Справа № 160/13248/25
Суддя: Сластьон Анна Олегівна
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови.
Суть спору: 08 травня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, в якій позивач просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.05.2025 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
20 травня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він пояснює, що юридичною адресою боржника ДПП «Кривбаспромводопостачання», відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, Саксаганський район, проспект Миру, 15А. Однак, всупереч викладеному, державним виконавцем відкрито виконавче провадження в Центрально-міському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), хоча ввиконавчий лист мав бути пред`явлений до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). За таких обставин позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.
29 травня 2025 року від відповідача - Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області надійшов відзив, в якому наголошено, що виконавчий документ був пред`явлений у встановлені Законом України «Про виконавче провадження» строки. Крім того, відповідач зазначає, що на період воєнного стану строк пред`явлення виконавчих документів зупинено.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання - до 21 квітня 2025 року.
02 травня 2025 року державним виконавцем Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження №77953746.
Не погоджуючись із винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин, та звертає увагу на таке.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), згідно зі статтею 1 якого виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) та визначено як сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до цього Закону примусовому виконанню підлягають рішення на підставі постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (пункт 6 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII).
Відповідно до статті 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) органи Державної служби України з питань праці розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з невиконанням законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю (стаття 188-6).
Від імені органів Державної служби України з питань праці розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники структурних підрозділів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та їх заступники.
Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Положеннями пункту 1 частини другої цієї ж статті Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частинами першою та другою статті 12 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Своєю чергою, відповідно до статті 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.
У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.
Як передбачено у частині четвертій статті 4 Закону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 2).
26 березня 2022 року набрав чинності Закон України від 15 березня 2022 року №2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», яким розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII доповнено пунктом 10-2, відповідно до якого, зокрема, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Так, указом Президента України від 24 лютого 2022 року 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, а указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року №341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022, від 07 листопада 2022 року №757/2022, від 06 лютого 2023 року №58/2023, від 01 травня 2023 року №254/2023, від 26 липня 2023 року №451/2023, від 06 листопада 2023 року №734/2023, від 05 лютого 2024 року №49/2024, від 06 травня 2024 року №271/2024, від 23 липня 2024 року №469/2024, від 28 жовтня 2024 року №740/2024, від 14 січня 2025 року №26/2025, від 15 квітня 2025 року №236/2025 строк дії режиму воєнного стану продовжувався та триває донині.
У цій справі не є спірним, що постанова Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці набрала законної сили. А тому, з огляду на приписи частин першої і другої статті 12 Закону №1404-VIII, за загальним правилом, строк пред`явлення такої постанови до виконання - до 21 квітня 2025 року.
Постанова Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження №77953746 винесена 02.05.2025.

В обґрунтування позовних вимог позивач наполягає на пропущенні встановленого у статті 303 КУпАП тримісячного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та на відкритті виконавчого провадження не за місцезнаходженням юридичної особи позивача.

Вирішуючи спір у цій справі, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, 23 січня 2023 року Верховним Судом відкрито касаційне провадження у справі №260/2595/22 на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України у зв`язку з відсутністю висновку Верховного Суду щодо застосування абзацу 10 пункту 10-2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII у подібних правовідносинах.

Предметом судової перевірки касаційної інстанції у межах тієї адміністративної справи була правомірність постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих документів за умови додержання виконавцем вимог законодавства та повернення виконавчих документів стягувачу у зв`язку з пропуском строку їх пред`явлення до виконання.

Роблячи висновки у справі №260/2595/22 у постанові від 15 березня 2023 року, Верховний Суд наголосив, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі про адміністративне правопорушення встановлені Законом №1404-VIII.

Особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII, відповідно до якого тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з-поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом №1404-VIII як спеціальним нормативно-правовим актом, Верховний Суд резюмував, що у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

З огляду на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому як КУпАП, так і іншими законами України, зокрема Законом №1404-VIII, Верховний Суд вважає обґрунтованим врахування державним виконавцем чинних законодавчих змін у порядку пред`явлення виконавчого документа до виконання, переривання та встановлення строків звернення виконавчого документа до виконання.

Отже, оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом №1404-VIII як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Аналогічні висновки за подібних правовідносин зроблено Верховним Судом у постанові від 03 серпня 2023 року у справі №420/10415/22.

З урахуванням висновків Верховного Суду щодо правозастосування за подібних зі спірними правовідносинами, посилання позивача на статтю 303 КУпАП як спеціальну норму та пропущений тримісячний строк щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання не є обґрунтованими, оскільки строк пред`явлення виконавчого документа зупинено на період воєнного стану.

Також суд вказує, що відмітка Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про прийняття заяви про примусове виконання постанови датована 09.04.2025, тобто в межах строку на виконання, передбаченого законодавством.

Щодо відкриття виконавчого провадження не за місцезнаходженням юридичної особи позивача.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 3 цього Закону, за зверненням стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Зважаючи на те, що у виконавчому документі зазначено місце реєстрації юридичної особи боржника, яке знаходиться на території Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, тобто не в межах виконавчого округу, в якому здійснює діяльність Центрально-міський відділ ДВС у м. Кривий Ріг як державний виконавець, суд вважає, що відповідач не мав підстав для прийняття виконавчого документа до виконання через те, що виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання.

Відтак, відповідач не мав підстав для відкриття виконавчого провадження та винесення відповідної постанови.

У спірних правовідносинах виконавець мав повернути стягувачу виконавчий документ без прийняття до виконання, як це передбачено пунктом 10 частини 4 статті 4 Закону № 1404-VIII, відповідно до якого виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Отже, судом встановлено, що місце реєстрації боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого відповідач здійснює діяльність, а виконавчий документ у виконавчому провадженні №77953746 прийнято до виконання не за місцезнаходженням боржника - юридичної особи.

З матеріалів справи вбачається, що 13.05.2025 (після відкриття провадження у цій справі) начальником Центрально-міського відділу ДВС у м. Кривий Ріг Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та в порядку здійснення контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень проведено перевірку виконавчого провадження №77953746, за наслідком чого виявлено допущене державним виконавцем порушення ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За наслідком виявленого порушення матеріали виконавчого провадження №77953746 передано за територіальною підвідомчістю до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

З цього приводу суд зазначає таке.

Відповідно до вимог абз. другого ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Натомість, на момент розгляду справи оскаржувана постанова не скасована начальником відділу, а виконавчий документ стягувачу не повернуто.

З цих підстав суд погоджується з доводами позивача про те, що вчинені начальником відділу дії не призвели до усунення порушених прав позивача.

З огляду на викладене, суд вважає, що оскаржувана постанова від 02.05.2025 відповідача прийнята з перевищенням наданих державному виконавцю законом повноважень, адже жодна з підстав, визначених законом для відкриття виконавчого провадження на території Саксаганського району міста Кривого Рогу, була відсутня.

Пунктом 9 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що однією із засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати останню правову позицію Верховного Суду.

Згідно з пунктом 10 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 09.12.2020 у справі №460/3537/20, аналіз положень Закону № 1404-VIII дозволяє дійти висновку, що виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.

Якщо ж виконавчий документ пред`явлено до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника, до заяви про примусове виконання рішення обов`язково додається документальне підтвердження, що майно боржника (грошові кошти на рахунках у банках або інших фінансових установах) знаходиться на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця (абзац 4 пункту 3 розділу III Інструкції № 512/5).

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 квітня 2020 року у справі № 580/3311/19 (провадження № К/9901/1021/20).

Відтак, в ході розгляду справи знайшли підтвердження обставини відсутності у відповідача повноважень на відкриття виконавчого провадження стосовно боржника - Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання», яке не знаходиться на території Центрально-міського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

У постанові Верховного Суду №160/15005/20 від 05.05.2021 встановлено, що виконавець діяв неправомірно, оскільки ухвалив постанову про відкриття виконавчого провадження за відсутності належного підтвердження того, що боржник має майно на території міста або фактично там проживав.

Відкриття виконавчого провадження з порушенням правил місця виконання рішення має наслідком порушення прав сторін, оскільки призводить до штучного збільшення витрат виконавчого провадження внаслідок віддаленості місцезнаходження органу чи особи, які здійснюють примусове виконання рішення, і безпосереднього місця вчинення виконавчих дій, що визначається місцем проживання, перебування боржника або місцезнаходженням його майна. Крім того, виконання рішення не за місцезнаходженням майна боржника або його місцем проживання ускладнює процес виконання та може призводити до порушення строків виконання рішення.

Отже, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не дотримано положень статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», він не мав законних підстав приймати до свого провадження виконавчий документ та здійснювати будь-які виконавчі дії.

За таких підстав суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо доводів позивача про відсутність підстав для пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку із його оскарженням до суду.

Зазначені доводи суд не бере до уваги, оскільки Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509, не передбачено зупинення дії та виконання постанов органів Держпраці про накладення штрафів у разі оскарження останніх у судовому порядку.

Відповідно до положень частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 139, 243 246, 250, 255, 287 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» (ідентифікаційний код: 00191017, місцезнаходження: 50069, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Миру, буд. 15А) до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (ідентифікаційний код: 34545876, місцезнаходження: 50024, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Петра Калнишевського, буд. 5), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (ідентифікаційний код: 44729283, місцезнаходження: 49064, м. Дніпро, вул. Коксохімічна, буд. 1), Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (ідентифікаційний код: 34545897, місцезнаходження: 50065, Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича, 41) про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пламаділ Д. від 02.05.2025 про відкриття виконавчого провадження №77953746 з примусового виконання постанови Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №ПС/ДН/38473/0351/СВ-ФС від 21.01.2025 про стягнення з Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» штрафу в сумі 24 000 грн.

Стягнути на користь Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» (ідентифікаційний код: 00191017, місцезнаходження: 50069, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Миру, буд. 15А) судовий збір у розмірі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (ідентифікаційний код: 34545876, місцезнаходження: 50024, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Петра Калнишевського, буд. 5).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.О. Сластьон