Справа № 520/34362/24
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Пасечнік О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 р. Справа № 520/34362/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/34362/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Еко Нова"

до Головного управління ДПС у Харківській області , Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Еко Нова" (далі - позивач, ТОВ "Компанія Еко Нова") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України, в якому просило суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС України у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.08.2024 №11539298/39523548 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» № 18 від 29.05.2023;

2) зобов`язати Державну податкову службу України (, 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 18 від 29.05.2023, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» (пр. Героїв Сталінграда, буд. 45, м. Харків, 61105, );

3) визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС України у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.08.2024 №11539316/39523548 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» № 22 від 30.05.2023;

4) зобов`язати Державну податкову службу України (, 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 22 від 30.05.2023 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» (пр. Героїв Сталінграда, буд. 45, м. Харків, 61105, );

5) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової службу України (, 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» судові витрати.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2025 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС України у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.08.2024 №11539298/39523548 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» № 18 від 29.05.2023.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 18 від 29.05.2023, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА».

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС України у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.08.2024 №11539316/39523548 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» № 22 від 30.05.2023.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 22 від 30.05.2023, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА».

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Головне управління ДПС у Харківській області, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначив, що позивачу було запропоновано надати копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, а саме: первинних документів щодо транспортування продукції та складських документів. Однак, на вказані повідомлення платником податку частково не було надано документів, які підтверджували б транспортування та зберігання продукції. Також, апелянт вказав на те, що платіжні інструкції, надані до Повідомлення складені з порушенням вимог чинного законодавства, а саме, платіжні інструкції надані ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» не містять всіх обов`язкових реквізитів, які передбачені Постанова Правління НБУ від 29.07.2022 № 163. Крім того, апелянт послався на те, що жодних документів(договорів купівлі-продажу, оренди та ін.) щодо наявності у Позивача складських приміщень за адресою передачі права власності між Продавцем та Покупцем (Україна, Сумська обл. Лебединський р-н, с.Будилка, вул. Заводська 1-Г) до Комісії не було надано, хоча про це Комісією було наголошено у Додатковому повідомленні. Договорів щодо наявності складів та наявності умов для зберігання пелет у ТОВ «КОМПАНІЯ «ЕКО -ЕНЕРГІЯ» Комісії надано не було, з огляду на що, позивач з урахуванням положень статті 73 КАС України, вважає їх додавання до позовної заяви безпідставним розширенням предмету доказування, оскільки вони не надавалися Комісії. Також, на думку апелянта, судом першої інстанції не надано жодної оцінки обставинам, що містяться у довідках ГУНП в Сумській області №1585/03/33-2025 від 10.02.2025 та ГУНП в Полтавській області №13005/5/СЕВ від 25.02.2025, а саме, відсутності на території Полтавської та Сумської області вказаних транспортних засобів, чим спростовується факт переміщення, а відповідно унеможливлюється передача покупцеві товару за правилом першої події та реєстрації податкової накладної. Також, скаржник вказав, що зобов`язуючи податковий орган зареєструвати податкові накладні адміністративний суд бере на себе повноваження суб`єкта владних повноважень, що є дискреційними повноваженнями податкового органу.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2025 по справі № 520/34362/24 - залишити без змін.

ДПС України не скористалась правом надання відзиву на апеляційну скаргу, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т. ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши матеріали справи у їх сукупності вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено матеріалами справи, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, видами діяльності ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» є, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний).

Податкові накладні № 18 від 29.05.2023 та № 22 від 30.05.2023, в реєстрації яких було відмовлено, були виписані на виконання умов Договору купівлі-продажу №01/08-1 від 01.08.2022, що був укладений між ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» (за договором - Продавець) та ТОВ «КОМПАНІЯ «ЕКО -ЕНЕРГІЯ» (за договором - Покупець).

Відповідно до п. 1.1 Договору предметом є пелети в асортименті (надалі - «Товар»).

Розміри постачання товару зазначені в видаткових накладних, що є невід`ємною частиною цього договору (п 2.1 договору).

Місце переходу права власності від Продавця до Покупця на Товар (п. 5.1 Договору) є склад за адресою : Україна, Сумська обл. Лебединський р-н, с.Будилка, вул. Заводська 1-Г. Оплата вартості Товару здійснюється Покупцем шляхом безготівкового переказу грошових коштів на поточний рахунок Продавця (п. 3.1, п.3.2, п.3.3 Договору) не пізніше 90 календарних днів з дати переходу права власності (п.3.4 Договору) у строки, визначені сторонами у Специфікаціях.

На виконання зазначеного договору 29.05.2023 та 30.05.2023 позивач передав ТОВ «КОМПАНІЯ «ЕКО ЕНЕРГІЯ» відповідно 86,0 т та 86,0т пелетів (паливних гранул) в асортименті (за кодом УКТЗЕД 4401).

Загальні розміри постачання товару зазначені в п.1 специфікації № 24 від 29.05.2023року до договору №01/08-1 від 01.08.2022.

Відповідно до умов господарської операції позивачем було складено: акт приймання-передачі Товару № б/н від 29.05.2023 на суму 559 003,44 грн.(з ПДВ).; - акт приймання-передачі Товару № б/н від 30.05.2023 на суму 559 003,44 грн.(з ПДВ); - видаткова накладна № 315 від 29.05.2023 на суму 559 003,44 грн. в т.ч. ПДВ 93167,24грн.; - видаткова накладна № 317 від 30.05.2023 на суму 559 003,44 грн. в т.ч. ПДВ 93167,24грн.

Позивач у позовній заяві зазначає, що передача права власності між Продавцем та Покупцем відбувалась у межах однієї адреси (Україна, Сумська обл. Лебединський р-н, с. Будилка, вул. Заводська 1-Г) та не потребувала транспортування товару в розумінні норм Законів України: «Про транспорт» від 10 листопада 1994 року № 232/94-ВР ( надалі Закон № 232/94- ВР), «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-III (надалі Закон № 2344-III) та «Про трубопровідний транспорт» від 15 травня 1996 року № 192/96-ВР (надалі Закон № 192/96-ВР).

Покупець ТОВ «КОМПАНІЯ «ЕКО-ЕНЕРГІЯ» здійснив повну оплату за отриманий товар Позивачу наступними платіжними інструкціями: № 528 від 30.06.2023 в сумі 559 003,44 грн. Та № 614 від 14.08.2023 в сумі 559 003,44 грн.

ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» сплатила грошові кошти за пелети Продавцю за платіжними інструкціями:

- № 2257 від 03.05.2023 в сумі 110 000,00 грн;

- № 2262 від 04.05.2023 в сумі 110 000,00 грн.;

- № 2295 від 15.05.2023 в сумі 110 000,00 грн.;

- № 2319 від 19.05.2023 в сумі 110 000,00 грн.;

- № 2351 від 30.05.2023 в сумі 110 000,00 грн.;

- № 2355 від 31.05.2023 в сумі 110 000,00 грн.

На дату виникнення податкових зобов`язань позивач склав податкові накладні № 18 від 29.05.2023 № 22 від 30.05.2023 та направив до Єдиного реєстру податкових накладних.

14.06.2023 року через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» отримало:

- квитанцію № 1 за номером до податкової накладної № 18 від 29.05.2023 в якій містилась інформація про зупинення реєстрації вказаної податкової накладної відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України. В квитанції зазначено, що ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено показник "D"=.6490%, "P"=3608.83»;

- квитанцію № 1 за номером до податкової накладної № 22 від 30.05.2023, в якій містилась інформація про зупинення реєстрації вказаної податкової накладної відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України. В квитанції зазначено, що ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено показник "D"=.6490%, "P"=837.81».

Позивач надав повідомлення №75 Пелети №01/08-1 від 28.06.2024 про подання пояснень та копії документів щодо податкових накладних № 18 від 29.05.2023 та №22 від 30.05.2023(33 додатки) (документ прийнято згідно квитанції № 2 від 19.07.2024 року, реєстраційний номер документа № ).

25.07.2024 Комісією з питань зупинення реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області було сформовано повідомлення №11488157/39523548 про необхідність подання додаткових пояснень та/або документів для прийняття рішення до податкової накладної № 18 від 29.05.2023 та повідомлення №11488156/39523548 про необхідність подання додаткових пояснень та/або документів для прийняття рішення до податкової накладної № 22 від 30.05.2023.

Позивач направив до Комісії повідомлення про подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкових накладних:

- № 75 Пелети №01/08-1 (до податкової накладної № 18 від 29.05.2023). Повідомлення прийняте до розгляду (реєстраційний номер документу від 26.07.2024);

- № 75 Пелети №01/08-1 (до податкової накладної № 22 від 30.05.2023). Повідомлення прийняте до розгляду (реєстраційний номер документу від 26.07.2024).

Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області було прийнято:

- рішення від 01.08.2024 року № 11539298/39523548 про відмову в реєстрації податкової накладної № 18 від 29.05.2023;

- рішення від 01.08.2024 року № 11539316/39523548 про відмову в реєстрації податкової накладної № 22 від 30.05.2023.

Наведені вище фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції, сторонами не оспорюються.

Позивач, вважаючи рішення про відмову у реєстрації податкових накладних № 18 від 29.05.2023 та № 22 від 30.05.2023 протиправними, звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зупинення реєстрації податкової накладної відбулося не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а також прийняття негативних для платника податків рішень, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним рішення, тому дійшов висновку, що оскаржуване рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області є протиправним та підлягає скасуванню в судовому порядку. Також. Суд першої інстанції дійшов висновку , що задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання ДПС України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних ПН, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до підпунктів 16.1.2,16.1.3, пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів) (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України (пункт 201.10 статті 201 ПК України).

Положенням пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Тобто відповідно до пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом - ЄРПН) відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246).

Податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку (пункт 8 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних).

Зокрема, п. 12 Порядку № 1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.

Відповідно до пунктів 13-15 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165, в редакції чинній на момент зупинення реєстрації податкових накладних).

За визначенням п. 2 Порядку № 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет (п. 8 Порядку № 1165).

Відповідно до п. 10 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з п. 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Таким чином, аналізуючи положення Порядку № 1165 слідує, що підставами зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути відповідність критеріям ризиковості платника податку та критеріям ризиковості здійснених операцій.

Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 за № 1245/34213) затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 4 Порядку прийняття рішень № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п. 6 Порядку прийняття рішень № 520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Як передбачено п. 7 Порядку прийняття рішень № 520, письмові пояснення та копії документів платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За приписами п. 11 Порядку прийняття рішень № 520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/ оформлених із порушенням законодавства.

Як вбачається зі змісту отриманих позивачем копій квитанцій, підставою для зупинення реєстрації ПН № 18 від 29.05.2023, № 22 від 30.05.2023 в ЄРПН слугувала відповідність платника податків п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Критерії ризиковості платника податку визначені у Додатку № 1 до Порядку № 1165.

Відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Аналіз пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку свідчить про те, що для того аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку (підпункт 2 пункту 11 Порядку № 1165).

Колегія суддів вказує, що у квитанціях про зупинення реєстрації спірної податкової накладної відсутня інформація про те, чому позивач визначений ризиковим або які саме його операції стали причиною для визнання його ризиковим. Нечітке формулювання п. 8 Критеріям ризиковості платника податку унеможливлює встановлення конкретних ознак ризиковості платника.

Також, у квитанції відсутнє посилання на відповідне рішення щодо віднесення позивача до ризикових платників.

У свою чергу у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної в обов`язковому порядку зазначається не лише сам критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, а й вказується розрахований показник за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

У квитанціях про зупинення реєстрації спірних ПН даних про розрахунковий показник критерію (їв) ризиковості платника податку не наведений.

Натомість в якості додаткового показника зазначений такий показник, як D і Р. Однак такий покажчик не є прийнятним, оскільки розрахункові величини D та P - є ознаками, відповідно до яких перевіряються подані на реєстрацію податкові накладні саме до початку проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації. Тобто ці величини ні за яких умов не можуть вважатися показниками критеріїв ризиковості платника податку.

Разом з тим, контролюючим органом в повідомлені про зупинення реєстрації податкової накладної не було визначено які конкретно документи чи пояснення слід подати ТОВ «Компанія Еко-Нова» відповідачеві для усунення сумнівів щодо реальності задекларованих позивачем операцій, а зазначено про ненадання позивачем документів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у випадку загальної вказівки щодо необхідності подати документи у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний саме в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття необґрунтованого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 жовтня 2023 року у справі № 380/4146/22.

У постанові від 29.06.2022 у справі № 380/5383/21 Верховний Суд прийшов до висновку, що зупинення реєстрації податкових накладних без переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не надало позивачу можливості надати достатній обсяг підтверджуючих документів. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Отже, в даному випадку недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкових накладних призводить до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен надати контролюючому органу, внаслідок чого у відповідача виникає можливість прояву нічим необмеженої дискреції.

Таким чином, вказані обставини, призводять до прояву суб`єктом владних повноважень негативного розсуду, внаслідок чого платник податків не має змоги належним чином виконати свої обов`язки, мета яких - реєстрація податкової накладної.

Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежуються права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 03.06.2021 по справі № 2040/7098/18, від 29.06.2023 по справі № 500/2655/22.

Верховний Суд у справах № 640/11321/20, № 320/3484/21 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 Критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.

Колегія суддів зауважує, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, які прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законними.

Оскільки, у надісланій квитанції була відсутня вказівка на перелік документів, що мали бути надані з метою підтвердження обґрунтованості складення спірної податкової накладної, платник податку надав документи на власний вибір, що у своїй сукупності підтверджували правомірність оформлення податкової накладної.

Так, з надісланих позивачем на адресу відповідача пояснень вбачається, що перевезення пелетів хвойних від постачальника до складу позивача відбувалось декількома перевізниками, з якими позивач уклав договори.

Факт та відповідні умови перевезення зафіксовано товарно-транспортними накладними: - № 345 від 11.05.2023р., № 352 від 12.05.2023 р., № 351 від 12.05.2023р.; - № 359 від 15.05.2023р., № 364 від 16.05.2023р., № 370 від 17.05.2023р.

Послуги транспортування надавали декілька перевізників, серед яких були: ТОВ «ЕКОЛІС ТРЕЙД», ТОВ «ТРАНСЛОГІСТИК ЕКСПРЕС», ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 .

Між Позивачем та Перевізником ТОВ «ЕКОЛІС ТРЕЙД», було укладено договір про надання транспортних послуг №0311/1 від 03.11.2022.

До договору укладено додаткову угоду № 1 від 12.05.2023. Позивач та перевізник у додаткових угодах узгоджує види вантажу, строк та маршрут перевезень, вартість наданих послуг. На підтвердження надання транспортних послуг позивачу перевізником складено акт: - №326 від 16.05.2023 на суму 9 800,00грн.

Послуги перевізника з транспортування пелетів сплачені ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» платіжною інструкцією № 2364 від 05.06.2023 на суму 9 800,00грн.

Між позивачем та перевізником ТОВ «ТРАНСЛОГІСТИК ЕКСПРЕС» було укладено договір про надання транспортних послуг №1005/1 від 10.05.2023.

На підтвердження надання транспортних послуг позивачу перевізником складено акт №ОУ-0000046 від 12.05.2023 на суму 12 000,00грн.

Послуги перевізника з транспортування пелетів сплачені ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» платіжною інструкцією № 2356 від 31.05.2023 на суму 12 000,00грн.

12.05.2023 між позивачем та перевізником ФОП ОСОБА_1 було укладено договір про надання транспортних послуг №1205.

На підтвердження надання транспортних послуг позивачу перевізником складено акт: - №15 від 15.05.2023 на суму 8 500,00грн.

Послуги перевізника з транспортування пелетів сплачені ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» платіжною інструкцією № 2396 від 08.06.2023 на суму 8 500,00грн.

27.04.2023 року між позивачем та перевізником ФОП ОСОБА_2 було укладено договір про надання транспортних послуг №2704.

До договору укладено додаткові угоди № 1 від 03.05.2023 та №2 від 11.05.2023. Позивач та перевізник у додаткових угодах відокремлюють кожну партію вантажу за найменуванням, строком та маршрутом перевезень, вартістю наданих послуг (п 1 кожної з додаткових угод).

На підтвердження надання транспортних послуг позивачу перевізником складено акт №32 від 13.05.2023 на суму 8 200,00грн.

Послуги перевізника з транспортування пелетів сплачені ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» платіжною інструкцією № 2340 від 23.05.2023 на суму 8 200,00грн.

15.05.2023 між Позивачем та Перевізником ФОП ОСОБА_4 було укладено договір про надання транспортних послуг №1505.

На підтвердження надання транспортних послуг позивачу перевізником складено акт №96 від 17.05.2023 на суму 9 000,00грн.

Послуги Перевізника з транспортування пелетів сплачені ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» платіжною інструкцією № 2347 від 26.05.2023 на суму 9 000,00грн.

11.05.2023 між позивачем та перевізником ФОП ОСОБА_3 було укладено договір про надання транспортних послуг №1105.

Позивач та перевізник за потреби відокремлювали кожну з наступних партій вантажу за найменуванням, строком та маршрутом перевезень, вартістю наданих послуг про що складали додаткові угоди №1 від 11.05.2023, №2 від 16.05.2023, №3 від 25.05.2023, №4 від 05.06.2023 (п.1 кожної з додаткових угод).

На підтвердження надання транспортних послуг позивачу перевізником складено акт №229 від 12.05.2023 на суму 12 000,00грн. Послуги перевізника з транспортування пелетів сплачені ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» платіжною інструкцією № 2361 від 05.06.2023 на суму 12 000,00грн.

Колегія суддів зазначає, що наведені вище документи надавалися позивачем на виконання вимог квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних. Вказані документи містять достатню інформацію щодо транспортування продукції для усунення сумнівів, що виникли у контролюючого органу, щодо реальності здійснення господарських операцій. ГУ ДПС у Харківській області відмовляючи у реєстрації податкових накладних № 18 від 29.05.2023 та № 22 від 30.05.2023 не вказало на причини, що призвели до неврахування податковим органом вказаних документів під час ухвалення рішень про від 01.08.2024 року № 11539298/39523548, від 01.08.2024 року № 11539316/39523548 про відмову у реєстрації податкових накладних.

В даному випадку, колегія суддів вважає за доцільне послатися на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 20.08.2020 по справі № 804/5374/17, відповідно до якого, товарно-транспортні накладні чи подорожні листи не є винятковими первинними бухгалтерськими документами, які підтверджують факт реальності здійснення господарської операції за договором, та за відсутності яких платник позбавляється права на формування податкового кредиту, а також віднесення до складу доходів і витрат сум за договорами у разі наявності інших первинних бухгалтерських документів, оформлених відповідно до положень чинного законодавства, а саме: договорів, видаткових накладних, податкових накладних, регістрів бухгалтерських документів, платіжних доручень, відомостей про рух активів, товару та інших документів.

Отже, колегія суддів не погоджується з доводами апелянта про ненадання документів щодо транспортування продукції, оскільки позивачем на розгляд Комісії було надано договори з перевізниками, додаткові угоди, акти, видаткові та товарно-транспортні накладні, що у своїй сукупності є достатніми для підтвердження реальності проведених господарських операцій.

Щодо посилань відповідача на те, що платіжні інструкції надані ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» не містять всіх обов`язкових реквізитів, які передбачені Постанова Правління НБУ від 29.07.2022 № 163, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 37 Постанови НБУ від 29.07.2022 № 163 "Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунку в національній валюті користувачів платіжних послуг" (далі Інструкція), платіжна інструкція повинна містити такі обов`язкові реквізити: 1) дату складання і номер; 2) унікальний ідентифікатор платника або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код платника та номер його рахунку; 3) найменування надавача платіжних послуг платника; 4) суму цифрами та словами; 5) призначення платежу; 6) підпис (и) платника; 7) унікальний ідентифікатор отримувача або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код отримувача та номер його рахунку; 8) найменування надавача платіжних послуг отримувача.

При цьому, платіжні інструкції №2221, №2224, № №2241, №2280, №2341, № 2364, № 2361, №2396, №2340, №2356, № 2347, містять такі обов`язкові реквізити: дату складання і номер, найменування платника, код платника та номер його рахунку, найменування надавача платіжних послуг платника, суму цифрами та словами, призначення платежу, найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові отримувача, код отримувача та номер його рахунку, найменування надавача платіжних послуг отримувача.

Колегія суддів звертає увагу, що платіжні інструкції сформовані автоматично системою інтернет-банкінгу «Укрексімбанк», тобто, є паперовою копією електронного документа, отже, не потребують фізичного підпису.

Колегія суддів також вказує, що відповідно до приписів частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Крім того, як вбачається зі спірних рішень, вказана обставина не була підставою прийняття рішень комісії ГУ ДПС України у Харківській області від 01.08.2024 №11539298/39523548, №11539316/39523548.

Інших зауважень до змісту поданих позивачем документів у контролюючого органу не виникло. Таким чином, у контролюючого органу станом на час розгляду комісією документів були письмові пояснення позивача з доданими документами, які ним долучено на власний розсуд з метою підтвердження відповідної господарської операції.

Податкові накладні №18 від 29.05.2023, №22 від 30.05.2023 відповідають вимогам пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, що контролюючий орган не заперечує.

Колегія суддів зазначає, що надані документи та пояснення стосовно здійснених господарських операцій, містять достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних. До того ж, відповідачем не зазначено підстав їх не врахування та неможливості зареєструвати податкову накладну.

Щодо доводів апеляційної скарги про ненадання позивачем на вимогу контролюючого органу документів відносно складських приміщень, колегія суддів звертає увагу на таке.

До повідомлення ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» від 28.06.2024 № 75 ПЕЛЕТИ №01/08-1 було долучено Договір відповідального зберігання №0306 від 03.06.2022, відповідно до якого ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО НОВА» є Поклажедавцем, а ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО-ЕНЕРГІЯ» Зберігачем.

Відповідно до п. 1.5. договору місцем відповідального зберігання є склад Зберігача, що розташований за адресою: Україна, Сумська область, Лебединський р-н, с. Будилка, вул. Заводська 1-Г, ТОВ «КОМПАНІЯ ЕКО-ЕНЕРГІЯ».

Відтак, твердження апелянта про неподання позивачем складських документів є безпідставним.

Надаючи оцінку посиланням апелянта на довідки ГУНП в Сумській області №1585/03/33-2025 від 10.02.2025 та ГУНП в Полтавській області №13005/5/СЕВ від 25.02.2025 колегія суддів зазначає таке.

Вказані довідки складені 10.02.2025 та 25.02.2025 відповідно, в той час, як спірні рішення винесені контролюючим органом 01.08.2024. Таким чином, враховуючи, що надані апелянтом довідки складені більш ніж через 6 місяців з моменту ухвалення, спірні рішення не могли ґрунтуватися на наведених довідках.

У цьому випадку колегія суддів вважає слушною позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.05.2019 по справі № 0940/1240/18, зміст якої зводиться до того, що суди не мають досліджувати документи та аргументи суб`єкта владних повноважень, які не були підставами для прийняття спірного рішення, оскільки такі дії суду призведуть до порушення судами вимог принципу офіційного з`ясування обставин справи та безпідставне розширення предмету доказування.

Водночас відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленою у постанові від 28.05.2020 у справі № 826/17201/17, суб`єкт владних повноважень не може обґрунтовувати правомірність рішення, що оскаржується, іншими обставинами, ніж ті, що зазначені безпосередньо в документі, що оскаржується. За іншого підходу суб`єкт владних повноважень міг би самостійно та довільно змінювати (доповнювати) обґрунтування своїх дій (рішень) після їх вчинення (ухвалення), що не сумісне з принципами правової визначеності та належного урядування. У зв`язку з цим адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання» свого рішення).

Крім того, враховуючи, що зазначені вище документи долучалися до пояснень позивача № 75 Пелети №01/08-1, колегія суддів не приймає посилання на аргумент апелянта про безпідставне розширення предмету доказування з боку позивача.

Колегія суддів звертає увагу, що у постановах від 12 листопада 2019 року у справі №816/2183/18, від 21 травня 2019 року у справі №0940/1240/18, від 18 лютого 2020 року у справі №360/1776/19, від 27 квітня 2020 року у справі №360/1050/19, від 18 червня 2020 року у справі №824/245/19-а Верховний Суд вказував на те, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

При цьому колегія суддів зазначає, що реальність або нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами може бути перевірена контролюючим органом виключно під час проведення документальної перевірки позивача та його контрагента, а відтак до предмету доказування у цій справі не належать обставини дійсного (реального) здійснення позивачем господарських операцій.

Таким чином, досліджуючи у цьому випадку спірну господарську операцію позивача на предмет її реальності, контролюючий орган вийшов за межі власних повноважень, які йому надані саме у межах процедури вирішення питання про реєстрацію податкової накладної, оскільки податковий орган має перевірити відомості податкової накладної та первинних документів на правильність та відсутність суперечностей лише за зовнішніми (формальними, очевидними) критеріями.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 16 травня 2024 року по справі № 400/11727/23.

Суд зауважує, що будь-які рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суд, викладеною в постановах від 10.04.2020 у справі № 819/330/18, від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а, від 27.01.2022 у справі № 380/2365/21, від 18.05.2022 у справі № 500/3703/20.

Дослідивши рішення комісії ГУ ДПС України у Харківській області від 01.08.2024 №11539298/39523548 та від 01.08.2024 №11539316/39523548 колегія суддів приходить до висновку, що вказані рішення містять лише загальне посилання на ненадання платником податків копій документів, а саме: ненадання / часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку, тобто не зазначають конкретних підстав та мотивів на основі яких вони прийняті, не містять переліку документів, які всупереч вимогам податкового органу не було надано платником податків.

Таким чином, слушними є висновки суду першої інстанції про неможливість встановити зі змісту спірних рішень підстави та причини, за яких податковий орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Зупинення реєстрації податкових накладних не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також прийняття негативного для платника податків рішення без зазначення конкретних мотивів, дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18.

Зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів про ризиковість платника податку та ризиковість здійснених операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови у реєстрації спірних податкових накладних.

Податковим органом в ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх та об`єктивних підстав для відмови у реєстрації спірної податкової накладної, складеної позивачем, у ЄРПН.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази колегія суддів вважає, що рішення комісії ГУ ДПС України у Харківській області від 01.08.2024 №11539298/39523548 та від 01.08.2024 №11539316/39523548 про відмову в реєстрації податкових накладних № 18 від 29.05.2023, № 22 від 30.05.2023 року винесено необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття такого рішення, не на підставі та не у спосіб, що передбачені ПК України, без дотримання вимог частини 2 статті 2 КАС України, а тому наявні підстави для визнання його протиправним та скасування.

Стосовно обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного незаконним та протиправним рішення податкового органу права позивача, колегія суддів зазначає таке.

Як встановлено пунктами 19-20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (надалі - Порядок № 1246), податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Колегія суддів наголошує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обираючи спосіб захисту порушеного права слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менш, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Отже, ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Згідно з положеннями рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

Згідно з п. 7, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про адміністративну процедуру» дискреційне повноваження - повноваження, надане адміністративному органу законом, обирати один із можливих варіантів рішення відповідно до закону та мети, з якою таке повноваження надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про адміністративну процедуру» здійснення адміністративним органом дискреційного повноваження вважається законним у разі дотримання таких умов:

1) дискреційне повноваження передбачено законом;

2) дискреційне повноваження здійснюється у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом;

3) правомірний вибір здійснено адміністративним органом для досягнення мети, з якою йому надано дискреційне повноваження, і відповідає принципам адміністративної процедури, визначеним цим Законом;

4) вибір рішення адміністративного органу здійснюється без відступлення від попередніх рішень, прийнятих тим самим адміністративним органом в однакових чи подібних справах, крім обґрунтованих випадків.

У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що переглядається, умови, за наявності яких контролюючий орган зобов`язаний був зареєструвати спірні податкові накладні, були виконані позивачем, а тому у першого відповідача був лише один вид правомірної поведінки зареєструвати такі накладні. За законом у контролюючого органу не було вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Зважаючи на те, що підставою для відмови в реєстрації податкових накладних контролюючим органом обрано відповідність податкових накладних № 18 від 29.05.2023, № 22 від 30.05.2023 року критеріям ризиковості платника податку, що не знайшло свого підтвердження у ході судового розгляду справи, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні № 18 від 29.05.2023, № 22 від 30.05.2023 року складені позивачем у Єдиному реєстрі податкових накладних, датою їх подання.

З урахування вище зазначеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної інстанції є безпідставними та необґрунтованими, а отже, вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2025 по справі № 520/34362/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді З.Г. Подобайло І.С. Чалий