Справа № 520/9985/25
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 червня 2025 року № 520/9985/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Кухар М.Д.

при секретарі судового засідання Логачової К.А.

за участі сторін:

представника позивача- Вінніченко В.А.

представника відповідача- Головаш П.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" (с. Петрівка (Красноградський),Берестинський р-н, Харківська обл.,63340, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення винесене Головним управлінням ДПС у Харківській області 25.03.2025 року № 5 форма В4, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2 485 975,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що з 13.11.2024 по 26.11.2024, на підставі наказу Відповідача від 04.11.2024 № 5014-п та направлень від 04.11.2024 № 9485, № 9486, № 9487, виданих Відповідачем, начальником відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту ГУ ДПС у Харківській області Євгенієм СТОЛЯРЕНКОМ, головним державним інспектором відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту ГУ ДПС області Наталією ОЛІЙНИК та головним державним інспектором відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту ГУ ДПС області Вікторією КОРНІЄНКО була проведена документальна позапланова виїзна перевірка Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2024 року у податковій декларації з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету (далі перевірка).

Результати перевірки задокументовані Відповідачем в акті № 54220/20-40-07-05- 03/30378024 від 28.11.2024 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки СТОВ «Мрія» () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету».

03 січня 2025 року Позивачем отримано податкове повідомлення-рішення (далі ППР-1) № 5 від 03.01.2025.

Вказане податкове повідомлення рішення прийняте Відповідачем на підставі висновків Акту перевірки.

У висновку Акту перевірки вказано, що перевіркою встановлені порушення Позивачем, зокрема:

«2) п.44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п.201.4, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Кодексу, оскільки ним завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, за вересень 2024 року (р. 21) на суму 2 589 277,00 гривень.»

Вказане ППР було оскаржено Позивачем в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.

За результатами розгляду Скарги Позивача на ППР-1, ДПС України прийнято Рішення про результати розгляду скарги № 7890/6/99-00-06-01-03-06 від 20.03.2025, яким скасовано ППР-1 ГУ ДПС у Харківській області від 03.01.2025 № 5 в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 103 302,00 грн., а в іншій частині зазначене ППР залишено без змін, а скаргу частково задоволено.

На підставі Рішення про результати розгляду скарги, Відповідачем було складено податкове повідомлення-рішення № 5 від 25.03.2025, надалі ППР-2, яке Позивач отримав 28.03.2025 р.

Позивач не згоден зі вказаним рішенням, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, надав до суду відзив на позов в обгрунтування своєї правової позиції, в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням ДПС у Харківській області (далі - ГУ ДПС області) відповідно наказу ГУ ДПС області від 04.11.2024 № 5014-п, виданого на підставі п. п. 191.1.6 п. 191.1 ст. 191, п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20,п. п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України № 2755-УІ від 02 грудня 2010 року (зі змінами та доповненнями) (далі - Кодекс), проведено документальну позапланову виїзну перевірку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «МРІЯ» (далі - СТОВ «МРІЯ» (податковий номер 30378024) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2024 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 21.10.2024 за № (далі - Декларація) від`ємного значення з податку на додану вартість.

Щодо результатів перевірки визначення податкового кредиту (розділ II Декларації)

Судом встановлено, що перевіркою своєчасності, достовірності і повноти визначення суми податкового кредиту та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації (рядок 17 (колонка Б) Декларації) встановлено його завищення на 2 485 975,00 гривень (з урахуванням округлення до гривні за загальновстановленими правилами, відповідно до п. 4 розділу III Порядку № 21), що призвело до завищення на цю ж суму показника рядка 19 Декларації.

СТОВ «МРІЯ» (податковий номер 30378024) у серпні-вересні 2024 року, здійснювало операції з придбання товарів/послуг за ставкою 14% та 20%.

За даними податкової звітності, первинних документів, бухгалтерського обліку СТОВ «МРІЯ» (податковий номер 30378024) у серпні-вересні 2024 року, здійснював операції з придбання добрива, кукурудзи, пшениці, ріпаку, сої та послуг на митній території України за ставкою 14% на загальну суму 9 323 047,00 в т. ч. ПДВ 1 144 935,00 грн, та за ставкою 20% на загальну суму 216 722 336,00 в т.ч. ПДВ 31 338 623,00 гривень.

ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» надано на СТОВ «МРІЯ» за перевіряємий період послуги з номенклатурою «ТЕО» та інші послуги на загальну суму 14 980 167,06 грн, у т. ч. ПДВ 2 496 694,51 грн.

Перевіркою достовірності і правильності визначення та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації за вересень 2024 року суми податкового кредиту (рядок 17 (колонка Б) Декларації) встановлено завищення задекларованих СТОВ «МРІЯ» (податковий номер 30378024) показників у поданих податкових деклараціях з ПДВ за звітні періоди виникнення від`ємного значення (рядки 10.1 - 16.3), по взаємовідносинах із ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» (податковий номер 31454383) на загальну суму 2 485 974,50 грн. за рахунок наступного порушення.

Перевіркою встановлено, що СТОВ «МРІЯ» (податковий номер 30378024) укладено із ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» (податковий номер 31454383) договір від 01.07.2022 року №ТЕО-204/560-24 на транспортно-експедиційне обслуговування вантажів. Відповідно до договору ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» (податковий номер 31454383) - Експедитор, СТОВ «МРІЯ» (податковий номер 30378024) - Клієнт.

Клієнт доручає, а Експедитор зобов`язується за рахунок Клієнта надати транспортно-експедиторські послуги (далі ТЕП), пов`язані із здійсненням перевезення зернових та олійних вантажів Клієнта, а також продуктів їх переробки залізничним, автомобільним чи іншим транспортом при здійсненні перевезень всередині України та/або на експорт. Експедитор відповідно до Договорів, який є дорученням Клієнта, за винагороду (оплату) підписує договори про організацію перевезень вантажів Клієнта залізницями України, іншими транспортними організаціями, а також інших транспортних послуг, шляхом підписання відповідних договорів з підприємствами та організаціями залізничного транспорту або іншими юридичними особами. Зазначені договори підписуються від імені Експедитора. Протягом всього терміну роботи Експедитора з вантажем (в т.ч. зерном) Клієнта, право власності на нього належить Клієнту. Діяльність Сторін регламентується чинним законодавством України та міжнародними угодами, ратифікованими Україною, які регулюють відносини у сфері міжнародних перевезень.

На адресу СТОВ «МРІЯ» підприємством ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» виписані та зареєстровані податкові накладні № 728 від 31.08.2024, № 940 від 30.09.2024 за номенклатурою товарів/послуг: ТЕО ст. КРАСНОГРАД - ст. ЧОРНОМОРСЬК-ПОРТ- ЕКСПОРТ, Пшениця 4 клас; ТЕО ст. ЛИХАЧОВЕ - ст. ЧОРНОМОРСЬК-ПОРТ- ЕКСПОРТ, Кукурудза 3 клас; ТЕО ст. КРАСНОГРАД - ст. ЧОРНОМОРСЬК-ПОРТ- ЕКСПОРТ, Пшениця 4 клас; ТЕО ст. КРАСНОГРАД - ст. ЧОРНОМОРСЬК-ПОРТ, Пшениця 4 клас; ТЕО ст. ПОЛТАВА-КИЇВСЬКА - ст. ЧОРНОМОРСЬК-ПОРТ-ЕКСПОРТ, Олія соняшникова нерафінована; ТЕО ст. ПОЛТАВА-КИЇВСЬКА - ст. ЧОРНОМОРСЬК- ПОРТ-ЕКСПОРТ, Шрот соняшниковий високопротеїновий тостований гра на загальну суму ПДВ 2 485 974,51 грн.

Судом встановлено, що розрахунки коригування до вищезазначених податкових накладних не виписувались та не реєструвались за даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Розрахунки за надані послуги проводились в безготівковій формі після надання послуг (складання актів наданих послуг), у бухгалтерському обліку СТОВ «МРІЯ» вищевказані операції відображено проводками Дт 934 Кт 63112, Дт 6442 Кт 63112, Дт 63112 Кт 311. Станом на 30.09.2024 року кредиторська заборгованість по договору від 01.07.2024 року № ТЕО-204/560-24 складає 9 125 273,04 гривень.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що до перевірки СТОВ «МРІЯ» було надано акти наданих послуг, які підписані сторонами у електронній формі за допомогою Кваліфікованих електронних підписів, які брали участь у здійсненні господарської операції від Виконавця та Замовника.

Також, до перевірки надані Звіти експедитора до актів виконаних робіт, саме:

до акту виконаних робіт № КТ 25-02609 від 31.08.2024 року;

до акту виконаних робіт № КТ 25-04138 від 30.09.2024 року.

Відповідно до наданих до перевірки актів виконаних робіт та звітів експедитора одиницею виміру є «т» та кількість є «1», тобто вартість за кількість тон, вартість послуг перевезення залежить від кількості тон перевезеної продукції та у залежності від виду номенклатури товару.

Складені та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні, на підставі яких сформований податковий кредит, не містять обов`язкові реквізити податкової накладної в частині номенклатури наданих робіт (послуг), а саме: відсутні відомості щодо обсягу/кількості одиниці виміру (т) та ціни (вартості) постачання за одиницю послуги, пунктів відправлення/отримання вантажу, витрат на залізничний тариф, станційні збори, послуги автоперевезення, винагорода експедитора, тощо.

Таким чином, податкові накладні, складені на підставі актів наданих послуг від ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД», не мають відокремлення плати експедитора та понесених витрат експедитора, а отже містять помилки у розділі Б колонки «Опис (номенклатура) товарів/послуг продавця», що не дає змоги у повній мірі ідентифікувати здійснену операцію та підтвердити обсяг придбаних послуг, зазначений у податкових накладних.

Таким чином, невідповідність даних первинних документів в частині номенклатури придбаних послуг не дає змоги у повній мірі ідентифікувати здійснену операцію.

Відповідно до даних інформаційних баз ДПС розрахунки коригування відповідно до ст. 192 Кодексу до вищезазначених податкових на момент проведення перевірки не складались та не реєструвались.

Відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо порядку оподаткування податком на додану вартість транспортно-експедиторської діяльності, яка затверджена наказом Державної податкової служби України №610 від 06.07.2012 року:

Експедитор на дату виникнення податкових зобов`язань виписує податкову накладну замовнику перевезення, в якій окремими рядками відображає вартість експедиторських послуг та вартість послуг з перевезення.

Аналогічну інформацію містить:

індивідуальна податкова консультація від 13.06.2017р. №604/ІПК/10/26-15-12- 01-18;

індивідуальна податкова консультація від 25.04.2019 р. №1807/6/99-99-15-03-02-15/ІПК;

індивідуальна податкова консультація від 11.07.2019 р. №3210/6/99-99-15-03-02- 15/ІПК;

індивідуальна податкова консультація від 08.08.2019 р. №3693/6/99-99-15-03-02- 15/ІПК.

Суд вказує, що відповідно до п. 44.1 ст. 44 Кодексу для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим п. 44.1 ст. 44 Кодексу.

Абзацом «а» п. 185.1 ст.185 Кодексу визначено, що об`єктом оподаткування платників податків є операції з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Кодексу.

Пунктом 198.1 ст. 198 Кодексу визначено, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій:

придбання або виготовлення товарів та послуг,-

придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у т. ч. у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності;

отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України,-

ввезення необоротних активів на митну території України за договорами оперативного та фінансового лізингу;

ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно п. 198.2. ст.198 Кодексу, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/ послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг».

Відповідно до п.198.3.ст.198 Кодексу, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій, у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового кредиту, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.201.7 ст.201 Кодексу податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно п.201.10 ст.201 Кодексу, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Кодексу, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.1 ст.201 Кодексу: На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Суд вказує, що у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:

порядковий номер податкової накладної;

дата складання податкової накладної;

повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/ придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

ціна постачання без урахування податку;

ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

загальна сума, коштів, що підлягають сплаті з урахуванням: податку;

код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Відповідно до підпункту 3 пункту 16 наказу Міністерство фінансів України від 31.12.2015 № 1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної»:до граф 4 та 5 - одиниця виміру товарів/послуг.

Графи 4 та 5 заповнюються відповідно до Класифікатора системи позначень одиниць вимірювання та обліку (КСПОВО), чинного на дату складання податкової накладної:

у графі 4 зазначається умовне позначення відповідної назви одиниці вимірювання/обліку (українське), зазначеної у КСПОВО.

У разі якщо товар/послуга, що постачається, має одиницю обліку, яка відсутня у КСПОВО, у графі 4 зазначається умовне позначення одиниці вимірювання таких товару/послуги, яке використовується для обліку та відображається у первинних документах.

Отже, відповідно до підпунктів «е», «є», «і» пункту 201.1 статті 201 Кодексу у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Суд вказує, що пунктом 201.10 статті 201 Кодексу визначено, що помилки в реквізитах податкових накладних, визначених пунктом 201.1 статті 201 (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/ послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Тобто, в податковій звітності з ПДВ (у тому числі у складі податкового кредиту) платником податку відображаються дані, зазначені в податкових накладних, які складені на підставі первинних (бухгалтерських) документів, та відповідають їм.

Платник податку (покупець) не має право включити до податкового кредиту суму ПДВ, зазначену у податковій накладній, у якій допущено помилку в обов`язкових реквізитах, визначених п. 201.1 ст.201 Кодексу, якщо така помилка заважає ідентифікувати здійснену операцію, її зміст. При цьому у такому разі покупець втрачає право на податковий кредит, навіть якщо така податкова накладна була зареєстрована в ЄРПН.

Право на податковий кредит на підставі такої податкової накладної, складеної з порушенням податкового законодавства, можна визнати лише після виправлення помилок шляхом складання до такої податкової накладної розрахунку коригування та реєстрації його в ЄРГІН.

Покупці товарів, робіт (послуг), крім тих, які застосовують касовий метод податкового обліку, мають право віднести до складу податкового кредиту суму ПДВ, зазначену у податковій накладній, в обов`язкових реквізитах якої допущено помилки, що заважають ідентифікувати здійснену операцію, та які виправлено шляхом складання розрахунку коригування, після реєстрації такого розрахунку коригування в ЄРПН:

у разі своєчасної реєстрації в ЄРПН - у податковій звітності з ПДВ за той звітний (податковий) період, в якому складено розрахунок коригування, або за будь-який наступний звітний (податковий) період, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складання такої податкової накладної;

у разі несвоєчасної реєстрації в ЄРПН - у податковій звітності з ПДВ того звітного періоду, в якому його зареєстровано в ЄРПН, або будь-якого наступного звітного (податкового) періоду, але не пізніше ніж через 365 днів з дати складанні! такої податкової накладної.

При цьому у разі зупинення реєстрації таких розрахунків коригування в ЄРПН термін (365 днів) переривається на період такого зупинення.

Виходячи з вищенаведеного, суд робить висновок, що СТОВ «МРІЯ» не мало права на включення до складу податкового кредиту вищезазначених податкових накладних, отриманих від ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД», на загальну суму ПДВ 2 485 974,51 грн., чим порушено п. 198.6 статті 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Кодексу, що призвело до завищення податкового кредиту серпня 2024 року на суму 965 095,67 грн та вересня 2024 року на суму 1 520 878,84 грн, які було враховано по рядках 10.1 (колонка Б) у сумі 1 520 878,84 грн. та 16.1 (колонка Б) (значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду) у сумі 965 095,67 гривень Декларації за вересень 2024 року та враховано при розрахунку показника рядка 19 Декларації за вересень 2024 року.

Матеріалами справи також підтверджено, що засобами електронного зв`язку через електронний кабінет СТОВ «МРІЯ» направлено лист від 20.11.2024 № 4080/Ж12/20-40-07-05-09 з проханням надати пояснення щодо допущених порушень податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД».

Листом від 22.11.2024 року № 655 (вх. до ГУ ДПС області від 22.11.2024 № 75322/6/ЕКП/52) підприємством СТОВ «МРІЯ» надані пояснення та документальні підтвердження щодо взаємовідносин з ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД».

В ході перевірки не було надано листів від СТОВ «МРІЯ» на адресу ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» стосовно невідповідності номенклатури поставки у складених та зареєстрованих у ЄРПН ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» податкових накладних з первинними бухгалтерськими документами.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Кодексу, у разі допущення продавцем товарів/ послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/ покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Перевіркою встановлено відсутність подання СТОВ «МРІЯ» у складі податкової звітності з ПДВ за звітні податкові періоди серпень-вересень 2024 року Додатку 7 «Заява про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування (Д7)», тобто всупереч п. 201.10 статті 201 Кодексу платник податків не скористався правом на подання скарги на виписані податкові накладні.

Таким чином, СТОВ «МРІЯ» в порушення п.198.6 ст.198, п.201.1 ст. 201 Кодексу безпідставно включено до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 2 485 975,00 гривень (з урахуванням округлення до гривні за загальновстановленими правилами, відповідно до п. 4 розділу III Порядку № 21) на підставі податкових накладних, виписаних постачальником ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД», у яких невірно зазначено обов`язкові реквізити, визначені п. 201.1 ст.201 Кодексу, чим порушено п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10. ст. 201 Кодексу.

Щодо тверджень позивача, що:

-норми податкового законодавства, у розумінні ст. З ПК України, зокрема п. 201.1 ст. 201 ПК України, не містить вимоги про обов`язковість зазначення платниками податків у податкових накладних, у номенклатурі наданих робіт, відомостей щодо пунктів відправлення, отримання вантажу, витрати на залізничний тариф, станційні збори, послуги автоперевезення, винагорода експедитора чи інших;

-чинні норми Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІУ (далі - Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Закон 996) та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 № 88 не встановлюють вимог до первинних документів щодо деталізації господарських операцій в частині підтвердження витрат експедитора додатковими документами експедитора, укладеними (підписаними) з іншими (третіми) суб`єктами господарювання. Вказані норми перелічених актів не відносять до обов`язкових реквізитів первинного документу ані будь-яку деталізацію витрат експедитора (зокрема виокремлення плати експедитора), ані додаткового підтвердження задокументованої господарської операції іншими документами;

-пунктом 52.2 статті 52 ПК України визначено, що індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Дійсно, індивідуальна податкова консультація не має сили нормативного акту.

Але, на думку суду, така консультація складається на підставі вивчення нормативних актів у галузі оподаткування, а також Закону України від 01.07.2004 № 1955-ІУ "Про транспортно-експедиторську діяльність.

Суд вказує на необхідність відображення в податкових накладних окремими рядками вартості експедиторських послуг та вартості інших послуг, отриманих в межах виконання договору транспортного експедирування.

Відповідно до Закону України від 01.07.2004 № 1955-ІУ «Про транспортно- експедиторську діяльність» (далі - Закон № 1955) транспортно-експедиторська діяльність визначена, як підприємницька діяльність із надання транспортно- експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.

Експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування.

Клієнт - споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору.

Перевізник - юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов`язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником.

За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.

У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.

Експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України.

Отже, цивільно-правові зобов`язання сторін поділяються на два самостійні предмети:

експедиторська послуга (організація та забезпечення перевезення);

переадресовані клієнтові послуги перевізників та інших субпідрядників.

Отже Закон України «Про транспортно-експедиторську діяльність» розмежовує:

експедиторську послугу як послугу з організації та забезпечення перевезення (самостійний об`єкт оподаткування ПДВ, винагорода експедитора),

витрати, які експедитор несе за рахунок клієнта, витрати на оплату третім особам послуг з перевезення, зборів, інших послуг третіх осіб, що не є винагородою експедитора (компенсаційні суми, що не включаються до плати експедитора згідно з ч. 5 ст. 9 Закону №1955-ІУ).

Тобто, цивільно-правова природа таких зобов`язань є різною, особи, що надають вказані послуги є різними і т.п.

Експедитор вносить певні суми платника третім особам (АТ «Укрзалізниця») і, зокрема, за це отримує винагороду експедитора.

У даній справі згідно звітів експедиторів сума складала: винагороду експедитора, витрати на залізничний тариф, на станційні збори, на пломбування, інші витрати.

Залізничний тариф - це плата за перевезення вантажу залізничним транспортом, яку експедитор сплачує від імені клієнта перевізнику (АТ «Укрзалізниця»), тобто це оплата експедитором послуг перевезення.

Станційні збори - це збори, що стягуються залізницею за операції на станціях зберігання, маневрові роботи, подача вагонів, тощо.

Пломбування - це витрати на забезпечення цілісності вантажу під час перевезення.

Інші витрати - не конкретизовані в звітах експедитора.

Таким чином, всі витрати, окрім винагороди експедитора, це витрати, що не формують об`єкта постачання по договору ТЕО, але компенсуються клієнтом, що зумовлює інші правові підстави їх оподаткування.

Правові основи оподаткування ПДВ встановлено розділом V та підрозділом 2 розділу XX ПКУ.

Згідно пунктом 185.1 статті 185 ПКУ об`єктом оподаткування ПДВ є, зокрема, операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 ПКУ (підпункт «б» зазначеного пункту), а також з постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом (підпункт «е» зазначеного пункту).

Під постачанням послуг розуміється будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності (підпункт 14.1.185 пункту 14.1 статті 14 ПКУ).

Пунктами 186.2 - 186.4 статті 186 ПКУ визначено категорії послуг, місце постачання яких визначається залежно від місця реєстрації постачальника або отримувача відповідних послуг або від місця фактичного надання відповідних послуг.

Зокрема, місцем постачання транспортно-експедиторських послуг (оплачуються винагородою експедитора) вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб`єкт господарювання або - у разі відсутності такого місця - місце постійного чи переважного його проживання (підпункт «ж» пункту 186.3 статті 186 ПКУ).

Підпунктом 186.2.1 пункту 186.2 статті 186 ПКУ визначено, що місцем постачання послуг, пов`язаних з рухомим майном, є місце фактичного постачання таких послуг, а саме:

послуг, що є допоміжними у транспортній діяльності: навантаження, розвантаження, перевантаження, складська обробка товарів та інші аналогічні види послуг;

послуг із проведення експертизи та оцінки рухомого майна;

послуг, пов`язаних із перевезенням пасажирів та вантажів, у тому числі з постачанням продовольчих продуктів і напоїв, призначених для споживання;

послуг із виконання ремонтних робіт і послуг із переробки сировини, а також інших робіт і послуг, що пов`язані з рухомим майном.

Відповідно до підпункту «а» підпункту 195.1.3 пункту 195.1 статті 195 ПКУ операції з міжнародного перевезення пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом оподатковуються за нульовою ставкою. При цьому міжнародним перевезенням вважається перевезення, що здійснюється за єдиним міжнародним перевізним документом.

Підпунктом 196.1.11 пункту 196.1 статті 196 ПКУ встановлено, що операції з надання послуг з агентування і фрахтування морського торговельного флоту судновими агентами на користь нерезидентів, які надають послуги з міжнародних перевезень пасажирів, їхнього багажу, вантажів чи міжнародних відправлень, не є об`єктом оподаткування ПДВ.

Пунктом 188.1 статті 188 ПКУ визначено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Таким чином, об`єднання в одному рядку податкової накладної вартості експедиторських послуг та вартості інших послуг (послуг сторонніх осіб, перевізників, а не експедитора), отриманих в межах виконання договору транспортного експедирування, призводить до змішування різних баз оподаткування.

Ц порушує принцип, встановлений пунктом .188.1 статті 188 ПКУ, згідно з яким об`єкт оподаткування постачання - це лише сума, що належить постачальнику за товари/послуги.

Виходячи з викладеного, відображення в одній позиції одночасно і плати за послугу, і компенсаційних витрат суперечить прямій нормі п. 201.1 ПКУ, оскільки:неможливо встановити точну ціну постачання конкретної послуги,не виконується умова щодо кодів послуг та одиниць виміру.

Щодо тверджень позивача, що:

- п. 200.11 ст. 200 ПК України, з урахуванням пп. 9.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України визначено однозначно: документальна перевірка задекларованих показників може здійснюватися лише у разі, якщо рішення про таку перевірку було прийнято до граничного строку завершення камеральної перевірки.

наказ Відповідача № 5014-п від 04.11.2024 (про проведення перевірки) до певної міри відповідає вищевказаним вимогам і тому надає право провести перевірку задекларованих показників, але виключно (!) за звітний період вересень 2024 року.

проте для документальної перевірки задекларованих показників, а саме сформованого від`ємного значення в сумі 100 тис. грн і більше у декларації за серпень 2024 року, наказ про таку перевірку мав би бути виданий не пізніше жовтня 2024 року! (40 днів після граничної дати подання декларації, яка є 20 вересня 2024 року).

Суд не погоджується з такими висновками позивача, оскільки, як підтверджено матеріалами справи, перевірку проведено не за період «вересень 2024 року», а проведено перевірку від`ємного значення з податку на додану вартість, яке було задеклароване позивачем у вересні 2024 року.

На думку суду, податковий орган в межах такої перевірки має право здійснювати дослідження всіх первинних документів, на підставі яких позивачем сформоване це від`ємне значення, навіть якщо ці документи складені у попередніх місяцях і роках.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд робить висновок, що рішення винесено правомірно, при прийнятті оскаржуваного рішення, ГУ ДПС діяло у порядку, на підставі та в межах повноважень, визначених чинним законодавством України.

Суд вказує, що згідно з вимогами ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина,її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" (с. Петрівка (Красноградський),Берестинський р-н, Харківська обл.,63340, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення- залишити без задоволення. 0

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 07.07.2025 року.

Суддя Кухар М.Д.