Справа № 240/15173/25
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Житомир справа № 240/15173/25

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

за участю секретаря судового засідання Федорчук Д.В.,

представника позивача Бойчук Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов,

встановив:

Позивач 05.06.2025 звернувся до суду з позовом, в якому, враховуючи уточнені позовні вимоги, просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого Головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дєдовою- Осіпенко Валерією Юріївною від 26.05.2025 про накладення штрафу у виконавчому провадженні №75977986;

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого Головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дєдовою - Осіпенко Валерією Юріївною від 02.06.2025 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні №75977986.

В обґрунтування позову зазначає, що державний виконавець не з`ясувала наявність або відсутність поважних причин невиконання позивачем судового рішення; позивач повідомляв відповідача про наявність поважних причин щодо невиконання ним судового рішення - небажання сина йти до матері, а везти сина до матері проти його волі, коли спілкування з матір`ю має негативні наслідки для його психологічного стану, спричиняє страждання синові, було б психологічним насиллям щодо нього з мого боку, в подальшому повної недовіри сина дорослим та не відповідало б його інтересам; 23.12.2024 року подав державному виконавцеві письмові пояснення в порядку п.6 ч.5 ст. 19 Закону України та документи, якими підтверджується викладене ним у письмових поясненнях (Консультативний висновок дитячого невролога ТОВ «Медична клініка «Столиця» ОСОБА_2 від 09.09.2024 та Висновок психолога ОСОБА_3 від 25.11.2024); крім того, 07.05.2025 року ОСОБА_1 були надані державному виконавцеві повторні письмові, а також усні пояснення щодо того, що він не може виконати рішення суду з поважних причин.

Ухвалою від 17.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, яке призначено на 30.06.2025.

Відповідач подав відзиву на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, зазначаючи хронологію невиконання позивачем судового рішення та накладення на нього з 12.09.2024 штрафів за таке невиконання і вказуючи, що виконуючи ухвалу суду № 288/1993/24 виданого 30.08.2024 Попільнянським районним судом Житомирської області про забезпечення позову шляхом: - визначення часу спілкування малолітнього сина ОСОБА_4 з матір`ю ОСОБА_5 з 20.00 години неділі по п`ятницю до 14.00 години (кінець навчального дня); - зобов`язання батька ОСОБА_1 , передавати малолітнього сина ОСОБА_4 його матері ОСОБА_5 за місцем проживання матері АДРЕСА_1 , з моменту постановляння даної ухвали та до набрання рішенням у справі законної сили, державним виконавцем постійно вживаються заходи щодо виконання останньої, про що свідчать акти виходу державного виконавця за адресою стягувача від 01.04.2025, 08.04.2025, 14.04.2025, 21.04.2025, 27.04.2025, 04.05.2025, 11.05.2025, 19.05.2025, 25.05.2025, 01.06.2025, 10.06.2025; таким чином постанови від 26.05.2025року та 02.06.2025 року про накладення штрафу на боржника, є цілком обґрунтованими.

В судовому засіданні:

- представник позивача позов підтримав та зазначив, що ухвала Попільнянського районного суду Житомирської області про забезпечення позову позивачем ніколи не виконувалась, оскільки син не бажає бачитись з матерію, спілкування з якою має негативні наслідки для його психічного стану, спричиняє страждання сину, а тому ухвала не виконується позивачем з поважних причин;

- відповідач не прибув.

Згідно ч.3 ст. 268 КАС України, неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

В провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа № 288/1993/24 за первисним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визначення місця проживання дитини разом з батьком, під час розгляду якої ухвалою суду від 29.08.202 заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову було задоволено та забезпечено позов шляхом:

- визначення часу спілкування малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_5 з 20.00 години неділі по п`ятницю до 14.00 години (кінець навчального дня);

- зобов`язання батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передавати малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його матері ОСОБА_5 за місцем проживання матері АДРЕСА_1 , з моменту постановлення даної ухвали та до набрання рішенням у справі законної сили.

Виконавче провадження № 75977986 з виконання зазначеної ухвали про забезпечення позову перебуває на виконанні у відповідача, під час здійснення якого старшим державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дєдовою-Осіпенко Валерією Юріївною прийнятті постанови про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 у розмірі 3400 грн:

- від 26.05.2025 (т.1 а.с.9-10), оскільки встановлено Актом виходу державного виконавця за адресою м.Київ, б-р. Верховної Ради 28 від 25.05.2025, що боржник з дитиною в назначений час не з`явився, про причини невиконання ухвали, державного виконавця не повідомив; БОРЖНИКОМ УХВАЛА ПОПІЛЯНСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ №288/1993/24 від 30 серпня 2024 НЕ ВИКОНУЄТЬСЯ;

- від 02.06.2025 (т.1 а.с.11), оскільки встановлено Актом виходу державного виконавця від 01.06.2025р, за адресою; м.Київ, б-р Верховної Ради 28/42, встановлено, що боржник не з`явився, підстави неявки невідомі, ухвала суду не виконується.

Позивач вважаючи вказані постанови протиправними, оскільки судове рішення не виконується ним з поважних причин звернувся до суду з позовом.

При цьому позивач не заперечує, що ним вказана ухвала суду не виконується і що ним в неділю 26.05.2025 та 02.06.2025 року малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не був переданий матері ОСОБА_5 за місцем проживання матері АДРЕСА_1 .

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Предметом спору є постанови відповідача про накладення штрафу за невиконання судового рішення без причин.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В статті 63 Закону №1404-VIII зазначено:

"2. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність."

В статті 75 Закону №1404-VIII зазначено:

"1. У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання."

Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що постанова про накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано і таке невиконання сталося без поважних на те причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке рішення.

Позивач (боржник) поважними причинами невиконання ним ухвали суду про забезпечення позову називає небажання сина йти до матері, спілкування з матір`ю має негативні наслідки для його психологічного стану, спричиняє страждання синові, на підтвердження чого надає консультативний висновок дитячого невролога ТОВ «Медична клініка «Столиця» ОСОБА_2 від 09.09.2024 та висновок психолога ОСОБА_3 від 25.11.2024 (т.1 а.с.16-20) про що давав письмові пояснення із вказаними документами відповідачу (т. 1 а.с.12-15) до прийняття ним спірних постанов.

У висновку від 25.11.2024 психолога ОСОБА_3 за результатами психологічного обстеження на звернення ОСОБА_1 вказано:

"Відповідь на перше запитання: Чи є психологічні ознаки, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 зазнав або /та зазнає психологічних страждань?

Так. У ОСОБА_4 виявлено психологічні ознаки, які свідчать що ОСОБА_4 зазнав та продовжує зазнавати психологічних страждань.

Відповідь на друге запитання: Якщо такі психологічні ознаки виявлені, чи знаходяться вони у причинному зв`язку з діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ?

Так. Виявлені в ОСОБА_4 психологічні ознаки того, що він зазнав психологічних страждань, знаходяться у причинному зв`язку з діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Подібність стилю комунікації ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з ОСОБА_4 , оціночних суджень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стосовно мотивів поведінки, природи почуттів ОСОБА_4 , результатів його діяльності та його особистості в цілому, застосування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у спілкуванні з ОСОБА_4 критики (знецінення), приниження, словесних образ, навіювання почуття провини, залякування і погроз призвели до виникнення в ОСОБА_4 переживання почуття безпорадності; призвело до погіршення якості його життя, що на фізичному рівні виявляється в погіршенні сну; появи в ОСОБА_4 ознак емоційної дезадаптації, які кваліфіковані лікарем неврологом, як невротичний стан з порушенням сну."

Суд зауважує, що ні у спірних постановах, ні у відповіді на відзив відповідач не обґрунтував, не зазначив мотивів неврахування (відхилення) вищевказаних причин невиконання судового рішення боржником, на які він посилається, як на поважні.

Таким чином обставини невиконання позивачем без поважних причин рішення суду у встановлений виконавцем строк, на що вказується у спірних постановах, не були ним доказані, як то передбачено ч. 2 ст. 77 КАС України, а тому суд вважає ці постанови такими, що не прийняті обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для їх прийняття, та визнає її протиправними і скасовує.

При цьому суд звертає увагу на рішення суду від 29.01.2025 по справі № 240/25208/24 та від 18.03.2025 по справі № 2750/25, що набрали законної сили і якими визнано протиправними та скасовані постанови державного виконавця Дніпровського відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу від 13.12.2025, від 23.01.2025, від 24.01.2025, від 30.01.2025 у виконавчому провадженні № 75977986, оскільки, крім іншого, було встановлено, що відповідачем не з`ясовувались (не досліджувались) причини неможливості виконання судового рішення боржником.

Зважаючи на задоволення позову та приписи ст. 139 КАС України, суд стягує на користь позивача здійснені ним судові витрати, які полягають зі сплаченого судового збору в сумі 1937,92 грн, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , номер НОМЕР_1 ) до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Сверстюка, 15, м. Київ, 02002, код 35011660) задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу від 26.05.2025 та від 02.06.2025 у виконавчому провадженні № 75977986.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1937,92 грн за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.М. Семенюк