Справа № 320/10503/24
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

07 липня 2025 року

м. Київ

справа №320/10503/24

адміністративне провадження № К/990/26362/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області

на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2025 року

у справі №320/10503/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Служби безпеки України

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області щодо невиготовлення та ненадання до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії станом на 01 січня 2023 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-XII), положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704 (далі - постанова КМУ №704), із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та інших щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до постанови КМУ №704 для проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2023 року;

- зобов`язати Головне управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії станом на 01 січня 2023 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-XII, положень постанови КМУ №704, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та інших щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до постанови КМУ №704 для проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2023 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року у справі №320/10503/24 повернуто особі, яка її подала.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області 18 червня 2025 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області звернулося з апеляційною скаргою до Шостого апеляційного адміністративного суду.

В апеляційній скарзі Головне управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області, посилаючись на положення пункту 11 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», зазначало, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного від 19 травня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області залишено без руху підставі невідповідності скарги вимогам пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України, тобто у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для надання документа про сплату судового збору.

Вказана ухвала доставлена до електронного кабінету Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області 20 травня 2025 року о 18:04, що підтверджується довідкою Шостого апеляційного адміністративного суду про доставку електронного листа через підсистему ЄСІТС «Електронний суд».

У встановлений судом строк відповідач не звернувся до суду апеляційної інстанції із клопотанням про усунення недоліків, продовження строку для усунення недоліків, звільнення або відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року у справі №320/10503/24 повернуто особі, яка її подала.

Повертаючи апеляційну скаргу особі, яка її подала, суд виходив з того, що у встановлений судом строк відповідач не усунув недоліки апеляційної скарги щодо сплати судового збору, а також враховував відсутність підстав для звільнення Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області від сплати судового збору на підставі пункту 11 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 у цій справі не спрямовані на відшкодування їй шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою.

Вважаючи рішення суду апеляційної інстанції таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права, Головне управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

На обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач вказує на те, що суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали від 17 червня 2025 року неправильно застосував норму пункту 11 частини другої статті 3 Закону №3674-VI, оскільки при поданні позовної заяви ОСОБА_1 не мав сплачувати як такий судовий збір, що виключає правові підстави для сплати Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, то суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною п`ятою статті 251 КАС України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Згідно з частиною п`ятою статті 18 КАС України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно частини сьомої статті 251 КАС України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону №3674-VI судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Водночас положеннями пункту 11 частини другої статті 3 Закону №3674-VI передбачено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду

Положення пункту 11 частини другої статті 3 Закону №3674-VI поширюються на конкретні правовідносини, які виникають при відшкодуванні шкоди органом державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронним органом, прокуратурою чи судом у зв`язку незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю та лише у поєднанні з вимогами про вирішення публічно-правового спору (наприклад про визнання протиправним рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень). За такого правового регулювання вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір. Водночас за вимогу, яка її зумовлює, такий збір сплачується.

Аналогічні висновки щодо застосування зазначених норм права викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2019 року у справі №405/8768/18, від 05 березня 2020 року у справі №597/664/18 та від 14 січня 2021 року у справі №205/10899/19.

В такому випадку колегія суддів вважає, що положення Закону №3674-VI передбачає звільнення від сплати судового збору у разі відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю, а тому, для звільнення від сплати судового збору на цій підставі, на час звернення із вимогою про відшкодування шкоди це рішення повинно бути визнане незаконним.

Вирішуючи питання щодо правильності застосування судом апеляційної інстанцій положень пункту 11 частини другої статті 3 Закон №3674-VI, колегія суддів зазначає, що в цій справі позивачем оскаржувалися протиправні дії щодо невиготовлення та ненадання до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії станом на 01 січня 2023 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-XII, положень постанови КМУ №704 та зобов`язання відповідача підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві оновлену довідку із зазначенням відомостей згідно вищезазначених норм.

Аналізом змісту судових рішень у справі №320/10503/24, колегія суддів дійшла висновку, що заявлений позивачкою предмет спору не вказує на наявність підстав для звільнення її від сплати судового збору, а отже судовий збір за подання позовної заяви мав бути сплачений нею на загальних підставах.

Разом з тим вимоги саме про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області ОСОБА_1 в межах позову не заявлялись, а відтак є обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про непоширення на заявника касаційної скарги, у даному випадку, дії положень пункту 11 частини другої статті 3 Закону №3674-VI й, як наслідок, наявність у нього обов`язку надати документ про сплату судового збору.

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що правильне застосування судом апеляційної інстанції положень пункту 11 частини другої статті 3 Закон №3674-VI, пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 298 КАС України при постановленні ухвали про повернення апеляційної скарги є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення не викликає розумних сумнівів щодо правильного застосування чи тлумачення застосованих норм матеріального і процесуального права, Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Подібна позиція щодо визнання за аналогічних обставин касаційної скарги необґрунтованою висловлена Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 02 липня 2024 року у справі №320/16009/23, від 15 липня 2024 року у справі №320/9572/24.

Суд враховує положення частини другої статті 298 КАС України, якою встановлено, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Керуючись пунктом 5 частини 1, частиною 2 статті 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2025 року у справі №320/10503/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Служби безпеки України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді С.М. Чиркін

В.М. Шарапа