Справа № 380/12501/25
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07 липня 2025 рокусправа № 380/12501/25
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Москаль Р.М. перевірив матеріали позовної ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Суд ухвалою від 23.06.2025 року відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та залишив без руху позовну заяву ОСОБА_1 до військова частина НОМЕР_1 . Суд надав позивачу десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали для усунення виявлених недоліків позовної заяви шляхом подання: - клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду із обґрунтуванням поважності причин пропуску цього строку, а також доказів на підтвердження існування таких обставин; - відомостей про нараховане грошове забезпечення за період із 2018 по 2023 роки ОСОБА_1 у розрізі його складових.

27.06.2025 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява від позивача про усунення недоліків позову, у якій обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду зазначає, що в наказі про звільнення з військової служби не було зазначено про індексацію різницю грошового забезпечення відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення, тому лише після звернення із запитом та отримання 11.06.2025 відповіді на нього дізнався, що йому не була нарахована та виплачена індексація-різниця грошового забезпечення, отже з цієї дати слід обчислювати тримісячний строк звернення до суду із цим позовом, встановлений у статті 233 КЗпП України. Просить поновити пропущений строк для звернення до суду з адміністративним позовом.

Ухвалою № 380/12501/25 від 07.07.2025 року суд роз`єднав позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в самостійні провадження, в провадженні цієї справи будуть розглядатися такі вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 01.05.2023 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 01.05.2023 року включно відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Під час вирішення питання щодо звернення із цим позовом в межах строку звернення, суд зазначає таке:

відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду у справах щодо проходження публічної служби встановлюється місячний строк. Частиною третьою статті 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.

Проте, 19.07.2022 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» № 2352, яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю. Зокрема, змін зазнали норми законодавства щодо порядку звернення громадян до суду у разі виникнення трудових спорів в частині строків таких звернень.

Частини перша та друга статті 233 Кодексу законів про працю України викладені у наступній редакції:

- працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч.1);

- із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Позивач оскаржує бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період із 01.03.2018 по 01.05.2023.

01.05.2023 позивач звільнений з військової служби, при цьому в наказі № 139 від 01.05.2023 (по стройовій частині) відповідач перелічив усі основні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення та соціальних допомог/доплат, що будуть виплачені ОСОБА_1 при звільненні. Серед цих видів грошового забезпечення, що будуть виплачені ОСОБА_1 при звільненні, не вказано індексації грошового забезпечення за період із 01.03.2018 по 01.05.2023.

Отже, ознайомившись із наказом про звільнення від 01.05.2023, ОСОБА_1 розумів або повинен був розуміти, що ВЧ НОМЕР_1 не планує виплачувати йому при звільненні індексацію грошового забезпечення за період із 01.03.2018 по 01.05.2023. А отже - розпочався перебіг строку звернення до суду з позовом щодо виплати індексації грошового забезпечення. Відтак, тримісячний строк звернення до суду із вимогами щодо нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за спірні періоди сплив у серпні 2023 року.

Проте, до суду за захистом своїх прав позивач звернувся у червні 2025 року, тобто через два роки після того як повинен був дізнатися про порушення свого права на отримання індексації грошового забезпечення.

Позивач стверджує, що ВЧ НОМЕР_1 не повідомляла йому чи виплачувалася індексація-різниця грошового забезпечення за спірний період, тому 26.05.2025 року особисто звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із запитом чи здійснювалася мені виплата різниці-індексації грошового забезпечення відповідно до п.5 Порядку №1078. Отже, лише з відповіді ВЧ НОМЕР_1 від 11.06.2025 дізнався про невиплату йому індексації різниці грошового забезпечення.

Суд з цього питання враховує релевантну практику Верховного Суду (постанова Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 21.03.2025 у справі №460/21394/23) такого змісту:

- початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову з вимогами про стягнення заробітної плати слід обчислювати з моменту вручення позивачу письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні;

- навіть якщо прийняти твердження позивача, що він з якихось неочевидних для суду причин очікував на виплату йому індексації грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 01.05.2023 не щомісяця в складі грошового забезпечення, при звільненні з військової служби, то суд констатує, що 01.05.2023 з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.05.2023 № 139 позивач дізнався, що він: (1) звільнений зі служби та виключений зі всіх видів забезпечення з 01.05.2023 року; (2) про перелік усіх виплат, які відповідач планує виплатити йому у зв`язку із звільненням з військової служби, при цьому серед цих виплат відсутня індексація грошового забезпечення;

- вже з моменту ознайомлення із наказом про звільнення позивачу було достеменно відомо, що відповідач не планує додатково до визначених в наказі складових грошового забезпечення та соціальних виплат нараховувати та виплачувати йому індексацію грошового забезпечення за перілд 19.07.2022-01.05.2023. Відтак, тримісячний строк звернення до суду із вимогами щодо нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за спірні періоди сплив у серпні 2023 року. Оскільки про неправильне нарахування грошового забезпечення позивач мав дізнатися щонайпізніше після ознайомлення із наказом про звільнення, тому позивач мав можливість та підстави вчасно звернутися до відповідача із вимогою нарахувати належні суми.

Суд зауважує, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач самостійно позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, оскільки не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою. Суд звертає увагу, що відповідно до відомостей із Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» ОСОБА_1 у січні 2024 року звертався до суду із вимогами до ВЧ НОМЕР_1 про нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення за період із 11.03.2017 по 28.02.2018. Зазначене свідчить про те, що позивачу достеменно було відомо про невиплату належної йому індексації грошового забезпечення. Проте позивач від цього часу не вчиняв жодних дій для отримання відомостей про нараховане та виплачене йому грошове забезпечення, не з`ясовував чи виплачувалася йому індексація за спірний період. Натомість вчиняти активні дії щодо захисту свого порушеного права позивач почав лише 26.05.2025 (дата звернення до відповідача із заявою), тобто через 1 рік 9 місяців після граничного строку звернення до суду від дати ознайомлення із наказом про виключення зі списків особового складу та через 1 рік 4 місяці після звернення до суду із позовною заявою про нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення за період із 11.03.2017 по 28.02.2018. Таким чином, така пасивна поведінка позивача зумовила пропуск строку звернення до суду із цим позовом.

Отже, повідомлені позивачем обставини не доводять поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до частини першої та другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки суд дійшов висновку, що повідомлені позивачем в заяві про усунення недоліків позовної заяви обставини не доводять поважності причин пропуску строку звернення до суду, то у задоволенні цього клопотання слід відмовити, а позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 слід повернути з мотивів значного пропуску позивачкою строку звернення до суду без поважних причин.

Керуючись ст.ст. 169, 241, 243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з мотивів, що наведені заяві про усунення недоліків позову від 27.06.2025.

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 щодо визнання протиправною бездіяльносьті військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 01.05.2023 року, зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 01.05.2023 включно відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (і додані до неї документи) позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

СуддяМоскаль Ростислав Миколайович