А частиною третьою цієї статті визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Згідно з частиною шостою статті 2 Закону №2232-XII видами військової служби є: базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Підстави для звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII.

Так, відповідно до пп. г) п. 2 ч.4 ст. 26 Закону №2232-XII, військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану - г) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

У редакції, чинній на момент подання позивачем рапорту, п. 3 ч.12 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначала, що військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану: якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану (абзац 16).

Таким чином, для звільнення позивача з військової служби необхідною умовою є підтвердження факту загибелі брата під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, або під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Судом встановлено, що згідно витягу з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців №2206 від 14.07.2023 року, захворювання старшого сержанта у відставці ОСОБА_4 , 1982 р.н. - „Нейроендокринна карцинома TxNxMl метастази в лімфатичні вузли шиї зліва, клінічна група II. Стан після 4 курсів ІІХТ (5-фторурацил 4000 мг, цисплатин 100 мг, етопозид 1800 мг, карбоплатин 1500 мг), що підтверджується військово-медичними та іншими медичними документами - Захворювання, Так пов`язане з проходженням військової служби.

Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства Бабинський центр Первинної медико-санітарної допомоги Бабинської сільської ради № 131/01-11 від 22.07.2024, яка видана ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те що його син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Смерть настала внаслідок онкологічного захворювання: Mts нейроендокринної пухлини в лімфатичні вузли шиї ліворуч без виявленого первинного вогнища TxNxMl ст.ІУ, кл. гр. II. Продовженню процесу, Mts в печінку, селезінку. Дане захворювання настало під час несення військової служби, що підтверджується військово-медичними та іншими медичними документами - Захворювання, Так пов`язане з проходженням військової служби.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що брат Позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок захворювання, яке пов`язане з проходженням військової служби, тобто не під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, не під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану

При цьому поняття "загибель під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії" та "смерть від захворювання, яке пов`язане з проходження військової служби" не є змістовно тотожними, оскільки перше поняття включає у себе настання загибелі саме під час здійснення загиблою особою заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії,

З огляду на зазначене, у позивача відсутні підстави для звільнення його з військової служби за призовом під час мобілізації за статті 26 частини 4 пункту 2 підпунктом "г" Закону України № 2232-XII.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 07 липня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Суддя С.М. Дуляницька