Справа № 240/22844/23
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/22844/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович Ірина Едуардівна

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

07 липня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішенні, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішенні, зобов`язання вчинити дії.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідно до правових норм статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зазначені періоди її роботи підлягають врахуванню до стажу в подвійному розмірі. Однак, при призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах, передбаченої пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не зарахувало в подвійному розмірі цих періодів роботи до її стажу.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено.

3.1. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, оформлену листом від 29.06.2023 №23446-22736/С-02/8-0600/23, у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу роботи в подвійному розмірі періодів її роботи з 04.11.1994 по 01.06.1998 на посаді медичної сестри туберкульозного відділення у військовій частині НОМЕР_1 та з 05.06.1998 по 02.12.1998 на посаді медсестри палатної туберкульозного відділення Шепетівської центральної районної лікарні.

3.2. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області здійснити з 03.09.2020 перерахунок пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши періоди роботи з 04.11.1994 по 01.06.1998 на посаді медичної сестри туберкульозного відділення у військовій частині НОМЕР_1 та з 05.06.1998 по 02.12.1998 на посаді медсестри палатної туберкульозного відділення Шепетівської центральної районної лікарні до її стажу в подвійному розмірі на підставі статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та здійснити виплату перерахованої пенсії.

3.3. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 періоди її роботи з 04.11.1994 по 01.06.1998 на посаді медичної сестри туберкульозного відділення у військовій частині НОМЕР_1 та з 05.06.1998 по 02.12.1998 на посаді медсестри палатної туберкульозного відділення Шепетівської центральної районної лікарні в подвійному розмірі на підставі статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та здійснити їй з 03.09.2020 перерахунок та виплату пенсії із урахуванням перерахованого стажу.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Крім того, відповідач вважає, що адміністративний позов слід залишити без розгляду, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду, а причини такого пропуску є неповажними.

5. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що прийняття заяв про призначення/перерахунок пенсії, надісланих поштою, чинним законодавством не передбачено. Позивач заяву про перерахунок пенсії встановленого зразка з усіма необхідними документами не подавала. Крім того, періоди роботи, зокрема у інфекційних закладах охорони здоров`я, до 01.01.2024 зараховуються до страхового стажу в подвійному розмірі, а після 01.01.2004 - в одинарному розмірі. Разом з тим, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах та на пенсію за вислугу років періоди роботи у медичних закладах, передбачених статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зараховуються до спеціального стажу у подвійному розмірі як до 01 січня 2004 року, так і після.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 у справі №240/18003/20, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2021, було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 03 вересня 2020 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (у редакції, яка діяла до внесення змін на підставі Закону України від 02.03.2015 №213-VІІІ).

7. На виконання вказаного судового рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначило ОСОБА_1 з 03 вересня 2020 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення".

8. Згідно протоколу призначення пенсії, розмір пенсії ОСОБА_1 був визначений пенсійним органом із урахуванням наявності у неї страхового стажу в розмірі 33 роки 4 місяці 9 днів, з якого 25 років 2 місяці 25 днів - стаж роботи зі шкідливими і важкими умовами праці відповідно до Списку №2 (а.с.178-179).

9. Відповідно до інформації, що вказана в трудовій книжці серії НОМЕР_2 , в період з 04.11.1994 по 01.06.1998 ОСОБА_1 працювала у військовій частині НОМЕР_1 на посаді медичної сестри туберкульозного відділення, а в період з 05.06.1998 по 02.12.1998 - в Шепетівській центральній районній лікарні на посаді медсестри палатної туберкульозного відділення.

10. При цьому, із наявного у матеріалах справи детального розрахунку стажу ОСОБА_1 вбачається, що вищезазначені періоди її роботи з 04.11.1994 по 01.06.1998 та з 05.06.1998 по 02.12.1998 були зараховані до страхового стажу в однократному розмірі (а.с.181-182).

11. Вважаючи, що положення статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" надають їй право на врахування вказаних періодів роботи на посаді медсестри в туберкульозних відділеннях до стажу в подвійному розмірі, ОСОБА_1 надіслала до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернення від 01.06.2023 (вх.№22736/С-0600-23 від 07.06.2023), в якому просила перерахувати стаж роботи за періоди з 04.11.1994 по 01.06.1998 та з 05.06.1998 по 02.12.1998 в подвійному розмірі (а.с.62).

12. За наслідками розгляду вказаної заяви, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надіслало ОСОБА_1 листа від 29.06.2023 №23446-22736/С-02/8-0600/23, в якому повідомило, що відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота в інших інфекційних закладах (відділення) охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі (крім перебування у відпустках по догляду за дитиною або без збереження заробітної плати, а також на курсах підвищення кваліфікації, які враховуються до стажу на загальних підставах, тобто в календарному обчисленні). Однак, записи в її трудовій книжці про роботу, зокрема у 1994-2003 роках, не містять інформації щодо періодів роботи, які підлягають зарахуванню до стажу роботи в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а також щодо періодів перебування у відпустках по догляду за дитиною або без збереження заробітної плати, курсах підвищення кваліфікації. У зв`язку із чим Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вказало позивачу, що питання перерахунку її страхового стажу з урахуванням вимог Закону буде можливим після надання нею відповідної довідки.

13. Вважаючи відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у зарахуванні їй до стажу в подвійному розмірі періодів роботи на посаді медичної сестри туберкульозного відділення військової частини НОМЕР_3 з 04.11.1994 по 02.06.1998 та на посаді медичної сестри палати туберкульозного відділення Шепетівської центральної лікарні з 05.06.1998 по 02.12.1998, ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

14. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

15. 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

16. Преамбулою Закону №1058-IV визначено, що він розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

17. Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

18. Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

19. Система персоніфікованого обліку була впроваджена в України на підставі Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності 01.01.2004.

20. Відтак, періоди роботи особи до 01.01.2004 (до впровадження системи персоніфікованого обліку) зараховуються до її страхового стажу на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV, а періоди роботи після 01.01.2004 - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, тобто підставою для зарахування таких періодів роботи до страхового стажу є сплата страхових внесків.

21. При цьому, частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

22. До набрання чинності Законом №1058-IV право громадян на державне пенсійне забезпечення було врегульовано Законом України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення".

23. За правилами пункту 16 Розділу XV "Прикінцеві положення" цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

24. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

25. Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення", в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в т.ч. щодо пільг по обчисленню стажу), станом на час звернення позивача за призначенням пенсії діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі №214/3705/17.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

26. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

27. Відповідно до статті 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

28. Згідно з статтею 62 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

29. Вказані правові норми також узгоджуються з положеннями статті 48 Кодексу законів про працю України, якою також визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

30. Згідно записів №12 та №13 в трудовій книжці серії НОМЕР_2 , в період з 04.11.1994 по 01.06.1998 ОСОБА_1 працювала у військовій частині НОМЕР_1 на посаді медичної сестри туберкульозного відділення, а згідно записів №14 та №15 в період з 05.06.1998 по 02.12.1998 вона працювала в Шепетівській центральній районній лікарні на посаді медсестри палатної туберкульозного відділення.

31. Періоди роботи ОСОБА_1 у вказані періоди та на вказаних посадах також підтверджуються інформацією, вказаною в довідці від 26.08.2009 №134, виданій військовою частиною НОМЕР_4 , та в довідці від 26.10.2009 №20/1513, виданій Шепетівською районною лікарнею, що наявні в матеріалах справи.

32. Згідно роз`яснень Міністерства охорони здоров`я України від 27 січня 2010 року №05.03-18-54/973 "інфекційний заклад (відділення)" є заклад (відділення), де надають медичну допомогу хворим на інфекційні хвороби або працюють з матеріалом, який містить або потенційно інфікований збудниками інфекційних хвороб.

33. За приписами статті 7 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому законодавством порядку на приватній формі власності. У разі якщо перебіг інфекційної хвороби легкий, а епідемічна ситуація в осередку інфекційної хвороби благополучна, лікування такого хворого під систематичним медичним наглядом може здійснюватися амбулаторно, крім випадків, передбачених статтями 22, 27 і 31 цього Закону.

34. Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 19.07.1995 року №133 "Про затвердження Переліку особливо небезпечних, небезпечних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб" до особливо небезпечних інфекційних хвороб відносить, зокрема туберкульоз.

35. Частиною 1 статті 22 Закону України від 05.07.2001 року №2586-III "Про протидію захворюванню на туберкульоз" регламентовано, що працівникам протитуберкульозних закладів, які надають медичну допомогу хворим на туберкульоз, працюють із живими збудниками туберкульозу чи матеріалами, що їх містять, здійснюють догляд за хворими на туберкульоз та/або прибирання приміщень, у яких перебувають такі хворі, встановлюються підвищені посадові оклади у зв`язку із шкідливими і важкими умовами праці, надбавка за вислугу років та інші надбавки і доплати. Перелік робіт, професій і посад, зайняття яких дає право на підвищені посадові оклади, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

36. Працівники протитуберкульозних закладів, зазначені у частині першій статті 22 цього Закону, мають право, зокрема на пенсію за віком на пільгових умовах у порядку, встановленому пенсійним законодавством (ч. 1 ст. 23 Закону № 2586-III).

37. Під час розгляду справи судом встановлено, що протягом спірних періодів з 04.11.1994 по 01.06.1998 та з 05.06.1998 по 02.12.1998 ОСОБА_1 працювала у туберкульозних відділеннях, які, з огляду на вищезазначене правове регулювання відносяться до інфекційних закладів охорони здоров`я.

38. Відтак, на підставі статті 60 Закону №1788-ХІІ та в силу приписів частини 4 статті 24 Закону №1058-IV та пункту 16 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, вищезазначені періоди роботи ОСОБА_1 з 04.11.1994 по 01.06.1998 на посаді медичної сестри туберкульозного відділення у військовій частині НОМЕР_1 та з 05.06.1998 по 02.12.1998 на посаді медсестри палатної туберкульозного відділення Шепетівської центральної районної лікарні підлягають зарахуванню до стажу її роботи на пільгових умовах - у подвійному розмірі.

39. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 04.12.2019 року у справі № 689/872/17, від 20.04.2022 року у справі № 214/3705/17, від 27.04.2023 року у справі №160/14078/22, у яких суд дійшов висновку про зобов`язання пенсійного органу зарахувати до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону № 1788-ХІІ періоди роботи позивачів в інфекційних закладах після 01.04.2004 року, тобто після дати набрання чинності Законом №1058-IV.

40. Також, у постанові від 03.11.2021 року у справі №360/3611/20, Велика Палата Верховного Суду, визначаючи співвідношення між Законом № 1058-IV та Закону №1788-ХІІ вказала, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Закон № 1788-ХІІ був прийнятий раніше за Закон № 1058-IV.

41. Крім того, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якби законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону № 1788-ХІІ, то він мав би виключити із Закону № 1058-IV усі інші положення, чого зроблено не було.

42. Матеріалами справи підтверджується, що при призначенні ОСОБА_1 з 03 вересня 2020 року пенсії за віком відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення", Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувало вищезазначені періоди роботи позивача з 04.11.1994 по 01.06.1998 та з 05.06.1998 по 02.12.1998 до її страхового стажу в однократному розмірі.

43. При цьому, на звернення ОСОБА_1 (вх.№22736/С-0600-23 від 07.06.2023) щодо перерахунку стажу її роботи за періоди з 04.11.1994 по 01.06.1998 та з 05.06.1998 по 02.12.1998 в подвійному розмірі, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в листі від 29.06.2023 №23446-22736/С-02/8-0600/23 повідомило позивачці, що записи в її трудовій книжці про роботу протягом у 1994-2003 років не містять інформації щодо періодів роботи, які підлягають зарахуванню до стажу роботи в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а також вказало, що питання перерахунку страхового стажу буде можливим після надання нею відповідної довідки.

44. Суд вважає такі доводи пенсійного органу безпідставним, та зазначає, що відповідно до пунктів 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

45. В свою чергу, правовими нормами, зазначеними в пунктах 2, 3 Порядку №637, передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

46. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

47. Аналіз вказаних норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що належним чином оформлені записи в трудовій книжці є підставою для врахування набутих до 01.01.2004 періодів роботи особи до її страхового стажу особи. Натомість, необхідність підтверджувати періоди роботи додатковими документами виникає лише у разі відсутності самої трудової книжки або ж у випадку відсутності відповідних записів у трудовій книжці. Відтак, лише в разі відсутності записів про роботу або їх неповноти трудовий стаж має встановлюватися на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

48. Дослідивши під час розгляду справи копію трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 та вказані в ній записи №12-14, які стосуються спірних періодів роботи позивача з 04.11.1994 по 01.06.1998 на посаді медичної сестри туберкульозного відділення у військовій частині НОМЕР_1 та з 05.06.1998 по 02.12.1998 на посаді медсестри палатної туберкульозного відділення Шепетівської центральної районної лікарні, суд встановив що трудова книжка в частині вказаних записів заповнена відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затверджена Наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993, записи відповідають вимогам заповнення трудової книжки, оскільки містить назву підприємства, посаду, чіткі дати прийняття та звільнення, номери наказів та дати їх прийняття, а також відбиток печатки підприємства та підпис уповноваженої особи.

49. Вказане свідчить, що трудова книжка ОСОБА_1 містить усі необхідні записи, які підтверджують її роботу в період з 04.11.1994 по 01.06.1998 та з 05.06.1998 по 02.12.1998 в інфекційних закладах охорони здоров`я, а тому така трудова книжка є належним та достатнім документом для зарахування цих періодів роботи позивача до її стажу на умовах, визначених статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тобто в подвійному розмірі. Крім того, суд зауважує, що вказані періоди роботи також підтверджуються довідками військової частини НОМЕР_4 від 26.08.2009 №134 та Шепетівської районної лікарні від 26.10.2009 №20/1513, копії яких наявні в матеріалах пенсійної справи позивача, однак не були взяті до уваги пенсійним органом при вирішенні питання щодо зарахування цих періодів роботи до стажу позивача в подвійному розмірі.

50. Крім того, суд апеляційної інстанції критично ставиться до твердження Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про те, що у листі від 29.06.2023 №23446-22736/С-02/8-0600/23 позивачу було лише надано роз`яснення щодо порядку обрахунку страхового стажу, адже зміст вказаного листа свідчить, що за результатом розгляду поданого позивачем звернення Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області розглянуло питання наявності у позивача права на врахування спірних періодів роботи до її стажу в подвійному розмірі по суті, оскільки за наслідками розгляду трудової книжки позивача дійшло висновку, що у ній відсутня інформація про періоди роботи, які на підставі ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" можуть бути зараховані до стажу в подвійному розмірі. Саме про таку підставу, для не зарахування спірних періодів з 04.11.1994 по 01.06.1998 та з 05.06.1998 по 02.12.1998 до стажу в подвійному розмірі, яка полягала у відсутності в трудовій книжці позивача інформація про періоди роботи, які підлягають зарахуванню до стажу у подвійному розмірі, відповідач вказав у своєму листі від 29.06.2023 №23446-22736/С-02/8-0600/23. У зв`язку із цим, суд вважає, що вказаний лист обґрунтовано був розцінений позивачем, як відмова у зарахуванні спірних періодів роботи до страхового стажу в подвійному розмірі, а тому відхиляє вищезазначені доводи відповідача, як безпідставні

51. Враховуючи вказані обставини та правове регулювання спірних правовідносин колегія суддів приходить до висновку, що дії щодо не зарахування до стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі періодів роботи в інфекційних закладах охорони здоров`я з 04.11.1994 по 01.06.1998 та з 05.06.1998 по 02.12.1998 не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а відтак відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у здійсненні позивачу зарахування зазначених періодів до стажу в подвійному розмірі, яка була оформлена листом від 29.06.2023 №23446-22736/С-02/8-0600/23, є протиправною.

52. Оскільки право позивача на зарахування періодів її роботи в інфекційних закладах охорони здоров`я з 04.11.1994 по 01.06.1998 та з 05.06.1998 по 02.12.1998 до стажу в подвійному розмірі було порушене пенсійним органом під час призначення їй пенсії, тому що саме тоді відповідач визначав розмір наявного у позивача стажу, то суд першої інстанції вірно зазначив, що таке зарахування має бути здійснене з дати призначення їй пенсії, тобто з 03.09.2020.

53. Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

54. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

55. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

56. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

57. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

58. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

59. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.