Справа № 643/8407/25
Суддя: Довготько Т. М.
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/8407/25
Провадження № 2-а/643/132/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2025 Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Вишнякової Є.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Данко В.В. звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить: скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статі 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення №01/3982 від 16.05.2025 року, вих .№ 01/3982, що винесена відносно ОСОБА_1 ; справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення; стягнути з Відповідача судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань у розмірі 605, 60 грн. (документ сформований в системі «Електронний суд» 27.05.2025).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_1 адвокат Данко В.В. зазначив, що 16 травня 2025 року, тво. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , підпідполковником ОСОБА_2 , було розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 та винесено постанову № 01/3982 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статі 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень 00 коп. Так, 09 травня 2025 року (дата та час не зазначено) в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , було встановлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку і мобілізацію. В постанові, що оскаржується, відповідачем було викладено наступні обставини справи: «Під час дії воєнного стану в Україні продовженого на підставі Указу Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024, затвердженого Законом України від 29 жовтня 2024 року №4024-ХІ та продовження проведення загальної мобілізації на підставі Указу Президента України від 28 жовтня 2024 року 3741/2024, затвердженого Законом України від 23 липня 2024 року № 4025-ЇІ громадянин України ОСОБА_1 01.05.1973 року, який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 своєчасно не повідомив ТЦК та СП про зміну місця проживання в семиденний строк та взяття на облік (ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу»), на підставі чого: ІНФОРМАЦІЯ_4 було сформовано звернення №Е1557874 від 11.03.2025 року до Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області про розшук та доставлення військовозобов`язаного ОСОБА_1 з метою складання адміністративного протоколу про правопорушення за частиною 3 статі 210 КУпАП з внесенням відповідних даних до ЄДРПВР «Оберіг» про розшук. Громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 1 та п.21 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560) чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статі 210 КУпАП.». Матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені з численними порушеннями норм діючого законодавства України, серед яких, неповнота інформації викладеної в мотивувальній частині постанови, де чітко не зазначено в чому саме є порушення військового обліку Позивачем, докази направлення відповідної повістки з доказами її не отримання, також не зазначено пряму норму КУпАП України яку порушив Позивач, з описом причинно-наслідкового зв`язку, суспільно-небезпечними наслідками які настали внаслідок дій чи бездіяльності Позивача, а також відсутнє посилання на пряму норму Кодекс України про адміністративне правопорушення, яку порушив Позивач, що в свою чергу унеможливлює однозначне тлумачення змісту постанови, що оскаржується, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, є її невід`ємною частиною. З матеріалів справи також неможливо встановити чи повідомлявся Позивач належним чином про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Постанова та її зміст дають можливість стверджувати, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не містить однозначних та повних даних про порушення Позивачем вимог діючого законодавства України. Крім того, зазначив, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 01.03.2025 до 31.03.2025 з діагнозом: Вибухове поранення від 01.03.2025 року. Поєднане вогнепальне поранення грудної клітини, живота, кінцівок. Множинні наскрізні та сліпі осколкові поранення правої гомілки із вогнепальним переломом в/3 діафіза великогомілкової кістки без зміщення фрагментів та дистального метадіафіза. Великогомілкової кіски із зміщенням фрагментів, уламковим переломом н/3 малогомілкової кістки із зміщенням фрагментів із наявністю сторонніх тіл (металеві уламки). Не мав можливості прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Лише 10.04.2025 року позивачу видали довідку № 6343- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Зазначив, що період, який зазначено відповідачем у постанові, що оскаржується, тобто період вчинення правопорушення є березень 2025 року, зокрема такий висновок можна зробити, оскільки відповідач посилається на звернення №Е1557874 від 11.03.2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_5 до Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області про розшук та доставлення військовозобов`язаного ОСОБА_1 з метою складання адміністративного протоколу про правопорушення за частиною 3 статі 210 КУпАП з внесенням відповідних даних до ЄДРПВР «Оберіг» про розшук. Тобто, спірні правовідносини виникли в період, коли позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у місті Харків, та не отримав довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка була йому видана лише 10.04.2025 року. Вважає, що такі обставини унеможливлюють наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

24.06.2025 до суду надійшов відзив т.в.о. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , в якому останній просить в позові ОСОБА_1 відмовити повністю. Зазначає, що ОСОБА_1 не повідомив про зміну місця проживання, в семиденний строк ІНФОРМАЦІЯ_4 було сформоване звернення №Е1557874 від 11.03.2025 року до Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області про розшук та доставлення військовозобов`язаного ОСОБА_1 з метою складання адміністративного протоколу за ч. 3 ст.210-1 КУпАП із внесенням відповідних даних до ЄДРПВ «Оберіг». Так 09.05.2025 року відносно правопорушника уповноваженою на те особою, був складений протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 статті 210-1 КУпАП. При складанні адміністративного протоколу були дотримані норми КУпАП щодо процедури розгляду адміністративної справи, роз`яснено ст.63 Конституції України, його права, передбачені ст. 268 КпАП, позивач отримав другий примірник протоколу, про що особисто поставив свій підпис. ОСОБА_1 було своєчасно сповіщено про місце і час розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис у протоколі №01/3662. 12.05.2025 о 10.00 годині на розгляд справи не прибув, про причини не прибуття встановленим порядком не повідомив. 16.05.2025 відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення скоєне громадянином ОСОБА_1 . Постанова направлена поштовим відправленням AT «Укрпошта».

Ухвалою суду від 29.05.2025, позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 05.06.2025, відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 4 статті 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, та наявні у справі письмові докази, суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Статтею 7 КУпАП закріплений принцип забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення. Частинами 1 - 4 вказаної статті встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом; додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Судом встановлено, що 09.05.2025 офіцер відділення обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_6 старший лейтенант ОСОБА_4 склав стосовно ОСОБА_1 протокол №01/3662 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

За змістом цього протоколу: « ОСОБА_1 від 09.05.2025 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з порушенням правил військового обліку. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз. 1 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.21 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В протоколі зазначені відомості про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме 12.05.2025 о 10-00год. В протоколі міститься підпис ОСОБА_1

16.05.2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № 01/3982 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що під час дії воєнного стану в Україні продовженого на підставі Указу Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024, затвердженого Законом України від 29 жовтня 2024 року №4024-ХІ та продовження проведення загальної мобілізації на підставі Указу Президента України від 28 жовтня 2024 року №741/2024, затвердженого Законом України від 23 липня 2024 року № 4025-ІХ громадянин України ОСОБА_1 01.05.1973 року, який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 своєчасно не повідомив ТЦК та СП про зміну місця проживання в семиденний строк та взяття на облік (ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу»), на підставі чого: ІНФОРМАЦІЯ_4 було сформовано звернення №Е1557874 від 11.03.2025 року до Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області про розшук та доставлення військовозобов`язаного ОСОБА_1 з метою складання адміністративного протоколу про правопорушення за частиною 3 статі 210 КУпАП з внесенням відповідних даних до ЄДРПВР «Оберіг» про розшук. Громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.1 та п.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 20 та п.21 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560) чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статі 210 КУпАП.». Відомості про те, що ОСОБА_1 отримав копію постанови 16.05.2025 відсутні.

З копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого №9.3967, вбачається, що ОСОБА_1 з 02.03.2025 по 31.03.2025 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» з діагнозом: Вибухове поранення від 01.03.2025 року. Поєднане вогнепальне поранення грудної клітини, живота, кінцівок. Множинні вогнепальні сліпі непроникаючі поранення грудної клітини з наявністю сторонніх тіл (металеві уламки). Вогнепальне осколкове сліпе проникаюче поранення живота з пошкодженням S6 правої долі печінки. Гемоперитонеум. Множинні наскрізні та сліпі осколкові поранення правої гомілки із вогнепальним переломом в/3 діафіза великогомілкової кістки без зміщення фрагментів та дистального метадіафіза великогомілкової кіски із зміщенням фрагментів, уламковим переломом н/3 малогомілкової кістки із зміщенням фрагментів із наявністю сторонніх тіл (металеві уламки).

Відповідно до довідки від 10.04.2025 №6343-, ОСОБА_1 взятий на облік внутрішньо-переміщеної особи.

З витягу з ЄДРВП «Оберіг», вбачається, що ОСОБА_1 09.05.2025 взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, завданням якого є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Так, згідно із статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вбачається, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Нормами п.п. 12-13 Положення № 154 передбачено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення та визначати функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із вимогами ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку передбачена ст. 210 КУпАП.

Частиною 1 статті 210 КУпАП визначено, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписами частини 3 статті 210 КУпАП встановлено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Примітка статті 210 КУпАП передбачає, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначені норми є бланкетними, при їх застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Так, з оскаржуваної постанови №01/3982 від 16.05.2025 вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у порушенні вимог абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.1 та п.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 20 та п.21 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560.

Відповідно до положень абз. 3 ч.10 ст. 1 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п.1 та п.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560.

Згідно п.20 цього Порядку, з оголошенням мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: резервісти та військовозобов`язані, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти СБУ - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів - за викликом керівників відповідних підрозділів.

Згідно п.21 цього Порядку за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Так, позивач зазначає, що протокол та постанова №01/3982 не відповідають критеріям ясності, чіткості, зрозумілості та обґрунтованості.

Надаючи оцінку таким доводам, суд зазначає наступне.

Дійсно, протокол про адміністративне правопорушення складений за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, водночас фабула правопорушення у протоколі № 01/3662 від 09.05.2025 викладена відповідно до адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, а саме порушення правил військового обліку.

В постанові відповідачем зазначено інші норми, ніж ті, що в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності, та кваліфіковано його дії за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Суд зазначає, що формулюванням правопорушення є правова оцінка, юридичний висновок, зроблений на підставі фактичних обставин справи, викладених в протоколі, змістом якого є правові ознаки правопорушення, викладені мовою диспозиції статті (її частини), за якою кваліфікуються дії особи.

Суд зазначає, що виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків.

Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність. Відтак, порушення такої процедури може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

Так, дослідивши протокол та постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, суд зазначає, що в оскаржуваній постанові відповідач здійснив опис порушень ОСОБА_1 , які не відповідають зазначеному нормативному акту, який передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Встановлені судом обставини свідчать про недотримання відповідачем вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості щодо оскаржуваного рішення, виконання яких є запорукою передбачуваності для позивача наслідків виконання або невиконання ним законних вимог відповідача.

Як вже було вище зазначено, статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Відтак, невиконання законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого винесено спірну постанову, не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості актів індивідуальної дії, та породжує їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку.

З огляду на викладене, судом встановлено порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, які вплинули на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а саме відповідачем протиправно змінено кваліфікацію дії позивача на ч. 3 ст. 210 КУпАП відмінну від зазначеної в протоколі, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови, а тому доводи позивача в цій частині є правомірними.

Крім того, оскільки протокол №01/3662 та постанова №01/3982 не відповідають критеріям ясності, чіткості та обґрунтованості, а тому перевірка наявності чи відсутності підстав для висновків відповідача про допущені позивачем порушення не повинна здійснюватись.

Також, суд звертає увагу, що правова процедура розгляду проваджень в справі про адміністративні правопорушення спрямована на забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Складовою принципу юридичної визначеності є принцип легітимних очікувань, як одного із елементів принципу верховенства права.

Принцип легітимних очікувань виражає ідею, що органи публічної влади повинні не лише додержуватися вимог актів права, а й своїх обіцянок та пробуджених очікувань. Згідно з доктриною легітимних очікувань - ті хто чинить добросовісно на підставі права, яким воно є, не повинне відчувати краху надій щодо своїх легітимних очікувань (пункт 61 коментаря до документа Венеційської комісії «Мірило правовладдя» (2017 року), який ухвалено Венеційською комісією на 106 пленарному засіданні (Венеція, 11-12 березня 2016 року).

При цьому, Європейська Комісія за демократію через право (Венеціанська Комісія) у Доповіді щодо верховенства права від 04 квітня 2011 року № 512/2009 зазначила, що однією з складових верховенства права є правова визначеність; вона вимагає, щоб правові норми були чіткими й точними, спрямованими на те, щоб забезпечити постійну прогнозованість (передбачуваність) ситуацій та правовідносин, що виникають.

Суд зазначає, що принцип правової визначеності має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування існуючих норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій, а також послідовність дій держави щодо можливого втручання в охоронювані Конвенцією та Конституцією України права та свободи цієї особи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст. 139 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.4,8,11,94,99, 139, 159,160-163,171-2,246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №01/3982 від 16 травня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07.07.2025.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , взятий на облік внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце знаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя - Т.М.Довготько