Справа № 215/4743/21
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 липня 2025 року

м. Київ

справа №215/4743/21

адміністративне провадження № К/990/5233/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Уханенка С.А.,

суддів: Соколова В.М., Кашпур О.В.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про визнання бездіяльності протиправною, -

УСТАНОВИВ:

У липні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до відповідача Криворізької міської ради про визнання бездіяльності протиправною.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2021 року матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про визнання бездіяльності протиправною передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про визнання бездіяльності протиправною повернутий позивачу ОСОБА_1 .

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року залишена без руху, у зв`язку з не відповідністю вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України та скаржнику ОСОБА_1 надано строк на їх виправлення протягом десяти днів включно з моменту отримання копії ухвали судді Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року у цій справі повернуто скаржникові.

05 лютого 2025 року позивач засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2023 року у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від участі у розгляді цієї справи повернуто заявнику без розгляду.

Вказану ухвалу було надіслано на адресу скаржника засобами поштового зв`язку та отримано останнім 21 лютого 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 24 лютого 2025 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2023 року у цій справі.

Вказану ухвалу було надіслано на адресу скаржника засобами поштового зв`язку.

Одночасно, на веб-сторінці призначеної для пошуку та перегляду документів Єдиного державного реєстру судових рішень, 25 лютого 2025 оприлюднено ухвалу Верховного суду від 24 лютого 2025 року (номер у Єдиному державному реєстрі судових рішень 125378278).

20 березня 2025 року на адресу Верховного Суду повернувся конверт «за закінченням терміну зберігання».

Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2025 року касаційну скаргу залишено без руху з установленням скаржнику десятиденного строку для усунення її недоліків шляхом надання до Верховного Суду доказів неможливості отримання засобами поштового зв`язку ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху від 23 січня 2023 року; надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наданням підтверджуючих доказів отримання копії ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2023 року або зазначенням інших підстав для поновлення строку; надання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі або документів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, визначених положеннями статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Вказану ухвалу було надіслано на адресу скаржника засобами поштового зв`язку.

Одночасно, на веб-сторінці призначеної для пошуку та перегляду документів Єдиного державного реєстру судових рішень, 27 лютого 2025 оприлюднено ухвалу Верховного суду від 26 лютого 2025 року (номер у Єдиному державному реєстрі судових рішень 125447122).

20 березня 2025 року на адресу Верховного Суду повернувся конверт «за закінченням терміну зберігання».

26 березня 2025 року Верховний Суд повторно на адресу скаржника надіслав ухвалу Верховного Суду від 24 лютого 2025 року про відмову у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору.

Вказану ухвалу було надіслано на адресу скаржника засобами поштового зв`язку та отримано останнім 14 квітня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2025 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2023 року у цій справі на десять днів із дня вручення ухвали про продовження строку для усунення недоліку касаційної скарги.

Вказану ухвалу було надіслано на адресу скаржника засобами поштового зв`язку.

Одночасно, на веб-сторінці призначеної для пошуку та перегляду документів Єдиного державного реєстру судових рішень, 27 березня 2025 року оприлюднено ухвалу Верховного суду від 26 березня 2025 року (номер у Єдиному державному реєстрі судових рішень 126136743).

22 квітня 2025 року на адресу Верховного Суду повернувся конверт «за закінченням терміну зберігання».

22 травня 2025 року засобами поштового зв`язку позивач надіслав до Верховного Суду (отримано Судом 02 червня 2025 року) документ під назвою «заперечення», в якому просив повторно розглянути заяву від 04 лютого 2025 року про звільнення від сплати судового збору та скасувати ухвалу Верховного Суду від 24 лютого 2025 року, якою відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору.

27 травня 2025 року Верховний Суд повторно надіслав засобами поштового зв`язку ухвалу про залишення касаційної скарги без руху від 26 лютого 2025 року та ухвалу про продовження строку строк для усунення недоліків касаційної скарги від 26 березня 2025 року.

17 червня 2025 року на адресу Верховного Суду повернувся конверт, в якому були вкладені ухвала про залишення касаційної скарги без руху від 26 лютого 2025 року та ухвала про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги від 26 березня 2025 року «за закінченням терміну зберігання».

З огляду на викладене Верховний Суд зазначає наступне.

Відповідно до комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» ОСОБА_1 регулярно звертається до Верховного Суду з касаційними скаргами, подаючи їх засобами поштового зв`язку. Верховний Суд своєю чергою ухвалює процесуальні рішення стосовно поданих касаційних скарг та надсилає ці рішення засобами поштового зв`язку на поштову адресу ОСОБА_1 , тобто відбувається постійна процесуальна взаємодія у виді кореспонденції між Судом та позивачем. Вирішуючи питання щодо прийнятності поданих ОСОБА_1 касаційних скарг Верховний Суд регулярно в процесуальних рішеннях (ухвалах) зауважує на їхню невідповідність процесуальному законодавству, зокрема, в частині несплати судового збору та/або невикладення підстав касаційного оскарження, та/або невикладення обґрунтованих причин пропуску строку на касаційне оскарження. Це дозволяє стверджувати, що скаржник, враховуючи тривалу процесуальну взаємодію з Судом, обізнаний про форму та зміст касаційної скарги, передбачену вимогами статті 330 КАС України.

Верховний Суд в межах цього касаційного провадження вчергове постановив ухвали, які стосувалися повторного неналежного оформлення поданої цієї касаційної скарги та запропонував заявникові усунути її недоліки. Водночас скаржник вибірково отримав ухвали Верховного Суду, направлені йому засобами поштового зв`язку . Так, в межах цього касаційного провадження заявник отримав: 1) ухвалу Верховного Суду від 12 лютого 2025 року про відмову у задоволенні заяви про відвід суддів Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду; 2) ухвалу Верховного Суду від 24 лютого 2025 року про відмову у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Щодо інших ухвал Верховного Суду скаржник вибрав процесуальну поведінку у формі бездіяльності, яка виразилося в їх неотриманні та, відповідно, невиконанні.

Колегія суддів зазначає, що згідно з пунктом 4 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день поставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Частиною одинадцятою статті 126 КАС України передбачено, що в разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З метою з`ясування належного вручення коресподенції Верховний Суд надіслав запит до генерального директора АТ «УКРПОШТА», в якому просив надати інформацію щодо визначення статусу дії "невдалої спроби вручення відправлення" зазначеної у трекінгу відправлення, а також порядку його фіксації та застосування в межах надання послуг поштового зв`язку. Надана відповідь засвідчила неможливість листоноші вручити кореспонденцію через відсуиність адресата та відсутність реакції останього на залишені листоношою повідомлення про надходження листів.

Отже, Верховним Судом були проведені комплексні заходи щодо з`ясування причин неотримання позивачем поштової кореспонденції, в яких містилися процесуальні рішення (ухвали) суду касаційної інстанції.

Варто наголосити, що відповідно до висновку Верховного Суду, який викладений у постанові від 23 листопада 2023 року у справі №215/7312/20, Верховний Суд зазначив, зокрема, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Відповідно до висновку Верховного Суду у справі №215/7312/20, як положення статті 126, так і положення статті 251 КАС України, регулюють порядок вручення судових документів (судових повісток, судових рішень) та передбачають однакові юридичні наслідки, які полягають в тому, що повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами поштового зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», з врахуванням конкретних обставин справи, можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Водночас Суд наголошує, що заявник касаційної скарги, будучи обізнаним у відмові у звільненні від сплати судового збору усвідомлював невідповідність його касаційної скарги вимогам процесуального закону, що, як зазначалося, фіксується судом касаційної інстанції у відповідних ухвалах про залишення скарги без руху. Ігнорування отримання поштової кореспонденції, неодноразово направленої Судом, має ознаки зловживання процесуальними правами.

З огляду на викладене Судом вжито необхідні заходи щодо повідомлення скаржника про залишення касаційної скарги без руху та про продовження процесуального строку для усунення недоліків касаційної скарги.

З матеріалів касаційної скарги встановлено, що у встановлений судом процесуальний строк, а також станом на день постановлення цієї ухвали недоліки касаційної скарги, зокрема в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження не усунуто, клопотання про продовження строку на усунення недоліків не заявлено.

Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Отже, враховуючи викладене, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2023 року у цій справі.

Верховний Суд не розглядає поданий 22 травня 2025 року документ під назвою «заперечення» через неусунення скаржником недоліку касаційної скарги в частині ненадання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2023 року.

Керуючись пунктом 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про визнання бездіяльності протиправною.

2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

СуддіС.А. Уханенко В.М. Соколов
О.В. Кашпур