Справа № 420/15003/25
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі (просп.Незалежності,75, м.Херсон, 73022) до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕНСІС» (вул.Робоча,82-3, м.Херсон, 73003) про накладення арешту на кошти та інші цінності ТОВ «МЕНСІС» (), що знаходяться у банках, обслуговуючих підприємство,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕНСІС», за результатом якого позивач просить:

накласти арешт на кошти та інші цінності ТОВ «МЕНСІС» (Код ), що знаходяться у банках, обслуговуючих підприємство.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем, відповідно до розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованої картки платника (ІКП), рахується податкова заборгованість перед бюджетом, яка становить 5 159 593,95 грн. Позивач зазначає, що вжиті заходи по погашенню боржником податкового боргу не призвели до позитивного результату, тому звернувся до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача.

Ухвалою суду від 19 травня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та/або заяву про продовження процесуальних строків не подав.

У відповідності до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕНСІС» (далі ТОВ «МЕНСІС», відповідач, боржник, платник податків) перебуває на обліку як платник податків у Головне управління ДПС в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі за основним місцем обліку, що підтверджується даними наявними в ідентифікаційній картці платника податків.

Станом на 14.05.2025 року, відповідно до розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість ТОВ «МЕНСІС» перед бюджетом становить 5 159 593,95 грн, а саме:

Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (Херсонська область) 5155 661,95 гривень.

Виник починаючи з 29.07.2022 за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які нараховані згідно податкового повідомлення рішення від 10.11.2021 № 2 на підставі акту перевірки від 20.09.2021 № 3562/21-22-07-02/41694295 на загальну суму 5 642 593,00 грн (основний платіж 5 129 630,00 грн, штрафні санкції 512 963,00 грн). 3 урахуванням переплати в сумі 626 759,21 грн, залишок непогашеного податкового боргу становить 5 015 833,79 гривень.

Згідно ст. 129 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI на податкове повідомлення рішення № 2 нарахована пеня в сумі 139 828,16 гривень.

Залишок непогашеного боргу станом на дату подачі позову становить 5 155 661,95 гривень.

Акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (крім тих, що оподатковуються згідно з підпунктом 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України) (Милівська ТГ) - 1 305,00 гривень.

Виник починаючи з 02.03.2022 року за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які нараховані згідно:

- податкової декларації з акцизного податку № від 16.02.2022 з терміном сплати 02.03.2022 на загальну суму 658,00 гривень. З урахуванням наявної переплати в сумі 1,00 грн, залишок непогашеного боргу становить 657,00 грн;

- податкової декларації з акцизного податку № від 17.03.2022 з терміном сплати 30.03.2022 на загальну суму 648,00 гривень.

Залишок непогашеного боргу станом на дату подачі позову становить 1 305,00 гривень.

Акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (крім тих, що оподатковуються згідно з підпунктом 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України) (Станіславська ТГ) 1071,00 гривень.

Виник починаючи з 02.03.2022 року за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які нараховані згідно:

- податкової декларації з акцизного податку № від 16.02.2022 з терміном сплати 02.03.2022 на загальну суму 844,00 гривень. З урахуванням наявної переплати в сумі 1,00 грн, залишок непогашеного боргу становить 843,00 грн;

- податкової декларації з акцизного податку № від 17.03.2022 з терміном сплати 30.03.2022 на загальну суму 228,00 гривень. Залишок непогашеного боргу станом на дату подачі позову становить 1071,00 гривень.

Акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (крім тих, що оподатковуються згідно з підпунктом 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України) (Новотроїцька ТГ) 985,00 гривень.

Виник починаючи з 02.03.2022 року за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які нараховані згідно:

- податкової декларації з акцизного податку № від 16.02.2022 з терміном сплати 02.03.2022 на загальну суму 544,00 гривень. З урахуванням наявної переплати в сумі 2,00 грн, залишок непогашеного боргу становить 542,00 грн;

- податкової декларації з акцизного податку № від 17.03.2022 з терміном сплати 30.03.2022 на загальну суму 443,00 гривень.

Залишок непогашеного боргу станом на дату подачі позову становить 985,00 гривень.

Виник починаючи з 02.03.2022 року за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які нараховані згідно:

- податкової декларації з акцизного податку № від 16.02.2022 з терміном сплати 02.03.2022 на загальну суму 244,00 грн;

- податкової декларації з акцизного податку № від 17.03.2022 з терміном сплати 30.03.2022 на загальну суму 327,00 гривень. Залишок непогашеного боргу станом на дату подачі позову становить 571,00 гривень.

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості, податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ю» №0-2122 від 21.02.2024 року, яку було направлено платнику податків рекомендованим листом.

Доказів сплати податкового боргу відповідач не надав.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта все наявне майно ТОВ «МЕНСІС» знаходиться під податковою заставою за погодженням з обтяжувачем згідно витягу №90390629 від 18.04.2024 року.

Оскільки податковий борг відповідач добровільно не сплатив, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України та Податкового кодексу України (далі ПК України).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПКУ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковий борг в розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПКУ це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Так, відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Таким чином підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України регулює питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках саме в ситуації - відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Позивачем надано витяг з реєстру з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта все наявне майно ТОВ «МЕНСІС» знаходиться під податковою заставою за погодженням з обтяжувачем згідно витягу №90390629 від 18.04.2024 року.

Разом із тим, сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Тобто, арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання певних зобов`язань платника податків, зокрема, щодо погашення податкового боргу.

Вказана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 826/8691/16 та від 06.06.2023 у справі № 360/4856/20.

За приписами ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів виконання зобов`язання відповідачем до суду не надано, доводи контролюючого органу щодо наявності податкового боргу та необхідності накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться у банках, обслуговуючих відповідача, не спростовано.

Приймаючи до уваги викладені обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки позивач просить накласти арешт на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться у банках, обслуговуючих підприємство без зазначення суми податкового боргу.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У зв`язку з викладеним відсутні підстави для стягнення судового збору з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі (просп.Незалежності,75, м.Херсон, 73022) до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕНСІС» (вул.Робоча,82-3, м.Херсон, 73003) про накладення арешту на кошти та інші цінності ТОВ «МЕНСІС» (), що знаходяться у банках, обслуговуючих підприємство - задовольнити частково.

Накласти арешт на кошти та інші цінності ТОВ «МЕНСІС» (вул.Робоча,82-3, м.Херсон, 73003, Код ), що знаходяться у банках, обслуговуючих підприємство, в межах суми податкового боргу 3370534 грн. 41 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст.295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст.255 КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко