Справа № 160/7844/25
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2025 року м. Дніпросправа № 160/7844/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянув в порядку письмового

провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України

в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2025р. в адміністративній справі №160/7844/25
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

14.04.2025р. ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Снігур А.С., звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1-8/ .

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2025р. за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №160/7844/25 і справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін /а.с. 22/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що відповідач провів нарахування та виплату пенсії позивачу з обмеженням її максимальним розміром, що є безпідставним, тому просив суд: - визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо обмеження та виплаті пенсії максимальним розміром;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести з 01.01.2025р нарахування та виплату пенсії у розмірі 70% від грошового забезпечення з урахуванням індексації та доплат, без обмеження максимальним розміром.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2025р. у справі №160/7844/25 адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо обмеження ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром, починаючи з 01.01.2025р.; зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити з 01.01.2025р. нарахування та виплату пенсію без обмеження максимальним розміром; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (суддя Калугіна Н.Є.) /а.с. 41-44/.

Відповідач - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, 22.05.2025р. за допомогою засобів системи «Електронний суд» безпосередньо подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2025р. у справі №160/7844/25, з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Сафронова С.В., Чепурнов Д.В.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.05.2025р. у справі №160/7844/25 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2025р. у справі №160/7844/25 та з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №160/7844/25.

Матеріали справи №160/7844/25 надійшли до суду апеляційної інстанції 06.06.2025р.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025р. у справі №160/7844/25 справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 01.07.2025р., про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 - позивачу у справі, перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2023р. у справі №160/1350/24 зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з дати припинення нарахування та виплати такої доплати, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вищезазначеного рішення суду від 22.03.2024р. у справі № 160/1350/24 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щомісячну доплату в сумі 2000грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

20.02.2025р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром /а.с. 12/.

Листом від 28.02.2025р. Відділ розгляду звернень ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомив позивача про те, що «…На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі від 24.07.2023 у справі № 160/9622/23 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 у розмірі 70% від грошового забезпечення 25927,21 грн, яке зазначено у довідці від 18.01.2022 за № 33/24/C-5981, наданій Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області", без обмеження максимальним розміром.

Після перерахунку пенсії на виконання рішення суду розмір пенсії станом на 01.12.2019 склав 18149,05 грн….

3 01.03.2022 та з 01.07.2022 пенсію проіндексовано відповідно до Постанови № 118 у межах максимального розміру пенсії, визначеного статтею 43 Закону № 2262, а з 01.12.2022 проіндексовано та обчислено без обмеження.

Розмір пенсії з 01.03.2022 склав 19340,00 грн, з 01.07.2022 - 20270.00 грн. з 01.12.2022 20689,92 грн…

3 01.03.2023 Вашу пенсію проіндексовано відповідно до Постанови № 168 у межах максимального розміру пенсії, визначеного статтею 43 Закону № 2262, та її розмір склав 20930,00 грн…

3 01.03.2024 пенсію проіндексовано відповідно до Постанови № 185 у межах максимального розміру пенсії, визначеного статтею 43 Закону № 2262, та і розмір склав 23610,00 грн.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду 22.03.2024 у справі № 160/1350/24 до пенсії встановлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі - Постанова № 713)…

Оскільки рішенням суду від 22.03.2024 у справі № 160/1350/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не було зобов`язано встановити до пенсії позивача щомісячну доплату відповідно до Постанови № 713 понад максимальний розмір, тому доплату пенсій у сумі 720,24 грн обчислено тільки за період з 01.12.2022 по 28.02.2023.

Виплата пенсії здійснюється у розмірі 23610,00 грн, який обчислено на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2024 у справі № 160/1350/24.

Таким чином, покладені судом зобов`язання вчинити певні дії щодо перерахунку пенсії виконані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених на органи Пенсійного фонду України…» /а.с. 27-28/.

Позивач вважає, що у відповідача при здійсненні обмежень розміру пенсії були відсутні підстави для зменшення розміру його пенсії і саме це обумовило звернення позивача до суду за захистом порушеного права.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011р.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995р. «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016 року.

Конституційний Суд України у рішенні від 20.12.2016р. № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016р. № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення ст. 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону № 3668-VI.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018р. у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019р. Велика Палата Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зробила висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже приймаючи до уваги вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій відповідача, який обмежив пенсію позивача максимальним розміром та не застосував більш сприятливий для позивача Закон № 2262-XII, тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав такі дії відповідача протиправними та з метою відновлення порушеного права позивача зобов`язав відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу з 01.01.2025р. пенсії без обмеження її максимальним розміром з урахуванням фактично виплачених сум.

З огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини і ухвалено законне рішення про часткове задоволення позовних вимог, а враховуючи, що під час апеляційного розгляду даної справи порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, тому колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції від 29.04.2025р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2025р. у справі №160/7844/25 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. 329,331 КАС України.

Постанова виготовлена та підписана 04.07.2025р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов