Справа № 640/6547/20
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 640/6547/20

03 липня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН ПРОФІ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІН ПРОФІ» (далі - ТОВ «ІН ПРОФІ», Товариство, позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача з невідновлення порушених прав ТОВ «ІН ПРОФІ» та невизнання податкових декларацій платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за півріччя 2018 року (реєстраційний номер ), три квартали 2018 року (реєстраційний номер ), 2018 рік (реєстраційний номер ), І квартал 2019 року (реєстраційний номер ), півріччя 2019 року (реєстраційний номер ) та три квартали 2019 року (реєстраційний номер ) такими, що подані у день їх фактичного прийняття контролюючим органом;

зобов`язати відповідача відновити порушені права ТОВ «ІН ПРОФІ» шляхом визнання податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за півріччя 2018 року (реєстраційний номер ) такою, що подана 27.07.2018; визнання податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за три квартали 2018 року (реєстраційний номер ) такою, що подана 07.11.2018; визнання податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за 2018 рік (реєстраційний номер ) такою, що подана 11.02.2019; визнання податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за І квартал 2019 року (реєстраційний номер ) такою, що подана 25.04.2019; визнання податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за півріччя 2019 року (реєстраційний номер ) такою, що подана 05.08.2019; визнання податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за три квартали 2019 року (реєстраційний номер ) такою, що подана 21.10.2019;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 10.02.2020 № про застосування до ТОВ «ІН ПРОФІ» штрафних (фінансових) санкцій у сумі 170,00 грн за неподання податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за три квартали 2019 року (реєстраційний номер ).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Законом України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

На підставі пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2825-IX (в редакції Закону № 3863-ІХ) та Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399, проведено автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України; за його результатами дана справа передана на розгляд та вирішення Тернопільському окружному адміністративному суду.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 прийнято до провадження адміністративну справу за позовом ТОВ «ІН ПРОФІ`до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити дії, розгляд справи розпочато спочатку. Одночасно цією ухвалою замінено відповідача у справі Головне управління ДПС у м.Києві (ідентифікаційний код юридичної особи 43141267) на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві (далі - ГУ ДПС у м.Києві, відповідач) (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44116011, адреса місцезнаходження 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, 33/19).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.03.2018 Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято рішення №2341204/26-15-12-04-19 про виключення ТОВ «ІН ПРОФІ» з реєстру платників єдиного податку з 31.03.2018. Позивач це рішення оскаржив у судовому порядку. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.03.2019 у справі №826/11365/18 вказане рішення контролюючого органу визнано протиправним та скасовано, судове рішення набрало законної сили 26.06.2019. З цієї дати Головне управління ДФС у м. Києві зобов`язане було поновити реєстрацію позивача як платника єдиного податку третьої групи, з 31.03.2018.

Відповідач не вчиняв жодних дій для виконання судового рішення і, посилаючись на відсутність позивача на спрощеній системі оподаткування, обліку і звітності через виключення його з реєстру платників єдиного податку, не визнавав поданою прийняту від позивача податкову звітність з єдиного податку (починаючи з звітності за півріччя 2018 року і до часу подання звітності за три квартали 2019 року).

Лише після звернення до держаної виконавчої служби відповідач виконав рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.03.2019 у справі №826/11365/18.

Позивач зазначає, що оскільки визнане судом протиправним та скасоване рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 30.03.2018 №2341204/26-15-12-04-19 про виключення ТОВ «ІН ПРОФІ» з реєстру платників єдиного податку є недійсним з моменту його прийняття, то і всі інші права позивача, що були порушені відповідачем у зв`язку із виключенням з єдиного реєстру платників податків на підставі нечинного рішення підлягають відновленню.

Стосовно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення (далі - ППР) № від 10.02.2020, то ним застосовано штрафні санкції за неподання податкової звітності за три квартали 2019 року. Позивач вважає нарахування штрафних санкцій протиправним, бо своєчасно виконав обов`язок подання податкової звітності, а відповідач, не виконуючи наведене вище судове рішення, не підтвердив прийняття такої звітності через відсутність у Товариства статусу платника єдиного податку. Ще позивач зауважив на прийнятті ППР до розгляду заперечень позивача на акт камеральної перевірки, тобто передчасно.

За таких обставин позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просив також стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 21000 грн.

Після прийняття цієї справи Тернопільським окружним адміністративним судом до провадження, відповідач подав до суду відзив. У відзиві на позовну заяву ГУ ДПС у м.Києві проти позову заперечує. Зазначає, що для декларацій, які подавалися позивачем у період оскарження рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку третьої групи, а саме: №, №, №, №, №, було присвоєно статус «історія подання», оскільки в той період Товариство не було платником єдиного податку третьої групи. Дані декларації вважаються неподаними у зв`язку з присвоєнням статусу «історія подання».

Відповідач вказує, що рішенням суду від 14.03.2019 у справі №826/11365/18 контролюючий орган було зобов`язано лише поновити позивача в реєстрі платників єдиного податку третьої групи, однак не було зобов`язано визнати податкові декларації №, №, №, №, № такими, що подані позивачем.

Стосовно ППР від 10.02.2020, то його прийнято за результатами проведеної камеральної перевірки податкової звітності ТОВ «ІН ПРОФІ», якою встановлено неподання позивачем податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за три квартали 2019 року та правомірно застосовано штраф у розмірі 170 грн.

Представник відповідача просить відмовити у позові.

У додаткових поясненнях представник позивача виклала ті ж самі обставини, що й у позовній заяві.

Надалі представник позивача подала клопотання про приєднання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Рішенням Головного управління ДФС у м. Києві від 30.03.2018 №2341204/26-15-12-04-19 виключено ТОВ «ІН ПРОФІ» (податковий номер 41277162) з реєстру платників єдиного податку з 31.03.2018. Товариство оскаржило це рішення до суду. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.03.2019, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2019, у справі №826/11365/18 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 30.03.2018 № 2341204/26-15-12-04-19 про виключення з реєстру платників єдиного податку та зобов`язано Головне управління ДФС у м. Києві поновити реєстрацію позивача як платника єдиного податку третьої групи з 31.03.2018.

Верховним Судом судові рішення не переглядалися, ухвалою від 02.09.2019 у справі №826/11365/18 Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у м. Києві.

Протягом часу оскарження вказаного рішення, Товариство подавало відповідну податкову звітність платника єдиного внеску, контролюючий орган таку приймав, проте її не визнавав, за поясненнями представника відповідача з присвоєнням статусу «історія подання».

Зокрема, подана позивачем, проте не визнана відповідачем така податкова звітність: за півріччя 2018 року, за три квартали 2018 року, за 2018 рік, за І квартал 2019 року, за півріччя 2019 року та за три квартали 2019 року.

Квитанціями № 2 від 27.07.2018, від 07.11.2018, від 11.02.2019, від 25.04.2019, від 05.08.2019 та від 21.10.2019 підтверджується, що декларація позивача

за півріччя 2018 року прийнята контролюючим органом 27.07.2018 та зареєстрована за №;

за три квартали 2018 року прийнята контролюючим органом 07.11.2018 та зареєстрована за №;

за 2018 рік прийнята контролюючим органом 08.02.2019 та зареєстрована за №;

за І квартал 2019 року прийнята контролюючим органом 25.04.2019 та зареєстрована за №;

за півріччя 2019 року прийнята контролюючим органом 05.08.2019 та зареєстрована за №;

за три квартали 2019 року прийнята контролюючим органом 21.10.2019 та зареєстрована за №.

Матеріали адміністративної справи містять вказані декларації, які відповідають вимогам пункту 48.3 статті 48 Податкового кодексу України (далі - ПК України), зокрема, містять заповнені відомості та обов`язкові реквізити, а саме: тип документа: звітна; звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація: півріччя 2018 року, три квартали 2018 року, 2018 рік, І квартал 2019 року, півріччя 2019 року та три квартали 2019 року; повне найменування платника податків згідно з реєстраційними документами: Товариство з обмеженою відповідальністю «ІН ПРОФІ»; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України: 41277162; місцезнаходження платника податків: 04119, м. Київ, вул. Дорогожицька, б. 1; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність: ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми): 21.10.2019; ініціали, прізвище та реєстраційний номер облікової картки керівника ТОВ «ІН ПРОФІ»: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; підпис керівника платника податку: ЕП Пепелова Руслана Генадіївна.

Відповідач пояснює причину не відображення податкової звітності (фактично невизнання) позбавленням позивача статусу платника єдиного податку.

Так, листами від 01.08.2018 №38526/10/26-15-12-09-18, від 12.11.2018 №100347/10/26-15-12-09-18, від 13.02.2018 №26100/10/26-15-12-09-18, від 03.05.2019 №83169/10/26-15-12-09-18, від 07.08.2019 №147668/10/26-15-12-09-18 та від 24.10.2019 №30758/10/26-15-04-07-18 відповідач повідомив позивачу про те, що подані ним податкові декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за півріччя 2018 року, три квартали 2018 року, 2018 рік, І квартал 2019 року, півріччя 2019 року та три квартали 2019 року вважаються неподаними, у зв`язку з порушенням вимог нормативно-правових актів, а саме: зазначено недостовірне значення обов`язкового реквізиту «звітний (податковий) період» (п. 48.3 ст. 48 гл. 2 розд. II Кодексу), оскільки у визначеному податковому (звітному) періоді платник не перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності.

Також судом встановлено, що на підставі акта Головного управління ДПС у м. Києві від 11.01.2020 №6/26-15-04-41277162 про результати камеральної перевірки податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за три квартали 2019 ТОВ «ІН ПРОФІ», яким встановлено неподання до контролюючого органу податкової звітності за три квартали 2019 року, що є порушенням положень підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.02.2020 №6/26-15-04-10/41277162 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 170,00 грн.

Товариство після отримання акта камеральної перевірки надіслало заперечення до акта камеральної перевірки від 11.01.2020. За результатом розгляду заперечень на акт перевірки відповідач надав позивачеві відповідь від 19.02.2020р. №31316/10/26-15-04-10-18, якою повідомив, що на підстави висновків акта перевірки 10.02.2020 ним було прийняте податкове повідомлення-рішення №6/26-15-04-10/41277162, а в разі незгоди з цим рішенням позивач має право на його оскарження в адміністративному або судовому порядку.

Судом встановлено, що з метою виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/11365/18, позивач звертався до відповідача з вимогою від 18.09.2019. вих. №19/1809/01 про добровільне виконання судового рішення, що підтверджується описом вкладення у цінний лист №136 та поштовою квитанцією (чеком) від 20.09.2019 №0042513.

У зв`язку з невиконанням самостійно та на вимогу платника податків рішення суду у справі №826/11365/18 та не поновленням реєстрації позивача як платника єдиного податку третьої групи з 31.03.2018, Товариство звернулося до органів державної виконавчої служби про його примусове виконання

Після відкриття головним державним виконавцем Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві 02.10.2019 виконавчого провадження ВП №60196701 та вчинення дій в межах примусового виконання, відповідач виконав рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.03.2019 у справі №826/11365/18. Реєстрація позивача як платника єдиного податку третьої групи поновлена відповідачем шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку запису про анулювання реєстрації ТОВ «ІН ПРОФІ» на підставі протиправного рішення від 30.03.2018 №2341204/26-15-12-04-19, про що свідчить і постанова державного виконавця від 04.03.2020 про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням судового рішення.

Водночас подану Товариством податкову звітність відповідач не визнав, а в останньому випадку застосував штрафні санкції за її неподання.

Не погоджуючись з такими діями ГУ ДПС у м.Києві та ППР, ТОВ «ІН ПРОФІ» звернулося до суду з цим позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За змістом пунктів 48.1, 48.2, 48.3, 48.4 статті 48 ПК України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пунктом 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов`язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов`язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Податкова декларація повинна бути підписана: керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до органу державної податкової служби. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником та особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку; фізичною особою - платником податків або його законним представником; особою, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації згідно із договором про спільну діяльність або угодою про розподіл продукції (пункт 48.5 статті 48 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 48.7 статті 47 ПК України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Пунктом 49.8 статті 49 ПК України передбачено, що прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Таким чином, перелік підстав для відмови контролюючого органу від прийняття податкової декларації, визначений положеннями статей 48 і 49 ПК України, є вичерпним.

Згідно з пунктом 49.9 статті 49 ПК України, за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

При цьому, як передбачено пунктом 49.10 статті 49 ПК України відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань тощо) забороняється.

У цій справі судом встановлено, що при наявності судового рішення (яке набрало законної сили), яким визнано протиправним та скасовано рішення контролюючого органу про виключення ТОВ «ІН ПРОФІ» з реєстру платників єдиного податку та зобов`язано поновити реєстрацію платника єдиного податку третьої групи з 31.03.2018, відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка проявилася у невідновленні порушених прав позивача та не визнанні поданої Товариством податкової звітності після рішення про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку.

При цьому позивач як платник податків повною мірою виконав свій обов`язок з подання до контролюючого органу податкової звітності, подавши її у строки, встановлені ПК України, а тому не повинен нести відповідальність за її протиправне невизнання (неприйняття) контролюючим органом.

За таких обставин ефективним способом поновлення прав позивача, що були порушені відповідачем шляхом протиправного не визнання поданими отриманих від позивача податкових декларацій платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за півріччя 2018 року, за три квартали 2018 року, за 201 8 рік, за І квартал 2019 року, за півріччя 2019 року та за три квартали 2019 року, буде прийняття рішення про зобов`язання відповідача відновити права позивача шляхом визнання відповідних податкових декларацій платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) такими, що подані у день їх фактичного подання.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 10.02.2020р. №, то застосування штрафних санкцій пов`язане з описаними вище обставинами невизнання відповідачем поданої податкової звітності позивачем.

У спірному випадку судом не встановлено порушення позивачем вимог підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України, бо податкова звітність за три квартали 2019 року Товариством подана своєчасно. Отримання контролюючим органом податкової декларації ТОВ «ІН ПРОФІ» з єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за три квартали 2019 року 21.10.2019 та реєстрація її за № підтверджується квитанцією №2 від 21.10.2019. Така декларація платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за три квартали 2019 року містить усі відомості та обов`язкові реквізити.

За таких обставин, застосування до позивача штрафу за неподання податкової звітності є безпідставним, адже відповідач протиправно, у зв`язку виключенням позивача з реєстру платників єдиного податку на підставі протиправного та скасованого у судовому порядку рішення від 30.03.2018 №2341204/26-15-12-4-19, не визнав поданою отриману від позивача податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за три квартали 2019 року.

Позивач як платник податку не повинен нести відповідальність за неправомірні дії та/або бездіяльність відповідача, що полягають у визнанні не поданою податкової декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за три квартали 2019 року (реєстраційний номер ) та ухиленні від вчинення дій з відновлення порушених прав позивача шляхом визнання поданою цієї декларації з моменту її прийняття контролюючим органом.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, встановлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до положень пункту 120.1 статті 120 ПК України штраф у розмірі 170,00 грн нараховується платнику податків за неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом.

Цією нормою законодавець передбачив можливість застосування до платника податків наслідків неподання або несвоєчасне подання податкової звітності лише за наявності його вини. Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій.

У розглядуваному випадку застосування штрафних санкцій на загальну суму 170,00 грн є безпідставним, а ППР від 10.01.2020 №6/26-15-04-10/41277162 - протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У цій справі, заперечуючи проти позову, відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваного ППР, а також відповідач не спростував допущену протиправну бездіяльність в частині невжиття заходів для визнання та прийняття відповідної податкової звітності позивача.

Суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 6306,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 16.03.2020 № 171, №718, №719. З огляду на задоволення позовних вимог, відповідно до частини першої статті 139 КАС сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 6306,00 грн підлягає до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Також Товариством заявлені до відшкодування з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 21000,00 грн. Вирішуючи питання наявності підстав для стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує таке.

За приписами частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Разом з цим при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 28.04.2021, від 08.02.2022 у справах №640/3098/20 та №160/6762/21, від 18.08.2022 у справі №540/2307/21.

Таким чином, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26.08.2022 у справі №520/6658/21).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі документи: договір про надання правничої допомоги №ІП-57/10-03/20 від 10.03.2020, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «СОЛ»; дві додаткові угоди до договору від 10.03.2020 та від 12.03.2025; ордер на надання правничої допомоги; детальний опис робіт (наданих опис); платіжна інструкція №433 від 17.03.2020.

Згідно з умовами пункту 4.3 договору розмір, обчислення та строки сплати винагороди (гонорару) визначається за взаємною згодою сторін та оформлюється окремими додатковими угодами до договору.

У пункті 1.6 додаткової угоди №1 від 10.03.2020 до вищевказаного договору сторонами узгоджено, що розмір винагороди (гонорару) за надання адвокатом АО «СОЛ» таких послуг є фіксованим та становить 21 000,00 грн.

Відповідно до пункту1.4 додаткової угоди №2 від 12.03.2025 сторонами узгоджено, що розмір винагороди (гонорару) за надання адвокатом АО «СОЛ» правничої (правової) допомоги, передбаченої пунктами 1.2-1.4 додаткової угоди №1 до цього договору, а також пунктом. 1.2 додаткової угоди №2 до цього договору, визначеної пунктом 1.4 додаткової угоди №1 до цього договору, є фіксованим та становить 21 000,00 грн.

У строки визначені пунктом 1.7 додаткової угоди №1 від 10.03.2020 ТОВ «ІН ПРОФІ» сплачено на користь АО «СОЛ» розмір винагороди (гонорару) за договором №ІП-57/10-03/20 від 10.03.2020 в сумі 21 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 17.03.2020 №433 АТ «Райфайзен Банк Аваль».

За змістом детального опису робіт (наданих послуг) за договором про надання правничої (правової) допомоги №ІП-57/10-03/20 від 10.03.2020 послуги професійної правничої допомоги включають: правовий аналіз матеріалів, наданих клієнтом, щодо можливості визнання у судовому порядку протиправної бездіяльності контролюючого органу з невідновлення порушених прав позивача та невизнання податкової звітності 8 годин, підготовка позову 16 годин, складення заяви на усунення недоліків позову, заяви про прискорення розгляду справи, заяв про приєднання до матеріалів доказів надання правничої допомоги 3,5 годин, підготовка додаткових пояснень, про приєднання до матеріалів доказів надання правничої допомоги 3 години.

При вирішенні питання обґрунтованості розміру витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу цієї справи, суд виходить із того, що ця справа належить до справ незначної складності та її розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; такі послуги як правовий аналіз матеріалів та підготовка позовної заяви фактично охоплюються одним результатом оформленням позовної заяви, тобто одна послуга включає іншу, зміст поданих додаткових пояснень вказує на їх ідентичність з позовною заявою.

Зважаючи на складність справи (є справою незначної складності та її розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін), значення справи для сторін, час, який об`єктивно був витрачений адвокатом на надання кожної із послуг, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, з урахування критерію розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про те, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м.Києві на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 6306,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІН ПРОФІ" (вулиця Дорогожицька, 1, місто Київ, 04112, ідентифікаційний код юридичної особи в ) до Головного управління ДПС у м. Києві (вулиця Шолуденка, 33/19, місто Київ, 04116, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44116011) про визнання бездіяльності протиправною та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві з невідновлення порушених прав Товариства з обмеженою відповідальністю "ІН ПРОФІ" та невизнання податкових декларацій платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за півріччя 2018 року (реєстраційний номер ), три квартали 2018 року (реєстраційний номер ), 2018 рік (реєстраційний номер ), І квартал 2019 року (реєстраційний номер ), півріччя 2019 року (реєстраційний номер ) та три квартали 2019 року (реєстраційний номер ) такими, що подані у день їх фактичного прийняття контролюючим органом.

Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві відновити порушені права Товариства з обмеженою відповідальністю "ІН ПРОФІ" шляхом визнання податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за півріччя 2018 року (реєстраційний номер ) такою, що подана 27.07.2018; визнання податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за три квартали 2018 року (реєстраційний номер ) такою, що подана 07.11.2018; визнання податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за 2018 рік (реєстраційний номер ) такою, що подана 11.02.2019; визнання податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за І квартал 2019 року (реєстраційний номер ) такою, що подана 25.04.2019; визнання податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за півріччя 2019 року (реєстраційний номер ) такою, що подана 05.08.2019; визнання податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за три квартали 2019 року (реєстраційний номер ) такою, що подана 21.10.2019.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 10.02.2020 № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІН ПРОФІ" штрафних (фінансових) санкцій у сумі 170,00 грн за неподання податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за три квартали 2019 року (реєстраційний номер ).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІН ПРОФІ" судовий збір у сумі 6306,00 грн (шість тисяч триста дві грн 00 коп.) та витрати на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн (п`ять тисяч грн 00 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений і підписаний 03 липня 2025 року.

Суддя Чепенюк О.В.