Справа № 500/2807/25
Суддя: Грицюк Роман Петрович
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2807/25

04 липня 2025 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Грицюка Р.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, у якій просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 17.04.2025 №23 про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи з 16.03.2005 по 14.03.2013 і з 15.03.2013 по 30.04.2016 (включно) на посадах спеціаліста 1-ої категорії землевпорядника Озернянської сільської ради, перевести ОСОБА_1 з 10.04.2025 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» і здійснити нарахування (перерахунок) та виплату такої пенсії, починаючи з 10.04.2025 на підставі довідок про складові заробітної плати від 09.04.2025 №10-01/81 в сумі 11045,05 грн та від 09.04.2025 №10-01/80 в сумі 12090,10 грн, виданих Озернянською сільською радою.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 9 липня 2003 року (далі Закон №1058-IV).

10.04.2025 позивач подала заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Позивач до своєї заяви додала довідку від 09.04.2025 №10-01/81 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), видану Озернянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, довідку від 09.04.2025 №10-01/80 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби, видану Озернянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

21.04.2025 позивач отримала рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 17.04.2025 №23 про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Позивач не погоджується із таким рішенням та вважає відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» протиправною, що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 14.05.2025 позовну заяву було залишено без руху та надано строк, достатній для усунення недоліків позовної заяви, із зазначенням способу їх усунення. Недоліки позовної заяви усунуто позивачем у строк, встановлений судом.

Ухвалою суду від 02.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ГУ ПФУ в Тернопільській області подало пояснення на позовну заяву, які обґрунтовує, тим що відповідно до записів в трудовій книжці, позивачка працювала в органах місцевого самоврядування, та оскільки стаж державного службовця позивачки складає 13 років 21 день (станом на 01.05.2026 не обіймала посади державної служби), у органів Пенсійного фонду України відсутні правові підстави для призначення позивачці пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015.

Від представника позивача 19.06.2025 до суду за допомогою системи «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі. Згідно яких вказано, що позивачем ОСОБА_1 дотримано усіх умов та є всі підстави для переведення її на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-XII. А саме, є вік 61 рік та страховий стаж 41 рік 9 місяців 5 днів і стаж служби на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців станом на 01.05.2016 24 роки 1 місяць 1 день. А також є підстави для здійснення нарахування (перерахунку) та виплати такої пенсії з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 09.04.2025 №10-01/81 в сумі 11045,05 грн. та від 09.04.2025 №10-01/80 в сумі 12090,10 грн., виданих Озернянською сільською радою.

Інших заяв, в тому числі по суті справи, на адресу суду не надходило.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Суд, повно та всебічно розглянувши матеріали справи, проаналізувавши подані докази, встановив наступні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Тернопільській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 (дата заповнення 10.08.1980) позивач працювала в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, зокрема в такий спірний період з 16.03.2005 по 14.03.2013 і з 15.03.2013 по 30.04.2016 (включно):

- 15.03.2005 прийнята на посаду спеціаліста 1-ої категорії землевпорядник Озернянської сільської ради (запис №13);

- 06.02.2013 звільнена із посади спеціаліста 1-ої категорії землевпорядника Озернянської сільської ради у порядку переведення у відділ Держземагентства у Зборівському районі (п. 5 ст. 36 КЗпП України) (запис №14);

- 07.02.2013 призначена на посаду головного спеціаліста сектору державної кадастрової реєстрації Відділу Держземагентства у Зборівському районі Тернопільської області з присвоєнням 13 рангу державного службовця, по переведенню (запис №15);

- 14.03.2013 звільнена з посади головного спеціаліста сектору державної кадастрової реєстрації Відділу Держземагентства у Зборівському районі Тернопільської області по переведенню до Озернянської сільської ради, згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України (запис №16);

- 15.03.2013 призначена на посаду спеціаліста І-ої категорії землевпорядника Озернянської сільської ради у порядку переведення (запис №17);

- 01.06.2017 переведена з посади спеціаліста І-ої категорії Озернянської сільської ради на посаду провідного спеціаліста Озернянської сільської ради (запис №18).

10.04.2025 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

У рішенні відповідача від 17.04.2025 № 23 про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу за матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 установлено, що позивачка отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До заяви про перерахунок пенсії надано наступні скановані оригінали документів:

- паспорт;

- довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру;

- довідка про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було кваліфіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, станом на березень 2025 р. (Додаток 4) №10-01/81 від 09.04.2025, видана Озернянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області;

- довідка про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за березень 2025 (Додаток 6) № 10-01/80 від 09.04.2025, видана Озернянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

За результатами розгляду заяви встановлено, що ОСОБА_1 на дату звернення має 13 років 0 місяців 21 день стажу державної служби (з 01.04.1992 по 15.03.2005, з 07.02.2013 по 14.03.2013) та станом на 01.05.2016 не обіймала посади державної служби, а працювала в органах місцевого самоврядування з присвоєнням рангу посадовій особі ОМС.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в проведенні перерахунку в зв`язку з відсутністю права на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Вважаючи протиправним рішення відповідача про відмову в переведенні на пенсію за віком, позивач звернулася до суду з метою його скасування.

Вирішуючи спір суд керується таким.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 8 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, стаж державної служби за період роботи (служби) до 01 травня 2016 року обчислюється відповідно до законодавства, яке діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ним передбачені.

Відповідно до пункту 1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі Порядок №283), цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з положеннями пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 1 Закону № 2493-III (в редакції, чинній станом на 01 травня 2016 року) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Положення статей 2, 3 Закону України № 2493-III визначають, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Дія цього Закону не поширюється на технічних працівників та обслуговуючий персонал органів місцевого самоврядування.

Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Класифікація посад в органах місцевого самоврядування визначена статтею 14 Закону № 2493-III.

Відповідно до частини сьомої статті 21 Закону № 2493-III пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Статтею 46 Закону № 889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті другому частини другої цієї статті зазначено, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229 (далі Порядок №229), який є чинним з 01 травня 2016 року, до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Отож, як Порядок № 283, так і чинний Порядок № 229 передбачають, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування.

Після набрання чинності Законом № 889-VIII положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 Закону № 889-VIII та пункту 4 Порядку № 229 час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом №2493-III, зараховується до стажу державної служби. Про це зазначив Верховний Суд у постанові від 10 травня 2018 року у справі № 351/1792/17.

Отже, як підтверджується записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 (дата заповнення 10.08.1980) позивач працювала в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, зокрема в такий спірний період з 16.03.2005 по 14.03.2013 і з 15.03.2013 по 30.04.2016, що передбачені Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-III (далі Закон № 2493-III).

З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що вказані періоди роботи позивача на посадах в органах місцевого самоврядування повинні були бути зараховані відповідачем до стажу її державної служби.

Тож, приймаючи оскаржуване рішення про відмову у переведенні позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного стажу державної служби через незарахування до такого періодів його перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом № 2493-III, з 16.03.2005 по 14.03.2013 і з 15.03.2013 по 30.04.2016 відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що визначені чинним законодавством.

Як вже зазначено судом вище, обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 цього Закону і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме: щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Суд встановив, що на день звернення до відповідача за пенсією позивач досягнула пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV, що відповідає приписам статті 37 Закону № 3723-XII, та має необхідний страховий стаж, що пенсійним органом не заперечується.

Стаж державної служби позивача, який не заперечується пенсійним органом, та з урахуванням спірних періодів служби позивача, які відповідач відмовився зарахувати позивачу до стажу його державної служби, становить більше 20 років.

За цих обставин за сукупністю умов, про які судом зазначено вище, позивач має право на призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

З огляду на це прийняте відповідачем рішення про відмову в переведенні позивача на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 17.04.2025 №23 не відповідає критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, які визначені частиною другою статті 2 КАС України, тому його належить визнати протиправним та скасувати, а позовну вимогу в цій частині задовольнити.

Щодо позовної вимоги про переведення позивача з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до Закону № 889-VIII із урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця та здійснення перерахунку та виплату пенсії з часу звернення за призначенням такої пенсії 10.04.2025 суд зазначає таке.

Суд звертає увагу, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (постанова Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі 826/4418/14).

Питання переведення (переходу) з одного виду пенсії на інший та питання призначення пенсії проаналізовано у постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року в справі № 21-612а14, Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року в справі № 317/4184/16-а (2а/317/2/2017), в яких Суд дійшов висновку, що, якщо особа отримувала пенсію на підставі одного закону та виявила бажання перейти на пенсію за іншим законом, це буде нове призначення пенсії. А якщо такий перехід відбувся в рамках одного закону Закону № 1058-IV, то це не є призначенням пенсії, а є переведенням на пенсію в рамках одного закону.

Оскільки позивач на момент звернення до суду отримував пенсію, передбачену Законом № 1058-IV, і, як зазначається вище, набув право на одержання пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII та пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, то позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню у спосіб зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.

Стосовно дати призначення позивачу пенсії державного службовця, суд вказує, що відповідно до пункту 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 (далі Порядок № 622), пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права.

Оскільки із заявою про перехід на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» позивач звернулася 10.04.2025, що не заперечується сторонами, то пенсія їй має бути призначена саме з цієї дати.

Пунктом 2 Порядку № 622 передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу»: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3 (далі Постанова № 1-3) затверджені форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу».

Такими довідками є:

- про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

- про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

- про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

До заяви про перехід на пенсію за Законом України «Про державну службу» позивач додала:

- довідку про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було кваліфіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, станом на березень 2025 р. (Додаток 4) №10-01/81 від 09.04.2025, видана Озернянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області;

- довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за березень 2025 (Додаток 6) № 10-01/80 від 09.04.2025, видана Озернянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Вказані вище довідки про складові заробітної плати позивача виготовлені відповідно до Постанови № 1-3 та відповідають затвердженим нею формам.

Отже, згадані довідки мають бути враховані відповідачем під час визначення розміру пенсії позивачки.

За таких обставин належить зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №10-01/81 від 09.04.2025, видану Озернянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №10-01/80 від 09.04.2025, видану Озернянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, з часу звернення за пенсією, а саме з 10.04.2025.

Щодо вимог про здійснення перерахунку та виплати пенсії суд зазначає, що призначення пенсії позивачу само собою зумовить його перерахунок та виплату відповідним пенсійним органом, спір у цій частині між сторонами наразі відсутній, тому такі вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.

З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію вважає за можливе зобов`язати належний орган призначення пенсії зарахувати спірний період роботи до страхового стажу та здійснити переведення на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» з урахуванням висновків суду в цій справі.

При цьому суд враховує ту обставину, що у силу абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

А відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про здійснення переведення на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, то саме цей орган і має завершити процедуру переведення.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частинами першою, третьою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи

За змістом правил статті 139 КАС України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Суд встановив, що за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Оскільки позов містить позовні вимоги немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає з урахуванням кількості, а не розміру задоволених/незадоволених позовних вимог.

Отже, поверненню позивачці за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає сума у розмірі 1211,20 грн. Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні, тому їх розподіл не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії від 17.04.2025 №23.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи з 16.03.2005 по 14.03.2013 і з 15.03.2013 по 30.04.2016 (включно) на посаді спеціаліста 1-ої категорії землевпорядника Озернянської сільської ради.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перевести з 10.04.2025 ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» із урахуванням довідок Озернянської сільської ради про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №10-01/81 від 09.04.2025 і про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №10-01/80 від 09.04.2025.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 1211,20 грн, сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 04 липня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (місцезнаходження: вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 14005 );

третя особа:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46001 ) .

Головуючий суддя Грицюк Р.П.