Справа № 537/3012/25
Суддя: Мельник Н. П.
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 537/3012/25
Провадження №2-а/524/90/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2025 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі

головуючого судді Мельник Н.П.,

з участю секретаря судового засідання Стешиної В.О.,

представника відповідача Департамента патрульної поліції Вареника Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

УСТАНОВИВ:

12.05.2025 до Крюківського районного суду міста Кременчука надійшов позов ОСОБА_1 до інспектора БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Скляренка О.О. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У обгрунтування позову зазначає, що інспектором БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Скляренком О.О. постановлена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП серії ЕНА № 4708416 від 11.05.2025. Вважає, що зупинка транспортного засобу була безпідставною, а тому постанова винесена незаконно та підлягає скасуванню.

12.05.2025 надійшла заява позивача про розгляд справи за його відсутності.

13.05.2025 ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука постановлено передати справу за підсудністю до Автозаводського районного суду міста Кременчука, яка одержана судом 10.06.2025 за вх. № 23522/25.

10.06.2025 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена судді Мельник Н.АП.

13.06.2025 відкрите провадження по справі із призначенням до розгляду із викликом сторін.

17.06.2025 надійшли відповідно клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та пояснення позивача по справі із проханням розглянути справу за його відсутності, витребувати у відповідача примірник постанови для огляду у судовому засіданні по причині втрати ним оригіналу постанови, визнати дії інспектора незаконними, скасувати спірну постанову, стягнути судовий збір, у випадку визнання правопорушення звільнити позивача від відповідальності за ст. 22 КУпАП.

19.06.2025 відкладене судове засідання за клопотанням відповідача.

23.06.2025 надійшла інформація про неможливість участі відповідача інспектора БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Скляренка О.О. у судовому засідання у зв`язку із перебуванням у відрядженні.

23.06.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

25.06.2025 надійшла заява позивача про розгляд справи за його відсутності.

26.06.2025 позивачем надана відповідь на відзив, згідно якої з урахуванням відомостей, зазначених відповідачем у письмових поясненнях, Борисенко Д.Д. не заперечує проти заміни первісного відповідача на належного - Департамент патрульної полії.

26.06.2025 ухвалою постановлено замінено відповідача інспектора БПП у місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Скляренка О.О. на належного відповідача Департамент патрульної поліції із призначенням справи до розгляду із викликом сторін.

30.06.2025 надійшов відзив від представника Департамента патрульної поліції, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

03.07.2025 від позивача надійшли додаткові пояснення, згідно яких просить суд визнати дії інспектора незаконними, скасувати спірну постанову, стягнути судовий збір, у випадку визнання правопорушення звільнити його від відповідальності за ст. 22 КУпАП.

03.07.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив. Вважає зупинку транспортного засобу безпідставною.

07.07.2025 у судове засідання не з`явився позивач, повідомлений належним чином про дату, час, місце розгляду справи із наданням позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Клопотань про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції суду не надходило.

Інші заяви, клопотання відсутні, канцелярією суду не передавались.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи у суді.

У судове засідання з`явився представник відповідача, заперечував проти задоволення позову у повному обсязі з підстав, викладених у поданому відзиві, зазначивши правомірність зупинки транспортного засобу інспектором БПП у м. Кременчуці на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із наявністю інформації, що свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення (керування транспортним засобом без чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів), надавши примірник спірної постанови для огляду у судовому засіданні та її копію для долучення до матеріалів справи.

Ч.ч. 1, 5, 6 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. Відмова від права на звернення до суду є недійсною.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовом, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст.ст. 8, 9, 77 КАС України).

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Водночас, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (частина 1 ст.78 КАС України).

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази по справі.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши надані докази, з`ясувавши усі обставини по справі, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом установлено, що позивач, звертаючись із позовом до суду, оскаржує постанову, постановлену інспектора БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Скляренка О.О. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію»).

Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію»).

Органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема за ч. 1 ст. 126 КУпАП (ст. 222 КУпАП).

У випадках, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Отже, складення постанови по справі про адміністративне правопорушення є встановленим законом повноваженням відповідача, яке він зобов`язаний реалізувати у випадку наявності обґрунтованих підстав вважати, що особа вчиняє адміністративне правопорушення.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху (ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух»).

Згідно п.1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно законодавства (п. 1.9).

Відповідно до п.п. «а», «б», «ґ» п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон); чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися із дотриманням вимог ПДР та пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР (п.п. «а» п. 2.4 ПДР).

Аналогічні положення закріплені у ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», а саме: водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.21.3 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

З урахуванням наведеного, право органів Національної поліції перевіряти наявність, зазначених у п. 2.1 ПДР, документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`являти такі документи.

Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 126 КУпАП).

З аналізу наведених норм слідує, що відповідно до законодавства України на вимогу поліцейського водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, крім іншого, як перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів i технічних засобів, що мають функції фото- i кінозйомки, відеозапису, засобів фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення (п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»).

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Імперативні приписи абз.2 ч.2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язують осіб, що керують транспортними засобами, мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Виключення з цього правила встановлені п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Із зазначеним законодавчо визначеним обов`язком водіїв корелюються встановлені п.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повноваження органів Національної поліції щодо перевірки дотримання правил дорожнього руху, в тому числі в аспекті наявності у водія відповідного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 16.08.2019 по справі № 524/126/17, від 21.11.2019 по справі № 522/22180/16-а.

Посилання позивача на відсутність у поліцейського повноважень зупиняти транспортний засіб через відсутність наявності у позивача страхового полісу не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не спростовують обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`являти на вимогу поліцейського для перевірки зазначений вище документ.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність у поліцейського права поліцейського зупиняти транспортний засіб у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення (п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»), вимоги до водія надати до перевірки договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів незалежно від складення відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення або оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, у якій брав участь позивач.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ст. 69 КАС України).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

В силу приписів ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Так, судовим розглядом встановлено, що 11.05.2025 на місці зупинки транспортного засобу, яким керував позивач, останній на вимогу посадової особи відповідача не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відсутність при собі страхового полісу під час перевірки позивач в позовній заяві не заперечує.

З наданих у суді пояснень представника відповідача, досліджених матеріалів справи, зокрема відеозапису, судом встановлено, що інспектор БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Скляренко О.О. при зупинці транспортного засобу повідомив позивачу підставу зупинки, а саме: перевіривши державний номерний знак автомобіля через базу даних МТСБУ, встановив, що даний транспортний засіб на поточну дату не забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За результатами чого, поліцейський прийшов до висновку про можливу причетність водія до адміністративного правопорушення, а саме: керування транспортним засобом особою без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власних наземних транспортних засобів, що зафіксоване на бодікамеру 476956.

Також, у позові та наданих суду заявах позивач не заперечував факт керування ним транспортним засобом, зупиненим працівниками поліції 11.05.2025, а лише спростовує законність зупинки транспортного засобу.

У цьому випадку, позивачем по справі визнаний факт відсутності у нього поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент зупинки працівниками поліції, що мало місце 11.05.2025 і перевірки наявних у нього документів.

Таким чином, суд за встановлених обставин та з урахуванням того, що позивачем по справі визнаний факт порушення ним п. 2.1.ґ ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП, вважає, що оскаржувана постанова серії ЕНА № 4708416 від 11.05.2025 винесена інспектором БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Скляренкм О.О. на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, зміст постанови відповідає вимогам ст. ст. 283-284 КУпАП, а адміністративне накладене в межах санкції цієї статті.

Ч.3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо клопотання позивача звільнити його від відповідальності за ст. 22 КУпАП у разі визнання правопорушення, слід зазначити наступне.

Згідно ч.2 ст. 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі.

Ст. 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відтак, відсутність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не вважається малозначним правопорушенням, оскільки усі водії зобов`язані щорічно укладати договір обов`язкового страхування згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

На території України дозволяється використання виключно забезпечених транспортних засобів, які мають бути забезпеченими до початку їх використання у дорожньому русі на вулично-дорожній мережі загального користування на території України. Керування на території України транспортним засобом, щодо якого відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Невиконання власником транспортного засобу обов`язку з укладення внутрішнього договору страхування щодо такого транспортного засобу тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ст. 7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У такому разі, судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 139, 229, 241, 243, 244, 246, 250, 251, 255, 268, 271, 272, 286, 293-295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя Н.П. Мельник