Справа № 592/4672/25
Суддя: Бичков І. Г.
Дата ухвалення: 2025-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№592/4672/25
Провадження №2-а/592/95/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Алфімової І. В. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кузнєцов А.С. звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 та просить суд визнати протиправними та скасувати постанови №Х 02/25-288 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, №Х 02/25-289 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про адміністративне правопорушення від 21.02.2025 року відносно нього, а також стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 понесені ним всі судові витрати.

18.04.2025 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м.Суми від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 Сезька А.Р., надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказав про те, що постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є цілком законними, підстави для їх скасування відсутні. Просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю.

14.05.2025 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м.Суми від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кузнєцова А.С. надійшла відповідь на відзив ІНФОРМАЦІЯ_1 в яких він зазначив, що у відзиві відповідачем не спростовано порушення ним права позивача на захист, порушення порядку накладання адміністративного стягнення, порушення ст. 283 КуПАП, щодо наданих ним заперечень вважає за необхідне внести наступні уточнення. Повістка №2052162 викликає сумніви щодо її легітимності, оскільки не містить обов`язкових реквізитів, а саме: підпису керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 , гербової печатки та дати її складання. Крім того, надана відповідачем розписка, яка нібито підтверджує отримання повістки позивачем, не містить підпису ОСОБА_1 , тобто він її не отримував та не підписував. Повістка №0936 від 11.02.2025 року для проходження ВЛК містить обов`язкові реквізити, однак розписка до повістки №0936 також не містить підпису ОСОБА_1 , тобто не була отримана позивача та не виникало обов`язку для з`явлення. Відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_3 , було виписано повістку ОСОБА_1 11 лютого 2025 року о 13:00 год., з вимогою негайної явки того ж дня в той же час для проходження військово-лікарської комісії. Однак, на момент вручення повістки, ОСОБА_1 не мав при собі необхідних медичних документів, оскільки був затриманий на вулиці та доставлений до відповідача, що унеможливлювало надання об`єктивної оцінки стану його здоров`я під час проходження ВЛК. У відповідності до Наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» (далі - Наказ 402) під час проходження медичного огляду факти лікування військовозобов`язаного повинні бути підтверджені медичними документами. Пунктами 3,5 Наказу 402 передбачено, що військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ. Враховуючи цю обставину, ОСОБА_1 не міг виконати свій обов`язок надання медичної крати та виписки з медичної документації, тому правомірно повідомив про необхідність перенесення дати проходження медичного огляду на інший час, коли він зможе надати повний пакет медичних документів для всебічного розгляду комісією стану його здоров`я. Наданий відповідачем Акт відмови від отримання повістки не є належним підтвердженням оповіщення Позивача в силу п.1 ст. 41 Постанови КМУ від 16 травня 2024 р. № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», оскільки не містить відеозапису доведення акту відмови від отримання повістки: 41. Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки. На думку ОСОБА_1 , видача повістки на проходження ВЛК в день її вручення, за відсутності у нього медичних документів, свідчить про навмисні дії ІНФОРМАЦІЯ_2 , спрямовані на створення штучних умов для фіксації його відмови від медичного огляду. Такі дії можуть мати на меті подальше безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності та ігнорування його законного права на забезпечення себе необхідними медичними документами перед проходженням ВЛК. Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

До початку судового засідання від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кузнєцова А.С. надійшла заяви про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав, також просив суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в сумі 10816,80 грн.

В судове засідання представник ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши та перевіривши письмові матеріали справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено, що 11.02.2025 року стрілцем 2-го відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 молодшим сержантом ОСОБА_2 , на позивача ОСОБА_1 було складено Протокол №Х 02/25-288 про адміністративне правопорушення від 11.02.2025 року за те що він під час особливого періоду під час дії правового режиму воєнного стану законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом по повістці (розпорядженню) 10 лютого 2025 року для уточнення персональних даних, звірки даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, проходження ВЛК та визначення призначення без поважних причин, визначених Переліком поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №673 (а.с. 8).

У вказаному протоколі зазначено, що розгляд справи за вказаним протоколом відбудеться 21.02.2025 року о 15:10 год.

19 лютого 2025 року ОСОБА_1 направляв до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю забезпечити себе правовою допомогою (а.с. 15).

Вказана заява була отримана відповідачем 21.02.2025 року (а.с. 16).

21.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення №Х 02/25-288 стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн., з якої вбачається, що 21.02.2025 року о 15 год. 10 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено факт порушення громадянином ОСОБА_1 під час особливого періоду під час дії правового режиму воєнного стану законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині неявки до ІНФОРМАЦІЯ_1 по повістці (розпорядженню) звернення в поліцію 10.02.2025 року для уточнення персональних даних, звірки даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, проходження військово-лікарської комісії та визначення призначення без поважних причин, визначених Переліком поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 № 673. Зазначене вище є порушенням абзацу першого частини першої та абзацу другого частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та кваліфікується як вчинення правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП (а.с. 9).

Також, 21.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення №Х 02/25-289 стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу 25500 грн., з якої вбачається, що 21.02.2025 о 15 год. 10 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено факт порушення громадянином ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині невиконання в особливий період під час дії правового режиму воєнного стану обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної, підтримки згідно абзацу третього частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення:передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП (а.с. 10).

Таким чином, з прийнятих постанов вбачається, що заява ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи була проігнорована, розгляду справи перенесено не було.

Право особи на захист є фундаментальної багатоаспектною засадою будь-якого провадження , що складу якого`входить низка процесуальних прав особи, що в сукупності забезпечують її правову захищеність і справедливість процедури провадження в цілому. Таке право безпосередньо закріплено на міжнародному рівні в ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права , ст.ст.5 і 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, так і в національному законодавстві.

Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. Це право включає можливість залучення адвоката та отримання достатнього часу для підготовки до захисту.

Верховний суд неодноразово зазначав, що порушення права скористатись правом на правову допомогу та не вжиття жодних дій щодо надання можливості реалізувати своє право на отримання такої допомоги, свідчить про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення - є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення (Постанова Касаційного адміністративного суду від 18.02.2020 у справі № 524/9827/16-а, справах №524/3644/17, №640/16220/16-а та інше).

Крім того, під час розгляду справи було встановлено, що Постановою №Х 02/25-289 від 21 лютого 2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу 25500 грн., за те що він порушив норми законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині невиконання в особливий період під час дії правового режиму воєнного стану обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної, підтримки згідно абзацу третього частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Однак, під час винесення вказаної постанови не було складено протоколу про адміністративне правопорушення.

Положеннями статті 254 КУлАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 256 КУпАПу протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; Інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

За ч. 6 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Таким чином, з ч. 6 ст. 258 КУпАП вбачається, що обставиною у зв`язку з якою може бути винесено постанову без складання протоколу є «не з`явлення» за «викликом». Такої обставини як не невиконання обов`язку пройти ВЛК не зазначено.

Відповідач не мав процесуального права проводити розгляд справи без даних про вручення позивачу копії протоколу про правопорушення. Така поведінка розцінюється як істотне порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено не було, сама Постанова №Х 02/25-289 від 21 лютого 2025 року не містить відомостей, чи було та коли ним отримано направлення на ВЛК, що саме це за направлення (за чим розпорядженням). Повістки про обов`язок проходження ВЛК не було, відповідно і обов`язку пройти ВЛК бути не виникало, а отже з наведеного вище вбачається, що позивач безпідставно був притягнутий до відповідальності.

Частина 2 статті 36 КУпАП регулює порядок накладення адміністративних стягнень у випадках, коли особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою).

У таких випадках стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Ця норма спрямована на оптимізацію процесу розгляду справ про адміністративні правопорушення та запобігання надмірному покаранню особи, яка вчинила кілька правопорушень.

Визначення «більш серйозного правопорушення» здійснюється на основі аналізу санкцій, передбачених відповідними статтями КУпАП. Як правило, більш серйозним вважається правопорушення, за яке передбачено більш суворе основне стягнення (більший розмір штрафу). Можливість приєднання додаткових стягнень дозволяє врахувати специфіку кожного з вчинених правопорушень та забезпечити більш повне виконання завдань адміністративного законодавства.

Начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 21.02.2025 pоку відносно ОСОБА_1 , було склало дві Постанови №Х 02/25-288 та №Х 02/25-289 за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення є гарантією, що встановлена ст. 7 КУпАП.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідач, виносячи дві окремі постанови відносно позивача, допустив порушення ч. 2 ст. 36 КУпАП, внаслідок чого розгляд справи відбувся з порушенням законодавства, що є беззаперечною підставою для скасування Постанови №Х 02/25-288 та Постанови №Х 02/25-289 від 21.02.2025 року.

Крім того, диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період, і вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Пункт 54 постанови Кабміну №560 від 16 травня 2024 року надає працівникам ТЦК право у будь-якому громадському місці здійснювати перевірку військово-облікового документа. В разі виявлення порушення правил військового обліку (а це, зокрема, можуть бути не уточнення своїх персональних даних, виявлення розбіжностей з даними Єдиного державного реєстру призовників) уповноважений на вручення повістки працівник ТЦК на місці оформляє та особисто під підпис вручає такому громадянину повістку про прибуття до ТЦК.

Якщо відмовитися її отримати, тоді складається акт відмови від отримання повістки, після чого до громадянина може бути застосовано адміністративне затримання та примусове доставлення до ТЦК для уточнення персональних даних та проведення медичного огляду.

Відповідно до пункту 29 постанови Кабміну № 560 у повістці зазначаються:

- прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка;

- найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку;

- мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;

- місце, день і час явки за викликом;

- найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою;

- прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

- реєстраційний номер повістки;

- роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Пунктом 30 постанови КМУ № 560 визначено, що повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У разі формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування.

У разі оформлення повістки на бланку керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу засвідчує її особистим підписом та скріплює гербовою печаткою.

Реєстраційний номер повістки фіксується в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів або Журналі реєстрації виданих для оповіщення повісток за формою згідно з додатком 3.

Отже, якщо отримана повістка не має хоча б одного із цих реквізитів (реєстраційний номер, підпис керівника ТЦК та гербову печатку) - вона є недійсною, а тому постанова ТЦК про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП за неприбуття до ТЦК за такою повісткою для уточнення облікових даних підлягає скасуванню.

Повістка №2052162 не містить обов`язкових реквізитів, а саме: підпису керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 , гербової печатки та дати її складання. Крім того, надана відповідачем розписка, яка нібито підтверджує отримання повістки позивачем, не містить підпису ОСОБА_1 . Тобто з даної розписки не вбачається, що вона була отримана ОСОБА_1 (а.с. 57).

Повістка №0936 від 11.02.2025 року для проходження ВЛК містить обов`язкові реквізити, однак розписка до Повістки №0936 також не містить підпису ОСОБА_1 , тобто з матеріалів справи не вбачається чи була вказана повістка отримана позивачем (а.с. 62).

Також, під час розгляду справи встановлено, що відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_3 , було виписано повістку ОСОБА_1 11 лютого 2025 року о 13:00 год. з вимогою негайної явки того ж дня в той же час для проходження військово-лікарської комісії. Однак, на момент вручення повістки, ОСОБА_1 не мав при собі необхідних медичних документів, оскільки був затриманий на вулиці та доставлений до відповідача, що унеможливлювало надання об`єктивної оцінки стану його здоров`я під час проходження ВЛК.

У відповідності до Наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 року № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» під час проходження медичного огляду факти лікування військовозобов`язаного повинні бути підтверджені медичними документами.

Пунктами 3,5 Наказу 402 передбачено, що військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ.

Враховуючи цю обставину, ОСОБА_1 не міг виконати свій обов`язок надання медичної карти та виписки з медичної документації, тому правомірно повідомив про необхідність перенесення дати проходження медичного огляду на інший час, коли він зможе надати повний пакет медичних документів для всебічного розгляду комісією стану його здоров`я.

Наданий відповідачем Акт відмови від отримання повістки не є належним підтвердженням оповіщення позивача в силу п. 1 ст. 41 Постанови КМУ від 16 травня 2024 року № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», оскільки не містить відеозапису доведення акту відмови від отримання повістки.

Згідно із пунктами 40-41 Порядку № 560 під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.

Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідачем доказів на підтвердження належного оповіщення ОСОБА_1 про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою звірки облікових даних та з питань проходження ВЛК не долучено. Матеріали справи не містять ані копії повістки із особистим підписом позивача про її отримання, ані відеозапису процесу вручення повістки чи ознайомлення з її змістом, ані зворотного повідомлення від установи поштового зв`язку про її надсилання.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6 Розділу II. «;Оформлення матеріалівпро адміністративніправопорушення» Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, що затверджена Наказом Міністерства оборони України від 01 січня 2024 року № 3, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 05 січня 2024 р. за № 36/41381- до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 268КУпАП зокрема передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне оскаржувані постанови скасувати, а справи про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 5, 9, 72-77, 139, 241, 242, 246, 255, 271, 286 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 № Х 02/25-288 від 21.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 № Х 02/25-289 від 21.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративноих правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 ) 1211,20 грн. судового збору, сплаченого при подачі адміністративного позову до суду, та 605,60 грн., судового збору, сплаченого за звернення до суду з заявою про забезпечення позову.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення його повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Г. Бичков