Справа № 305/1519/25
Суддя: Ємчук В. Е.
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/1519/25
Провадження по справі 2-а/305/26/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ємчука В.Е.

за участі: секретаря судового засідання Шемоти М.І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Рахівського районного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Позов мотивував тим, що постановою поліцейського Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області серії ЕГА №175888 від 02.05.2025 року ОСОБА_2 його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 гривень. Зокрема, його визнано винуватим у тому, що 02.005.2025 року він здійснив виклик на спецлінію 102 про те, що брат вчиняє домашнє насильство, однак такого факту не було. Постанову поліцейського вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню. зазначає, що дійсно 02.05.2025 року він телефонував на спецлінію поліції 102 у зв?язку з тим, що ОСОБА_3 , який проживає з мамою в одному будинку АДРЕСА_1 , де Позивач є власником 1/4 частини та де він зберігає свої речі в підвальному приміщенні першого поверху і проживає. Коли Позивач хотів зайти на подвір?я, то брат не впускав його, через калитку намагався копати ногою та погрожував вбити. Тоді він зателефонував на 102 та викликав поліцію з метою припинити протиправні дії брата. Через деякий час приїхала поліція, як він потів узнав в чергового поліції - це був поліцейський ОСОБА_2 , якому він усно пояснив, що трапилось та про погрози брата. Поліцейський спитав, де брат ОСОБА_4 , і він підійшов з ним до вікна і викликав брата, а сам пішов принести документи. Коли Позивач приніс документи, щоб показати, то брат та поліцейський не впустили його до будинку, закрили двері й були там десь близько години. При цьому поліцейський не відібрав від нього письмового пояснення, відмовився, щоб він написав письмову заяву про протиправні дії брата. Коли поліцейський вийшов з хати, то повідомив про те, що він оштрафований, оскільки мати сказала, що не було ніякої бійки і йому не перешкоджають. Брат та поліцейський вигнали його з подвір?я, документи Позивача навіть не оглянув. Тоді він знову зателефонував на 102 і поскаржився на поліцейських, на що йому відповіли, що все зафіксували і з ним зв?яжуться. Через деякий час приїхали ті самі поліцейські, ОСОБА_5 знову зайшов в будинок до брата і матері, від нього не взяв ні документів, ні пояснень, а також не дав постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. Постанову Позивач отримав тільки 05.05.2025 року, коли написав заяву в поліції. Постанова складалася без нього, ніяких норм законодавства і його права, при цьому, поліціянт йому не роз?яснював. Як має кваліфікуватись дане його повідомлення про вчинення неправомірних дій брата відносно нього, як домашнє насильство чи якось інакше, яка відповідальність настає за такі дії йому не відомо, він просто повідомив про такий факт, який насправді мав місце. Вважає дії поліцейських незаконними, з?ясування обставин події було тільки зі сторони моїх кривдників. Він не знає чи згідно із законом достатньо було доказів притягнення до відповідальності брата, якщо недостатньо, то повинні були діяти відповідно до закону, винести відповідний процесуальний документ і повідомити його, а його право було оскаржити їх постанову. В будь-якому випадку притягувати його до відповідальності за правдиве повідомлення на лінію 102 незаконно. Вважає, що в діях поліцейського є ознаки як мінімум дисциплінарного проступку, за що він повинен понести покарання, а, як максимум - реєстрація в ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за приховування правопорушень. Після того, як цей позов отримає відповідач, просить провести щодо дій поліцейського ще і службове розстеження. Нічого не має проти поліцейських в цілому, але є окремі деякі особи, які такими діями принижують честь і гідність офіцера та не сприяють підвищенню авторитету української поліції. Вважає, що при таких обставинах в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 183 КУпАП, його законні права та інтереси підлягають захисту в суді. З огляду на викладене, просить скасувати постанову старшого лейтенанта поліції Рахівського РВП ГУНП у Закарпатській області Карабчука Сергія Степановича серії ЕГА №175888 від 02.05.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на підставі КУпАП штрафу в сумі 850 гривень.

Відповідно до ухвали про відкриття провадження у справі від 14.05.2025 було призначено судовий розгляд справи по суті у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області за адресою: м. Рахів, вул. Карпатська 15. При цьому, відповідачу повідомлено про їх право до початку судового розгляду подати суду відзив на позов та докази, у разі заперечення позовних вимог та роз`яснено норми ч. 4 ст. 159 та ч. 2 ст. 77 КАС України.

Представник Головного управління національної поліції Чубелка Олеся Юріївна подала відзив на позов, в якому зазначає, що ГУНП в Закарпатській області не визнає позов ОСОБА_1 в повному обсязі з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 02.05.2025 року гр. ОСОБА_1 було зроблено завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції. Зокрема, заявник ОСОБА_1 повідомив, що його брат вчиняє щодо нього домашнє насильство. Однак, факти викладені в позовній заяві ОСОБА_1 щодо виклику поліції у зв`язку зі здійсненням щодо нього домашнього насильства 02.05.2025 року не знайшли свого підтвердження, що підтверджується відеодоказом з нагрудної камери поліцейського та поясненнями наданими його братом та матір`ю. Зокрема, як було встановлено поліцейськими, які прибули на виклик, сам позивач ОСОБА_1 був ініціатором (спровокував) конфлікту зі своєю матір`ю, коли його брат (який проживає разом з його матір`ю та здійснює за нею догляд) вийшов до магазину. Згідно з поясненнями брата позивача було повідомлено поліцію, що позивач ОСОБА_1 використав момент, коли він вийшов з будинку до магазину та зайшов до його будинку, де він проживає разом з матір`ю і забрав ключі від їхнього будинку. В подальшому коли брат повернувся з магазину, то він побачив налякану матір, а позивач на свого брата випустив собаку. Щодо поділу майна, а саме будинку, в якому проживає мати позивача ОСОБА_1 разом з його рідним братом, то поліцейські пояснили, що з такого приводу, а саме поділу майна і виділення його в натурі слід звертатись в суд, оскільки ці правовідносини мають цивільно-правовий характер. Враховуючи відеодокази з нагрудної камери поліцейського, пояснення учасників конфлікту (рідного брата позивача та його матері) поліцейськими було прийнято рішення складання постанови за завідомо неправдивий виклик відносно ОСОБА_1 , оскільки факту домашнього насильства з боку його брата не було підтверджено. Крім того, слід критично сприймати наведені факти позивачем, зокрема те, що поліцейський і брат позивача закрилися в будинку, не слухали пояснення позивача, а також його вигнали з подвір`я. Повідомляє також, що постанова складалась за участі позивача, з якою він був ознайомлений та не згідний. Даний факт підтверджується його підписом у постанові та відеодоказом. Постанова була складена в межах повноважень органу Національної поліції, з огляду на викладене просить відмовити в повному обсязі у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, з підстав, наведених у позовній заяві, наполягав на задоволенні позову. Пояснив, що він є власником 1/4 частини будинку, тому має на нього законне право, а отже й з цих підстав він забрав ключ від будинку.

В судове засідання представник відповідача ГУНП в Закарпатській області не з`явився, про розгляд справи був повідомлений шляхом направлення на електронну адресу ухвали суду про залучення як належного відповідача, однак відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що його мати хворіє, тому він доглядає за нею. 02 травня 2025 року він повернувся з магазину й побачив, що його мати - ОСОБА_6 була дуже налякана, при цьому міряла тиск. Вона йому пояснила, що ОСОБА_1 забіг в будинок вирвав ключ з дверей і втік, а потім викликав поліцію без жодних причин. Коли прийшли працівники поліції, він словесно на них кидався різними образливими словами. Вважає, що виклик поліції ОСОБА_1 був абсолютно безпідставний, його ніхто не ображав, навпаки він поводився щодо них вороже, натравлював на них свою собаку, тому вважає позов безпідставним та просить відмовити у його задоволенні.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 02 травня 2025 року її син ОСОБА_3 пішов у магазин. Вона взяла ліки, оскільки хворіє і прилягла. Вона почула якийсь рух в коридорі, тому вийшла й побачила, що ОСОБА_1 схопив ключ з дверей і почав тікати. Коли повернувся син ОСОБА_4 вона йому розповіла про те, що відбулося, після чого приїхали працівники поліції. Жодних неправомірних дій щодо ОСОБА_1 ні вона, ні ОСОБА_3 не вчиняли, тому підстав для виклику поліції не було. Вважає позов безпідставним та просить відмовити у його задоволенні.

Заслухавши позивача та свідків, з`ясувавши обставини, дослідивши докази по справі, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

За вимогами ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Відповідно до наказу №1066 від 10.10.2016 "Про затвердження Порядку використання телекомунікаційних мереж та Табеля належності відомчих, спеціальних і з`єднувальних ліній у Національній поліції України" номер телефону лінії "102" є номером екстреного виклику спеціальних служб.

Згідно зі ст. 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

За правилами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

За матеріалами справи встановлено, що постановою поліцейського Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області Карабчука Сергія Степановича серії ЕГА №175888 від 02.05.2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 850 гривень за те, що 02.05.2025 року він здійснив виклик на спецлінію "102" про те, що брат вчиняє домашнє насильство, однак такого факту не було.

Із відзиву з додатками (відеоматеріали), встановлено, що 02.05.2025 на лінію "102" надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що його брат вчиняє щодо нього домашнє насильство. На місце події 02.05.2025 прибули поліцейські, якими відповідно до наказу МВС України від 18.12.2018 № 1026 Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділам поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, проводилася безперервна відеофіксація на місці події. Дослідивши відео з нагрудного відеореєстратора працівника поліції було встановлено, що факт вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 не підтвердився, з пояснень ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було встановлено, що саме ОСОБА_1 провокував конфліктну ситуацію, коли намагався забрати ключі від будинку, отже з урахуванням обставин конфліктної ситуації було роз`яснено учасникам про можливість вирішити спір стосовно майна в судовому порядку, а щодо виклику на лінію "102", який здійснив ОСОБА_1 , прийнято рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за неправдивий виклик за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адже не було підтверджено домашнє насильство психологічного характеру щодо ОСОБА_1 .

У позовній заяві позивач не спростовує факту виклику поліції за обставин вказаних у постанові, але вважає, що його виклик був підставним.

Оцінюючи в сукупності всі зібрані по справі докази, дані, викладені в оскаржуваній постанові, суд критично ставиться до пояснень Позивача щодо відсутності в його діях порушень КУпАП. Зокрема, суд вважає, що такі пояснення дані позивачем з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки його пояснення у позовній заяві не підтверджені жодним належним та допустимим доказом, а навпаки спростовуються відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, з якого вбачається, що захисту він не потребував, відповідно пояснення позивача зазначені в позові не можуть слугувати єдиною та беззаперечною підставою для встановлення відсутності в його діях особи складу адміністративного правопорушення та для скасування вказаної постанови.

Позивач не надав доказів, які б свідчили про вчинення будь-якого злочину, правопорушення або інших не передбачених законом дій, які б порушували його права, інтереси або створювали загрозу його здоров`ю, життю або майну, які б були обґрунтованою правдивою підставою для виклику екстрених служб, а саме поліції, а патрульні діяли в межах своїх повноважень та згідно з Інструкцією, і ними було дотримано процедуру підготовки та розгляду справи по факту вчиненого правопорушення.

Таким чином, у суду є підстави вважати, що позивач здійснив виклик поліції безпідставно, оскільки не потребував захисту своїх порушених прав, а його дії охоплюються диспозицією ст. 183 КУпАП, бо останній вчинив завідомо неправдивий виклик поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП є законним й підстав для його скасування чи зміни немає, тому позовну заяву ОСОБА_1 суд залишає без задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 6-10, 20, 77, 78, 90, 139, 242, 243, 244, 246, 255, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 гривні компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Закарпатській області, ел. пошта, , тел. +38(031)-261-45-70, +38(031)-261-59-85, адреса Україна, 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вул. Ференца Ракоці, 13, .

Повний текст рішення складено 07.07.2025.

Суддя: В.Е. Ємчук