Справа № 520/6675/25
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

04 липня 2025 р. справа № 520/6675/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши матеріали адміністративного позову Керівника Ізюмської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави (вул. Захисників України, буд. 13А, м. Балаклія, Ізюмський район, Харківська область, 64207) до Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області (вул. Центральна, буд. 8, м. Барвінкове, Ізюмський район, Харківська область, 64701, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Ізюмської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області (, вулиця Центральна, 8, м. Барвінкове, Ізюмський район, Харківська область, 64701) щодо невжиття заходів, спрямованих на визнання об`єкту нерухомості, а саме споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття №76209, яке розташоване за адресою: вул. Центральна, 16, селище II. Іванівка Барвінківська територіальна громада Ізюмського району Харківської області, безхазяйним майном та прийняття його до комунальної власності;

- зобов`язати Барвінківську міську раду вчинити дії спрямовані на визнання об`єкту нерухомості, а саме споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття №76209, яке розташоване за адресою: вулиця Центральна, 16, селище II. Іванівка Барвінківська територіальна громада Ізюмського району Харківської області, безхазяйним майном та прийняття його до комунальної власності.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, якими унормовано що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на території Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області за адресою: вулиця Центральна, 16, селище II. Іванівка Ізюмського (до адміністративно-територіальної реформи - Барвінківського) району Харківської області знаходиться захисна споруда цивільного захисту протирадіаційне укриття №76209. Протягом тривалого часу захисна споруда цивільного захисту протирадіаційне укриття №76209 на балансі підприємств, установ, організацій та органів місцевого самоврядування не перебуває. Захисні споруди є об`єктами нерухомого майна, речові права на які підлягають державній реєстрації відповідно до Закону. Враховуючи ту обставину, що Барвінківська територіальна громада є органом, уповноваженим здійснювати управління комунальним майном територіальної громади, на території якої знаходиться протирадіаційне укриття №76209, саме на неї покладено обов`язок по вжиттю заходів, спрямованих на проведення державної реєстрації права власності на протирадіаційне укриття.

Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що за адресою: Харківська область, Ізюмський район, Барвінківська ТГ, селище Іванівка, вул. Центральна, 16 знаходиться 8-квартирний житловий будинок та господарські будівлі, у тому числі погріб, який числиться у Реєстрі як протирадіаційне укриття №76209 та використовується мешканцями будинку, як овочесховище. Згідно копій правовстановлюючих документів, наданих Барвінківським комунального підприємства технічної інвентаризації листом від 11.04.2025 №40-25/1, за вказаною адресою встановлено право власності на квартири разом з 1/24 часткою погребу. Отже, майно, щодо якого порушено справу, не є безхазяйним. У зв`язку з вищевикладеним, відповідач вважає, що немає правових підстав для визнання цього нерухомого майна безхазяйним та прийняття його у комунальну власність.

У відповіді на відзив позивачем зазначено, що згідно наявних документів балансоутримувач та власник захисної споруди цивільного захисту №76209 відсутній, до комунальної власності Барвінківської міської територіальної громади Ізюмського району Харківської області захисна споруда цивільного захисту №76209 не передавалась, протирадіаційне укриття №76209 є безгосподарним, дані щодо реєстрації права власності на протирадіаційне укриття №76209 відсутні. Таким чином, захисна споруда цивільного захисту протирадіаційне укриття №76209 на балансі підприємств, установ, організацій та органів місцевого самоврядування не перебуває.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що на території Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області за адресою: вулиця Центральна, 16, селище ІІ Іванівка Ізюмського району Харківської області знаходиться захисна споруда цивільного захисту протирадіаційне укриття №76209.

Відповідно до Паспорта протирадіаційного укриття №76209 від 03.09.2019, захисна споруда цивільного захисту має загальну площу 240 кв.м, місткість на 343 особи, окремо розміщене (у мирний час використовується, як овочесховище мешканців житлового будинку). Вказана захисна споруда введена в експлуатацію у 1961 році, група протирадіаційного укриття « 5».

Рішенням Барвінківської міської ради від 15.12.2020 №19 «Про початок реорганізації місцевих рад Барвінківського району Харківської області» розпочато процедуру реорганізації сільських рад, зокрема, Іванівської Другої сільської ради, шляхом їх приєднання до юридичної особи - Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області ().

Згідно акту приймання-передачі від 29.01.2021 до комунальної власності Барвінківської міської територіальної громади Ізюмського району Харківської області від Іванівської Другої сільської ради захисна споруда цивільного захисту №76209 не передавалась.

Відповідно до листа Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області від 23.12.2024 №02-28/4719, балансоутримувач та власник захисної споруди цивільного захисту №76209 відсутній.

У листі Барвінківського виконавчого комітету міської ради Ізюмського району Харківської області від 10.03.2025 №02-22/986 також зазначено, що захисна споруда №76209 не перебуває у власності Барвінківської міської територіальної громади та не стояла на балансі (не була у власності) в Іванівській другій сільській раді.

Згідно акту оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту протирадіаційного укриття №76209, складеного 29.11.2024, протирадіаційне укриття №76209 є безгосподарним.

За інформацією Барвінківського комунального підприємства технічної інвентаризації, наданої листом від 12.12.2024 №95-24/1, згідно архівних матеріалів Барвінківського КПТІ виготовлено технічні паспорти та проведена реєстрація прав власності на квартири (на кожну окремо), що розташовані за адресою: вул. Центральна, 16, селище Іванівка Барвінківської територіальної громади Ізюмського району Харківської області. На цілий житловий будинок та підвал за вищевказаною адресою відсутня архівна справа та реєстрація прав власності. Відсутня технічна документація та реєстрація прав власності на захисну споруду - протирадіаційне укриття №76209 за адресою: вул. Центральна, 16, селище Іванівка Барвінківської територіальної громади Ізюмського району Харківської області.

Разом із тим, згідно наданого відповідачем листа Барвінківського комунального підприємства технічної інвентаризації від 10.04.2025 №39-25/1, станом на 01.12.2012 зареєстровано право власності на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , №8 за адресою: Харківська область, Ізюмський район, Барвінківська ТГ, селище Іванівка, вул. Центральна, буд. 16. До квартир АДРЕСА_5 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_6 належить по 1/24 погрібу.

Реєстрація права власності на погріб за адресою АДРЕСА_7 , згідно вказаних часток, підтверджується копіями правовстановлюючих документів на квартири АДРЕСА_5 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_6 .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України захисні споруди цивільного захисту - інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 21 Кодексу цивільного захисту України громадяни України мають право на забезпечення засобами колективного та індивідуального захисту та їх використання.

У статті 32 Кодексу цивільного захисту України наведені такі вимоги щодо укриття населення у фонді захисних споруд цивільного захисту:

До захисних споруд цивільного захисту належать:

1) сховище - герметична споруда для захисту людей, в якій протягом певного часу створюються умови, що виключають вплив на них небезпечних факторів, які виникають внаслідок надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів;

2) протирадіаційне укриття - негерметична споруда для захисту людей, в якій створюються умови, що виключають вплив на них іонізуючого опромінення у разі радіоактивного забруднення місцевості та дії звичайних засобів ураження.

Захисні споруди цивільного захисту, споруди подвійного призначення та найпростіші укриття складають фонд захисних споруд цивільного захисту і належать до засобів колективного захисту.

Укриттю підлягають: 2) у протирадіаційних укриттях - населення, у тому числі працівники суб`єктів господарювання, хворі, медичний та обслуговуючий персонал закладів охорони здоров`я, евакуйоване населення, яке проживає або працює в зонах можливого небезпечного і значного радіоактивного забруднення, крім тих, хто підлягає укриттю у сховищах.

Для вирішення питань щодо укриття категорій населення, визначених частиною третьою цієї статті, центральні органи виконавчої влади, інші органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання завчасно створюють фонд таких споруд.

Порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту, виключення таких споруд з фонду та ведення його обліку визначається Кабінетом Міністрів України.

Вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері цивільного захисту.

Утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється їх власниками, користувачами, юридичними особами, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.

У разі використання однієї захисної споруди цивільного захисту кількома власниками, користувачами, юридичними особами вони беруть участь в утриманні такої споруди відповідно до укладених між ними договорів.

Захисні споруди цивільного захисту можуть використовуватися у мирний час для господарських, культурних і побутових потреб у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

З моменту виключення захисної споруди із фонду споруд цивільного захисту вона втрачає статус захисної споруди цивільного захисту. Володіння, користування та розпорядження спорудами, які втратили статус захисних споруд цивільного захисту, здійснюється відповідно до закону.

Захисні споруди цивільного захисту державної та комунальної власності не підлягають приватизації (відчуженню).

Контроль за створенням фонду захисних споруд цивільного захисту, готовністю його об`єктів до використання за призначенням забезпечує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, та його територіальні органи спільно з місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Кодексу цивільного захисту України до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері цивільного захисту належить: 23) організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту; 24) визначення за погодженням з місцевими державними адміністраціями потреби фонду захисних споруд цивільного захисту; 26) прийняття рішень про подальше використання захисних споруд цивільного захисту державної та комунальної власності у разі банкрутства (ліквідації) суб`єкта господарювання, на балансі якого вона перебуває, та безхазяйних захисних споруд; 27) організація обліку фонду захисних споруд цивільного захисту; 28) здійснення контролю за утриманням та станом готовності захисних споруд цивільного захисту; 29) організація проведення технічної інвентаризації захисних споруд цивільного захисту, виключення їх за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, з фонду захисних споруд цивільного захисту.

Постановою Кабінету Міністрів України №138 від 10.03.2017 "Деякі питання використання захисних споруд цивільного захисту" затверджено Порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, який на час виникнення спірних правовідносин містив такі норми:

1. Цей Порядок визначає механізм створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту (далі - захисні споруди), у тому числі споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів, та ведення його обліку.

3. Терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають таке значення:

- балансоутримувач захисної споруди - власник захисної споруди або юридична особа, яка утримує її на балансі;

- утримання захисних споруд - комплекс заходів організаційного, матеріально-технічного, інженерного, фінансового та іншого характеру, що спрямовані на забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням;

9. Утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами.

10. Балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд.

13. У разі приватизації (корпоратизації) державного (комунального) підприємства, на балансі якого перебувають захисні споруди, уповноважений орган управління захисної споруди проводить заходи, спрямовані на визначення їх балансоутримувачів та укладення з ними договорів про утримання (зберігання) захисних споруд.

15. Обліку підлягають усі захисні споруди, споруди подвійного призначення та найпростіші укриття на території України незалежно від форми власності.

17. Облік фонду захисних споруд здійснюють їх балансоутримувачі.

18. Ведення обліку фонду захисних споруд здійснюється шляхом складення в паперовій формі паспорта та облікової картки захисної споруди, а також ведення в паперовій та електронній формі книги обліку захисних споруд і книги обліку споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів за формою, передбаченою вимогами щодо забезпечення нумерації та здійснення обліку фонду захисних споруд цивільного захисту, затвердженими МВС.

20. Паспорт та облікова картка захисної споруди складаються балансоутримувачем після прийняття в експлуатацію завершеної будівництвом захисної споруди або за результатами її технічної інвентаризації як об`єкта нерухомого майна.

23. ДСНС веде загальнодержавний електронний облік захисних споруд.

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу ІІ Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 №127, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за №582/5773, до об`єктів, що підлягають технічній інвентаризації та на які складаються інвентаризаційні справи і технічні паспорти, належать (завершені та незавершені будівництвом), захисні споруди цивільного захисту (ДБН В 2.2.5-97 "Будинки і споруди. Захисні споруди цивільної оборони", ДБН А 3.1-9-2000 "Управління, організація і технологія. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом захисних споруд цивільної оборони та їх утримання") (далі - захисні споруди). Класифікацію захисних споруд цивільного захисту наведено у додатку 19 до цієї Інструкції.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частинами 3, 5 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до частини 1 статті 316, частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 327 Цивільного кодексу України визначено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 4 статті 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

За положеннями частин 1, 2, 3 ст. 335 Цивільного кодексу України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.

Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих медіа.

Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених статтями 336, 338, 341 і 343 цього Кодексу.

У пункті 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" зазначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 цього Закону державній реєстрації прав підлягають право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на майбутній об`єкт нерухомості.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.

Частинами 1, 2, 3, 4 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що загальними засадами державної реєстрації прав є зокрема: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом.

Суд встановив, що погріб за адресою: АДРЕСА_7 , якому надано статус захисної споруди цивільного захисту протирадіаційного укриття №76209, не є безхазяйним майном, оскільки перебуває у спільній частковій власності співмешканців будинку - власників квартир АДРЕСА_5 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_6 за вказаною адресою.

Право власності у розмірі по 1/24 погрібу за адресою: АДРЕСА_7 , зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Іванівської Другої сільської 21.11.2011; ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Барвінківською державною нотаріальною конторою 13.10.1997 за №1461; ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Винниченко В.І. 27.10.2004 за №2019; ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Барвінківською державною нотаріальною конторою 21.08.2007 за №2106.

Таким чином, в матеріалах справи наявні документи, які засвідчують факт реєстрації права власності на майно, що наразі є захисною спорудою цивільного захисту протирадіаційного укриття №76209.

Враховуючи вищевикладене, у спірних правовідносинах відсутні законні підстави для зобов`язання Барвінківської міської ради вчинити дії спрямовані на визнання об`єкту нерухомості, а саме споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття №76209, яке розташоване за адресою: вулиця Центральна, 16, селище II. Іванівка Барвінківська територіальна громада Ізюмського району Харківської області, безхазяйним майном та прийняття його до комунальної власності, оскільки вказане майно не є безхазяйним та перебуває у приватній власності.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Керівника Ізюмської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави (вул. Захисників України, буд. 13А, м. Балаклія, Ізюмський район, Харківська область, 64207) до Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області (вул. Центральна, буд. 8, м. Барвінкове, Ізюмський район, Харківська область, 64701, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Біленський О.О.