Справа № 160/31306/24
Суддя: Сластьон Анна Олегівна
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сластьон А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Міністерство оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
Суть спору: 25.11.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України (надалі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Міністерство оборони України (надалі - третя особа), в якій позивач просить суд:
-визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України ЄДРПОУ НОМЕР_2 щодо ненарахування при звільненні сум: індексації грошового забезпечення за період проходження служби; грошової компенсації вартості за неотримане речове майно; одноразової грошової допомоги мобілізованим; грошової компенсації за невикористану щорічну та додаткові відпустки; одноразової грошової допомоги; грошової допомоги на оздоровлення; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; перерахунку грошового забезпечення військовослужбовця за період проходження служби з використанням показника прожиткового мінімуму; надбавки за проходження військової служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премії за особистий внесок у загальні результати служби;
-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України ЄДРПОУ НОМЕР_2 нарахувати ненараховані при звільненні суми: індексації грошового забезпечення за період проходження служби; грошової компенсації вартості за неотримане речове майно; одноразової грошової допомоги мобілізованим; грошової компенсації за невикористану щорічну та додаткові відпустки; одноразової грошової допомоги; грошової допомоги на оздоровлення; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; перерахунку грошового забезпечення військовослужбовця за період проходження служби з використанням показника прожиткового мінімуму; надбавки за проходження військової служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премії за особистий внесок у загальні результати служби.
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що відповідачем було допущено протиправну бездіяльність щодо непроведення розрахунку та виплати всіх належних позивачу при звільненні сум. Також, позивач зазначив, що, в порушеня ст. 116 та ст. 233 КЗпП України, відповідач 1 не повідомив письмово щодо всіх нарахованих та виплачених позивачу при звільненні сум.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу надати обґрунтовану заяву/клопотання щодо визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, про поновлення такого строку звернення із належними доказами поважності причин його пропуску або ж надати докази, які свідчать про дотримання строку звернення до суду.
02 грудня 2024 року від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій позивач в якості поважності причин пропуску строку звернення до суду вказує, що він не був обізнаний із нарахованими та виплаченими йому сумами при звільненні. Зауважує, що при звільненні будь-яких розрахункових документів позивачу не надано, а в наказі від 07.02.203 №46/ДСК відсутня інформація щодо конкретної суми грошового забезпечення, надбавки за особливості проходження служби та суми щомісячної премії, нарахованих та виплачених за період з 01 по 07 лютого 2023. Також, в зазначеному наказі відсутня інформація щодо нарахованої та виплаченої при звільненні суми грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік.
Військова частина НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України правом на надання відзиву не скористалася. В межах визначеного судом строку відзив на позовну заяву не надала, клопотання про продовження відповідного строку не заявила.
Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
20.12.2024 Міністерство оборони України надало до суду письмові пояснення із запереченнями проти заявлених позовних вимог. Зокрема, третя особа вказала, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , звідки і був звільнений. При цьому, п. 8 розділу І наказу №260 встановлено, що грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира. Оскільки позивач проходив військову службу у відповідача, питання щодо його грошового забезпечення має вирішуватися за місцем проходження служби.
Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
ОСОБА_1 , у період з 20 березня 2022 року по 07 лютого 2023 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія-стрільця відділення охорони 1 взводу охорони 5 роти охорони 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 20.03.2022 №15 ОСОБА_1 призначено водієм відділення охорони 1 взводу охорони 5 роти охорони 1 батальйону охорони Військової частини НОМЕР_1 .
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.02.2023 №46/ДСК солдата ОСОБА_1 , водія-стрільця відділення охорони 1 взводу охорони НОМЕР_3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про хворобу №52 від 31.01.2023 звільнено у відставку та було виплачено наступні види грошового забезпечення (щомісячні та додаткові): Щомісячна премія за особистий внесок в розмірі 535% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, відповідно до телеграми Депаратменту фінансів Міністерства оборони України від 25 лютого 2022 року №3164 за період з 01 по 07 лютого 2023 року; одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби у розмірі 40% місячного грошового забезпечення в сумі 8531, 70 гривень, відповідно до Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби затвердженого наказом Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року №460 (зі змінами); відповідно до пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виплатити грошову компенсацію за 3 доби невикористаної щорічної основної відпустки за 2023 рік в розмірі 2132, 93 гривень.
В той же час відповідно до вищевказаного наказу Військової частини НОМЕР_1 від 07.02.2023 №46/ДСК позивачу щорічна основна відпустка не надавалася, грошова допомога на оздоровлення за 2023 рік у розмірі місячного грошового забезпечення відповідно до Порядку виплати грошового забезпеченням військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 не отримувалас, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройнил Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, позивачем також не отримувалася.
На момент виключення позивача зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , відповідач не здійснив перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) у період з 20.03.2022 до 18.07.2022 виходячи з прожиткового мінімуму станом на 01 січня календарного року, тобто за 2022 рік, а також не була проведена індексація грошового забезпечення.
Доказів протилежного матеріали справи не містять. Також, відповідачем відзиву на позовну заяву до суду не надано, викладені позивачем у позові обставини не спростовано.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає таке.
Щодо здійснення перерахунку грошового забезпечення та надбавки за особливості проходження військової служби у розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років за період 20.03.2022 до 18.07.2022, розрахованих із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2022 року.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами ч.4 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Так, Постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 (далі - Постанова №704) встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 4 Постанови №704 в редакції, чинній на момент прийняття постанови, визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Додатки 1 та 14 до Постанови №704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.
Згідно з приміткою 1 Додатку 1 до Постанови №704, посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
У подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103) до Постанови №704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови №704 було викладено у новій редакції, а саме: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".
Проте, зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не був приведений у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж постанови.
Згідно з Постановою №704, в редакції Постанови №103, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким було внесено зміни до пункту 4 Постанови №704.
Отже, з дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18 діє редакція пункту 4 Постанови №704, яка була чинною до зазначених змін.
При цьому, порядок дій, який повинні вчинити, зокрема, відповідач, у зв`язку із втратою чинності положеннями пункту 6 Постанови №103 та змін до пункту 4 Постанови №704, не змінився.
Наведена позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у рішенні від 17.12.2019 за результатами розгляду зразкової адміністративної справи №160/8324/19.
Отже, з 29.01.2020 - дати набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18 виникли підстави для визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Разом з цим, слід зазначити, що з 30.01.2020 знов почало діяти правило двох розрахункових величин обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме: 1) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року; 2) 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Проте, згідно з пунктом 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.
Аналогічні правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 по справі №240/4946/18, постанові Верховного Суду від 18.02.2021 у справі №200/3775/20-а, постанові Верховного Суду від 11.02.2021 у справі №200/3757/20-а.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що станом на 01.01.2022 прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає - 2481, 00 грн.
Приписами ч.2 ст. 265 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, не регулює питань щодо можливості застосування нормативно-правових актів, визнаних судом протиправними. Предметом її регулювання є встановлення моменту втрати чинності нормативно-правовим актом, визнаним судом нечинним.
Суд наголошує на неможливості виконання положення нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним та таким, що прийнятий поза межами повноважень, не в порядку та спосіб, що передбачені законом.
Враховуючи вищевикладене, слід дійти висновку про те, що у період з 20.03.2022 до 18.07.2022 грошове забезпечення позивача мало обчислюватися із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022 за Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік».
Отже, слід дійти висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання незаконними дії відповідача в частині нездійснення перерахунку грошового забезпечення, надбавки за особливості проходження військової служби у розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років за період 20.03.2022 до 18.07.2022 із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлено на 01 січня 2022 року.
Щодо здійснення індексації грошового забезпечення за період з 20.03.2022 до 18.07.2022.
Відповідно до положень частини 1 статті 4, статті 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (в редакції до 01.01.2016 в розмірі 101 відсоток); у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Згідно з абзацами 1-3, 5 пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці 2 цього пункту.
Відповідно до положень пунктів 2, 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців; індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Положеннями абзаців 1-6 пункту 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків;
обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення;
сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу;
якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу;
у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру;
до чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку
Викладене свідчить, що для з`ясування питання чи має позивач право на застосування приписів абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку №1078 при нарахуванні, починаючи з березня 2018 року, індексації грошового забезпечення, необхідно з`ясувати розмір грошового забезпечення позивача за попередній місяць (лютий 2018 року), розмір індексації, що мав бути нарахований в цьому місяці, а також суму нарахованого грошового забезпечення без урахування складових, що мають разовий характер, за місяць, в якому відбулося підвищення посадових окладів (березень 2018 року).
Отже, починаючи з березня 2018 року сума індексації з урахуванням абзаців третього, четвертого пункту 5 Порядку №1078 підлягала виплаті позивачу до моменту наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення з військової частини.
При цьому, позивач в позовних вимогах не просить застосувати, за період з 20.03.2022 до 07.02.2023, місяць для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення 01 березня 2018 року.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
В даному випадку, враховуючи вимоги частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, належним та ефективним способом відновлення порушеного права позивача буде визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 20.03.2022 до 18.07.2022 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації - березень 2018 року з урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 20.03.2020 до 18.07.2022 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації - березень 2018 року з урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №107.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову. Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, суду належними доказами не доведено правомірність оскаржуваної бездіяльності з його боку відповідно до приписів ч. 2 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України.
Отже, позовні вимоги підлягаються задоволенню.
Вирішення питання про розподіл судового збору судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від його сплати на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», як особа з 2 групою інвалідності.
Керуючись ст.ст. 13, 14, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплати грошового забезпечення, в тому числі надбавки за проходження військової служби у розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, за період 20.03.2022 до 18.07.2022 із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлено на 01 січня 2022 року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення, в тому числі надбавки за особливості проходження військової служби у розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, за період 20.03.2022 до 18.07.2022, розрахованих із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2022 року.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 20.03.2022 до 18.07.2022.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 20.03.2022 до 18.07.2022, з урахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - березень 2018 року, з урахуванням виплачених сум.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.О. Сластьон