Справа № 520/26231/24
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 р. Справа № 520/26231/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2025, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., м. Харків, по справі № 520/26231/24

за позовом ОСОБА_1

до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області

про визнання дій, бездіяльності протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 22 серпня 2024 року про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ХВ №001427 від 24.12.2019).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року у справі № 520/26231/24 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року у справі № 520/26231/24 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначає, що скарга члена Комітету Національної асоціації адвокатів України з питань захисту прав людини ОСОБА_3 , та за її наслідками прийняте рішення про порушення дисциплінарного провадження, не відповідає статті 38-1 Положення №120.

Поряд з цим, отримавши від Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури таку заяву (скаргу), дії та бездіяльність в.о. Голови КДКА Полтавської області Ігоря Гонжака, є такими, що не відповідають приписам Положення №120, адже скарга прийнята до розгляду була подана особою не має на це повноважень, та на дії які здійснені членами дисциплінарної палати КДКА Харківської області, під час здійснення дисциплінарного провадження, що мають, і фактично розглянуті, і прийнято рішення Вищою КДКА у відповідному дисциплінарному провадженні ще 23 травня 2024 року.

Окрім того, член дисциплінарної палати, який здійснює перевірку, не встановив, що Вища КДКА фактично надала оцінку діями члена дисциплінарної палати ОСОБА_1 у рішенні від 23 травня 2024 року, та не співпоставив фактичні обставини з вимогами статті 38-1 Порядку №120, яка чітко вказує на процедуру оцінки дій або бездіяльності членів дисциплінарної палати під час здійснення дисциплінарного провадження, що призвело до прийняття протиправного рішення ДП КДКА Полтавської області

Також судом не надано оцінку порушенню процедури проведення перевірки скарги про дисциплінарний проступок адвокат, яка передбачена статтю 30 Положення №120, де закріплено, що заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки не пізніше тридцяти днів з дня початку перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, і цих строків дотримано не було.

У зв`язку з викладеним, позивач наполягає на тому, що рішення КДКА Полтавської області від 22 серпня 2024 року про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 за скаргою члена комітету при НААУ з питань захисту прав людини ОСОБА_3, не відповідають статті 33 Закону та статтям 38, 38-1 Положення №120, і відповідно є протиправним, та підлягає скасуванню

Відповідачем на апеляційну скаргу подано відзив, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до пунктів 1 та 3 частини першої статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, а також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що справа судом першої інстанції розглянута за правилами спрощеного провадження, від учасників справи не надійшло клопотання про розгляд справи за їх участю, правовідносини та предмет доказування у справі, не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, то за таких обставин колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є адвокатом, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ХВ №001427 від 24.12.2019, обліковується у Раді адвокатів Харківської області, форма здійснення діяльності - участь у адвокатському об`єднані.

Підставою для здійснення позивачем адвокатської діяльності є рішення Харківської обласної Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатів №15 від 14.02.2007, в жовтні 2012 року на конференції адвокатів Харківської області обраний членом дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області.

Місцем роботи позивача в Єдиному реєстрі адвокатів України зазначена наступна адреса: 61068 м. Харків, просп. Героїв Харкова, буд.96-а, кв.188.

Під час розгляду справи встановлено, що 20 травня 2024 року до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області надійшла, скерована Головою Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вилковим С.В. на підставі пунктів 2.3.17 та 2.3.18 Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 78 від 04-05.07.2014, скарга члена комітету Національної асоціації адвокатів України з питань захисту прав людини адвокатки ОСОБА_5 стосовно адвоката ОСОБА_1.

Зі змісту наявної в матеріалах справи копії вказаної скарги вбачається, що скаржниця зазначила, що 01.06.2021 на приватному акаунті «ОСОБА_2» у соціальній мережі Fасеbоок адвокат ОСОБА_2 розмістив допис із фотознімком листа КДКА Харківської області (вих.№ 0307/21 від 21.05.2021) до ВКДКА про неможливість розгляду скарги директора ВША НААУ Кузьменка С.С. на дії адвоката ОСОБА_2 за відповідним посиланням. У цьому листі стверджується, що КДКА Харківської області не в змозі розглянути скаргу директора ВША НААУ у зв`язку з відсутністю кворуму на засіданні дисциплінарної палати КДКА Харківської області 18.05.2021, через задоволення самовідводів членів ДП КДКА Харківської області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Натомість, 08.02.2024 на приватному акаунті «ОСОБА_2» у соціальній мережі Fасеbоок адвокат ОСОБА_2 розмістив допис, у якому стверджував: «Нагадаю, попередні скарги, які надходили на мене від Харківської КДКА, вона двічі поспіль відмовлялась розглядати, мотивуючи самовідвід всіх членів комісії з дружніми професійними стосунками зі мною». Цей факт підтверджується опублікованою адвокатом ОСОБА_2 копією рішення ВКДКА №Х1-003/2023 від 30.11.2023 на своїй сторінці у соціальній мережі Fасеbоок.

Скаржником вказано, що листом ВКДКА №580 від 21.03.2024 було надано, зокрема:

- копію листа КДКА Харківської області (вих. № 167/23 від 16.10.2023) до ВКДКА про відсутність кворуму для розгляду скарги Директора ВША НААУ Кузьменка С.Є. на дії адвоката ОСОБА_2 , у зв`язку із задоволенням самовідводів ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_10 та ОСОБА_1;

- копія заяви від 30.05.2023 про самовідвід члена ДП КДКА Харківської області ОСОБА_1 від розгляду дисциплінарної справи за скаргою Директора ВША НААУ Кузьменка С.С. на дії адвоката ОСОБА_2, у зв`язку із наявністю у них особистих невимушених доброзичливих та дружніх стосунків з останнім, що може вплинути на об`єктивність при прийнятті рішення;

- копію витягу з протоколу № 2 засідання ДП КДКА Харківської області від 06.06.2023 із описом порядку розгляду та голосування за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про самовідвід від розгляду дисциплінарної справи за скаргою Директора ВША НААУ Кузьменка С.С. на дії адвоката ОСОБА_2;

- копії рішення ДП КДКА Харківської області від 06.06.2023 про задоволення самовідводу ОСОБА_1 від розгляду дисциплінарної справи за скаргою Директора ВША НААУ Кузьменка С.С. на дії адвоката ОСОБА_2, у зв`язку із наявністю у них особистих невимушених доброзичливих та дружніх стосунків з останнім, що може вплинути на об`єктивність при прийнятті рішення;

- копію витягу з протоколу № 5 засідання ДП КДКА Харківської області від 31.07.2023 із описом порядку розгляду та голосування за результатом розгляду заяви ОСОБА_1, про самовідвід від розгляду дисциплінарної справи за скаргою Директора ВША НААУ Кузьменка С.С. на дії адвоката ОСОБА_2;

- копія рішення ДП КДКА Харківської області від 31.07.2023 про задоволення самовідводу ОСОБА_1 від розгляду дисциплінарної справи за скаргою Директора ВША НААУ Кузьменка С.Є. на дії адвоката ОСОБА_2 , у зв`язку із наявністю у них особистих невимушених доброзичливих та дружніх стосунків з останнім, що може вплинути на об`єктивність при прийнятті рішення.

Підсумовуючи вказане скаржником зазначено, що публікації в соціальній мережі Fасеbоок, копії заяв, витяги з протоколів та копії попередніх рішень Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області свідчать, що у ОСОБА_1 наявні з ОСОБА_2 обставини, що впливають на об`єктивність при прийнятті рішення та викликають обґрунтовані сумніви у його неупередженості та зацікавленості у результатах розгляду скарг на дії останнього. В результаті чого, дані обставини підтверджують, що незаконне рішення ДП КДКА Харківської області від 06.03.2024 прийняте ОСОБА_1 у конфлікті інтересів. Вбачається, що член Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області ОСОБА_1 заявляє самовідводи під час розгляду іншої дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 у зв`язку із спільною діяльністю з останнім, наявністю особистих невимушених доброзичливих стосунків, оскільки вони мають спільних друзів, неодноразово брали участь у заходах підвищення кваліфікації та зустрічалися на святкуванні днів народжень спільних друзів. Дані обставини впливають на об`єктивність при прийнятті рішення. Однак, при прийнятті іншого рішення відносно адвоката ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не заявляє самовідвід та приймає участь у голосуванні при прийнятті рішення.

Із посиланням на приписи ст.65, абз. 3 ст. 64, ст. 12-1, ст. 7 ПАЕ, п.п. 1, 5 ст. 21 Закону №5076-VI скаржником вказано, що ОСОБА_1 допущено недобросовісне користування своїми правами як учасника засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (палати) у формі незаявлення самовідводу, прийняті участі у розгляді справи та голосуванні під час прийняття необ`єктивного рішення Дисциплінарної комісії Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області від 06.03.2024, що порушує п.п. 6.4.6 та 7.5 Регламенту.

Таким чином, скаржником зазначено, що ОСОБА_1 порушив та не дотримався вимог Регламенту, затвердженого актом Ради адвокатів України. У свою чергу, такі дії члена органу адвокатського самоврядування не відповідають загальним принципам адвокатської етики, зокрема - законності, чесності та добропорядності, чим порушують ст. 7, 12-1, 64, 65 Правил адвокатської етики. Більше того, вказано, що ОСОБА_1 порушено обов`язки адвоката передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 21 Закону № 5076-VІ в частині дотримуватися присяги адвоката України, правил адвокатської етики та виконання рішень органів адвокатського самоврядування.

Додатково скаржником вказано, що ОСОБА_1 є секретарем Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області та відповідно до п. 4.5.8 Регламенту кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону, затвердженої рішенням РАУ № 268 від 17.12.2013, підписує прийняті рішення. Отже, ОСОБА_1 , як секретар, має безпосередні повноваження щодо виготовлення та підписання оскаржуваного рішення Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області.

З огляду на зазначені обставини скаржником наголошено, що останні є свідченням того, що рішення Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області від 06.03.2024 є незаконним, упередженим, оскільки прийняте та створене зацікавленою особою.

Відтак скаржник просив перерозподілити та направити дану заяву (скаргу) для розгляду до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури іншого регіону, ніж регіон, в якому зазначений адвокат входить до органів адвокатського самоврядування та притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. При цьому скаржником вказано, що адвокат ОСОБА_1 порушив та не дотримався Регламенту, затвердженого актом РАУ та порушив вимоги ст.ст.7, 12-1, 64, 65 Правил адвокатської етики та обов`язки адвоката передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», в частині дотримання присяги адвоката, правил адвокатської етики та виконання органів адвокатського самоврядування та прохає притягнути його до дисциплінарної відповідальності.

Під час розгляду справи встановлено, що на адресу належної позивачу електронної пошти 23 травня 2024 року від Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області було направлено лист за підписом в.о. Голови Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області Ігоря Гонжака (вих. №191/4-24 від 22 травня 2024 року) разом із копією скарги від імені члена Комітету Національної асоціації адвокатів України з питань захисту прав людини ОСОБА_3 від 09 травня 2024 року на дії позивача як члена дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області.

У зазначеному листі позивачу із посиланням на ч.2 ст.38 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» містилася пропозиція в термін до 05 червня 2024 року надати письмові пояснення з приводу фактів, викладених у скарзі та докази на їх спростування.

Зі змісту позовної заяви та долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що позивачем виконано пропозицію в.о. голови Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області, і у визначений в листі від 22 травня 2024 року термін до 05 червня 2024 року, було надіслано на електронну адресу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області в письмовому вигляді власну правову позицію з приводу подання скарги.

Зі змісту зазначеного листа вбачається, що позивачем надано обґрунтування незаконності цієї скарги як по суті викладених претензій, так і щодо порядку її розгляду, а також обґрунтовану пропозицію прийняти рішення у відповідності до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Правил адвокатської етики, Положення та Регламенту КДКА регіону, а саме повернути скаргу, подану від імені ОСОБА_3 до ВКДКА, для її подальшого повернення скаржнику.

Також позивачем вказано, що після зазначеного до 27 серпня 2024 року будь-яка інформація або рішення від Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області до позивача не надходили.

В подальшому 27 серпня 2024 року на адресу позивача було направлено рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 22 серпня 2024 року про порушення відносно нього дисциплінарної справи. Так, 27 серпня 2024 року з Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області на адресу належної позивачу електронної пошти було направлено лист вих. №344/4-24 від 26 серпня 2024 року за підписом в.о. Голови Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області Ігоря Гонжака, додатками до якого були тільки копія рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 22 серпня 2024 року про порушення дисциплінарної справи відносно позивача.

Отже, з наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 22.08.2024 року про порушення дисциплінарної справи вирішено порушити дисциплінарну справу відносно адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №001427, видане Радою адвокатів Харківської області 24.12.2019 року).

З наявної в матеріалах справи копії вказаного рішення відповідача вбачається, що дисциплінарна палата Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області, надаючи оцінку фактам викладеним в скарзі та матеріалам перевірки дійшла до висновку про наявність в діях адвоката ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку передбаченого пунктами 3, 6 частини 2 статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оскільки у своїй професійній діяльності адвокат має дотримуватися присяги адвоката України, вимог ст. ст.7, 12-1, 64, 65 Правил адвокатської етики.

Позивачем зазначено, що разом із листом щодо направленого спірного рішення довідка члена дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області, що має бути складена за результатом перевірки скарги на його дії як члена дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області, не надана, а в самому рішенні від 22 серпня 2024 року міститься інформація про зупинення 03.06.2024 розгляду дисциплінарної справи на підставі п.6 ст.39, ст.40 Положення. При цьому є незрозумілим яку дисциплінарну справу було зупинено, якщо вона була порушена лише 22 серпня 2024 року та з якої саме підстави. Також позивачем зазначено, що процедура скерування скарги визначена процедурними повноваженнями Голови Вищої КДКА, і ця дія не тотожна рішенню органу адвокатського самоврядуванню. Своєю чергою позивачем наголошено на обставинах того, що оскільки Вища КДКА, відповідно до статті 52 Закону, є колегіальним органом, а рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймаються шляхом голосування більшістю голосів від загальної кількості членів комісії. Більше того стаття 57 Закону не наділяє рішення Вищої КДКА нормативним характером, і тим паче дії Голови ВКДКА не мають нормативного характеру, а отже скерування Головою Вищої КДКА скарги є лише документом, який має тільки процедурний аспект, який забезпечує доставку матеріалів скарги до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії регіону, де має бути розглянута заява (скарга) на підставі та в порядку дотримання вимог чинного законодавства, та рішень органів адвокатського самоврядування, до якого відноситься Положення №120, яке прийнято Радою адвокатів України. Відповідно до пункту 1 та 10 статті 50 Закону Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури підконтрольна та підзвітна конференції адвокатів регіону та є юридичною особою і діє відповідно до Закону, інших законів України та положення про кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, і жодним нормативно правовим актом не зазначено, що Кваліфікаційно-дисиплінарна комісія адвокатури регіону підпорядковується Голові Вищої КДКА. Крім того, позивачем наголошено, що під час скерування заяв, скарг, відповідно до Положення №120 та інших норм активно правові акти, які регламентують процедуру розгляду заяв (скарг) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, за наслідками яких відбувається скерування Головою Вищої КДКА, а обов`язок щодо перевірки на відповідність нормативним вимогам покладено на Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури регіону.

Вважаючи свої права порушеними, а рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні вимог позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 22 серпня 2024 року про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ХВ №001427 від 24.12.2019), у зв`язку з чим, суд першої інстанції прийшов до висновку, що немає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України від 05 липня 2012 року за № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (надалі - Закон № 5076-VI).

Частинами першою, третьою статті 2 Закону № 5076-VI передбачено, що адвокатура України - це недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Відповідно до приписів частини першої статті 4 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

Згідно із положеннями статті 33 Закону № 5076-VI адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Статтею 34 Закону № 5076-VI передбачено, що підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.

Не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.

Види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до адвоката визначені статтею 35 Закону №5076-VI, відповідно до частини першої якої, за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2) зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; 3) для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України.

За приписами частини другої статті 35 Закону №5076-VI, а також пункту 13 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затвердженого Рішенням Ради адвокатів України № 120 від 30.08.2014 (далі - Положення №120), адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно зі статтею 36 Закону № 5076-VI право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв`язку із здійсненням ним адвокатської діяльності.

Дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).

Статтею 37 Закону № 5076-VI встановлено, що дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Порядок розгляду скарг на дії адвоката передбачений статтями 38, 39 Закону № 5076-VI.

Згідно з частинами першою, другою статті 38 Закону № 5076-VI заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати.

Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.

Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом.

За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.

Згідно з частиною третьою статті 38 Закону №5076-VI заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Частиною першою статті 39 Закону №5076-VI передбачено, що за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Частиною другою статті 39 Закону №5076-VI встановлено, що рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки.

Як передбачено приписами п. 9 Положення №120, право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Відповідно до п.12 Положення №120 дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).

Вимоги до заяви (скарги) визначені п. 14 Положення №120.

Згідно з п. 31 Положення №120 за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури не пізніше тридцяти днів з дня отримання матеріалів перевірки більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката. Перевищення зазначеного строку допускається виключно у виняткових випадках.

Відповідно до п.39 Положення №120 дисциплінарна справа стосовно адвоката має бути розглянута дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури не пізніше тридцяти днів з дня її порушення. До строку розгляду дисциплінарної справи не включається і перебіг строків зупиняється на термін хвороби чи відпустки адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарне провадження, а також термін, на який розгляд справи було зупинено.

Як передбачено у п. 43 Положення №120 розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду справи дисциплінарна палата заслуховує повідомлення члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, про результати перевірки, пояснення адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, та пояснення інших заінтересованих осіб.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката є лише першою стадією дисциплінарного провадження, за результатом якої (розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки) дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або про відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Отже, завданням першої стадії дисциплінарного провадження є проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката та встановлення наявності або ж відсутності ознак вчинення адвокатом дисциплінарного проступку. При цьому висновок щодо наявності ознак вчинення адвокатом дисциплінарного проступку не є свідченням факту його вчинення, а є лише констатацією обставин, які свідчать про можливий факт цього, що, у свою чергу, потребує більш детального дослідження відповідних обставин, з метою підтвердження або спростування наявності відповідних дій, що може бути здійснено лише під час розгляду дисциплінарної справи. Разом з цим оцінка дій адвоката на даній стадії дисциплінарного провадження не надається, а аналіз та оцінка доказів, дотримання належних процедур при фіксуванні та формуванні доказової бази щодо оскаржуваної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, відноситься до такої стадії дисциплінарного провадження як розгляд дисциплінарної справи.

На етапі вирішення питання про відкриття дисциплінарної справи КДКА не дає правової оцінки діям адвоката, з приводу яких надійшла скарга. На цій стадії КДКА з`ясовує наявність ознак дисциплінарного проступку як підстави для відкриття дисциплінарної справи, тоді як під час розгляду дисциплінарної справи КДКА вже надаватиме правову кваліфікацію того, що адвокату поставлено за провину. Тож сам факт відкриття дисциплінарної справи не вказує, що адвокат вчинив дисциплінарний проступок; для такого висновку (чи для спростування того, що адвокат вчинив дисциплінарний проступок) КДКА повинна з`ясувати всі обставини, що на етапі відкриття дисциплінарної справи КДКА зробити не може.

Такий висновок щодо застосування норм матеріального права викладений в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 822/570/17.

Верховний Суд неодноразово викладав висновок щодо меж оцінки рішень кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури, прийнятих за наслідками розгляду скарг щодо адвокатів. Так, у постановах Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі №810/1972/17 та від 10 червня 2021 року у справі №826/15590/15 сформовано правову позицію, відповідно до якої адвокатура в Україні - це недержавний самоврядний інститут, який самостійно вирішує питання своєї організації та діяльності. Вирішення питань, що стосуються дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні, законом віднесено до виключної компетенції адвокатського самоврядування в особі відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Водночас правомочність відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії на власний розсуд за наслідками оцінки обставин і фактів прийняти рішення за правовою природою є дискреційним повноваженням, під яким розуміється можливість суб`єкта владних повноважень самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох юридично допустимих варіантів управлінського рішення.

Суд перевіряє рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленими частиною другою статті 2 КАС України критеріям.

Отже, правову оцінку рішенню органів адвокатського самоврядування в питанні притягнення адвокатів до дисциплінарної відповідальності суди мають надавати виключно у контексті дотримання відповідної процедури, не втручаючись у надану КДКА/ВКДКА юридичну оцінку доказам, зібраним у ході процедури проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката на предмет їхньої достатності/недостатності.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №826/14291/17.

Водночас вчинення дискреції суб`єктом владних повноважень обмежується принципом законності (частина друга статті 19 Конституції України) та принципом верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України), а також запровадженими процедурами. Дискреція, яка реалізується суб`єктами владних повноважень у публічних інтересах відповідно до статті 3 Конституції України, є найкращим способом її здійснення стосовно особи.

Стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами Європейський суд з прав людини виробив позицію, згідно з якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п.111 рішення від 31 липня 2007 року у справі «Druzstevni zalozna Pria and Others v. the Czech Republic», п.153-157, 159 рішення від 21 липня 2011 року у справі «Sigma Radio Television Ltd v. Cyprus»).

Як указано у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №826/16495/17, потреба у визначеності не означає, що органові, який ухвалює рішення, не повинні надаватися дискреційні повноваження (де це необхідно) за умови наявності процедур, що унеможливлюють зловживання ними.

Дискреційне повноваження щодо встановлення наявності чи відсутності складу дисциплінарного проступку, підстав для прийняття відповідного рішення КДКА у дисциплінарній справі відносно позивача, не означає, що орган, який ухвалює рішення в межах дискреції, не покладає на нього обов`язок дотримуватися власних процедур, встановлених ним самим.

Так, у постанові Верховного Суду від 25 липня 2019 року у справі №826/13000/18 зазначено, що правова процедура («fair procedure» - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Установлена правова процедура є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

Водночас указана доктрина стосується всіх суб`єктів владних повноважень, зокрема і КДКА, яка є стороною у правовідносинах з особою - адвокатом, має публічно-правовий характер, діяльність якого у сфері дисциплінарного провадження чітко регламентується Законом та іншими нормативними актами.

Такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 17.09.2020 у справі №1740/2484/18.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що 20 травня 2024 року до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області надійшла (а.с.205-206 том 1), скерована Головою Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вилковим С.В. на підставі пунктів 2.3.17 та 2.3.18 Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 78 від 04-05.07.2014, скарга члена комітету Національної асоціації адвокатів України з питань захисту прав людини адвокатки ОСОБА_5 стосовно адвоката ОСОБА_1 .

22 травня 2024 року за вих. № 193/4-24 адвоката ОСОБА_1 повідомлено про надходження скарги члена комітету Національної асоціації адвокатів України з питань захисту прав людини адвокатки ОСОБА_5 та направлено її копію з усіма додатками на електронну поштову скриньку адвоката (а.с. 234 том 1).

У цей же день видано доручення члену дисциплінарної палати КДКА Полтавської області ОСОБА_4, якого уповноважено на проведення перевірки фактів, викладених у скарзі (а.с. 236 том 1).

22 серпня 2024 року провадження у дисциплінарному провадженні поновлено. На підставі досліджених матеріалів дисциплінарного провадження та довідки, складеної членом дисциплінарної палати ОСОБА_4, КДКА Полтавської області (у складі дисциплінарної палати КДКА Полтавської області) прийняла рішення про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 , а саме, через наявність в його діях ознак дисциплінарного проступку.

Зазначені дії вчинено дисциплінарною палатою з урахуванням частини другої статті 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та пункту 32 Положення №120, згідно з вимогами яких дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність в діях адвоката ознак дисциплінарного проступку, передбаченого частиною другою статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Отже, станом на 22.08.2024 відбулося дві стадії дисциплінарного провадження, а саме: проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката та прийняття рішення про порушення дисциплінарної справи.

Колегія суддів зазначає, що за своєю юридичною природою прийняття рішення про порушення дисциплінарної справи свідчить про початок певної процедури, яка має на меті розгляд дисциплінарної справи на засадах змагальності, з початком якої, відповідно до пункту 1 частини другої статті 40 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокату надається право надавати пояснення, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, надавати докази на підтвердження своїх доводів, заявляти клопотання і відводи, користуватися правовою допомогою адвоката.

За результатом розгляду дисциплінарної справи може бути прийнято рішення як про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, в разі встановлення в його діях складу дисциплінарного проступку, передбаченого частиною другою статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», так і про закриття дисциплінарної справи у разі відсутності в діях адвоката складу дисциплінарного проступку.

Саме на завершальній стадії дисциплінарного провадження приймається рішення про наявність або відсутність саме складу дисциплінарного проступку в діях адвоката.

Підставою до порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 послугувало наявність в його діях ознак дисциплінарного проступку, передбаченого пунктами 3, 6 частини другої статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оскільки у своїй професійній діяльності адвокат має дотримуватися присяги адвоката України, вимог статей 7, 12-1, 64, 65 Правил адвокатської етики.

Відтак, предметом оскарження у даній справі є рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 22 серпня 2024 року про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 , а оскільки це є рішення в питанні притягнення адвокатів до дисциплінарної відповідальності, суд надає оцінку лише дотримання відповідної процедури прийняття вказаного рішення (правовий висновок Верховного Суду у постанові від 10.11.2022, справа №826/14291/17).

З приводу доводів апеляційної скарги позивача про порушення процедури проведення перевірки скарги, визначеної статтею 30 Положення №120, з огляду на порушення строків подачі матеріалів перевірки на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, колегія суддів наводить наступне.

Так, 20 травня 2024 року скарга адвокатки ОСОБА_5 надійшла до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області надійшла (а.с.205-206 том 1), а 22 травня 2024 року адвоката ОСОБА_1 повідомлено про надходження вказаної скарги та направлено її копію з усіма додатками (а.с. 234 том 1).

У цей же день видано доручення члену дисциплінарної палати КДКА Полтавської області ОСОБА_4 , якого уповноважено на проведення перевірки фактів, викладених у скарзі (а.с. 236 том 1).

03 червня 2024 року на підставі статті 39, пункту 6 статті 40 Положення №120 розгляд (скарги) дисциплінарної справи зупинено протокольним рішенням дисциплінарної палати КДКА Полтавської області. Зупинення розгляду скарги (дисциплінарного провадження) обумовлено госпіталізацією Гонжака І.В. 04.06.2024 до стаціонарному лікувального закладу для проведення оперативного втручання, знаходження на амбулаторному лікуванні та необхідністю додаткового часу для відновлення (а.с. 237-238 том 1).

За приписами Положення № 120 та Закону №5076-VI не передбачено направлення сторонам дисциплінарного провадження протоколу засідання дисциплінарної палати, у якому прийнято рішення про зупинення розгляду скарги. При цьому, як встановлено із тексту рішення дисциплінарної палати КДКА Полтавської області від 22.08.2024, інформація про зупинення дисциплінарного провадження у рішенні зазначена.

22 серпня 2024 року провадження у дисциплінарному провадженні поновлено та прийнято оскаржуване у уданій справі про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 .

Як вбачається з приписів пункту 30 Положення №120, заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки не пізніше тридцяти днів з дня початку перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Перевищення зазначеного строку допускається виключно у виняткових випадках.

Пунктом 6 статті 40 Положення №120 визначено, що розгляд питання, справи, віднесених до порядку денного засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, може бути відкладений або зупинений у разі, зокрема, з інших підстав, за рішенням дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Положення статті 39 Положення №120 передбачають, що дисциплінарна справа стосовно адвоката має бути розглянута дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури не пізніше тридцяти днів з дня її порушення. До строку розгляду дисциплінарної справи не включається і перебіг строків зупиняється на термін хвороби чи відпустки адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарне провадження, а також термін, на який розгляд справи було зупинено. Рішення про зупинення розгляду справи приймається простою більшістю голосів присутніх членів дисциплінарної палати та заноситься до протоколу засідання палати.

Отже, з приведеного вбачається, що відсутні підстави вказувати на порушення процедури проведення перевірки скарги, визначеної статтею 30 Положення №120, адже дисциплінарне провадження стосовно адвоката ОСОБА_1 було зупинене, в той час як термін, на який розгляд справи було зупинено, не включається до строку розгляду дисциплінарної справи.

У зв`язку з викладеним, доводи позивача про порушення процедури проведення перевірки скарги, визначеної статтею 30 Положення №120 є безпідставними.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача про те, що оскаржуване у даній справі рішення про порушення дисциплінарної справи не відповідає статті 38-1 Положення №120, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до статті 38-1 Положення №120 визначено, що скарги на дії чи бездіяльність голів КДКА регіону, голів та/або членів дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону під час здійснення дисциплінарного провадження, розглядаються Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури під час розгляду скарг на рішення, прийняті такими КДКА у відповідних дисциплінарних провадженнях.

Між іншим, за матеріалами справи встановлено, що розподіл скарги ОСОБА_3 здійснено Головою ВКДКА на підставі пунктів 2.3.17 та 2.3.18 Регламенту ВКДКА.

Зокрема, за приписами пунктів 2.3.17 та 2.3.18 Регламенту ВКДКА Голова ВКДКА скеровує: заяву (скаргу) про дисциплінарний проступок адвоката до КДКА іншого регіону у разі задоволення відводу (самовідводу) більшості членів дисциплінарної палати КДКА, що має розглядати скаргу; матеріали кваліфікаційної справи до КДКА іншого регіону у разі задоволення відводу члена (членів) кваліфікаційної палати КДКА та за відсутності кворуму. Скеровує для розгляду до КДКА скарги, що надійшли стосовно осіб, визначених статтею 66 Правил адвокатської етики, а також у разі, якщо регіональна КДКА не сформована, або у разі відсутності за будь-яких причин кворуму на засіданнях КДКА (палати) регіону.

У відповідності до статті 66 Правил адвокатської етики визначено, що за порушення Правил адвокатської етики до адвоката можуть бути застосовані заходи дисциплінарної відповідальності в порядку, передбаченому чинним законодавством про адвокатуру та адвокатську діяльність, а також рішеннями З`їзду, актами Ради адвокатів України, Національної асоціації адвокатів України.

У разі звернення із скаргами щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення Правил адвокатської етики адвокатів, яких обрано до органів адвокатського самоврядування, чи якщо скаржниками стосовно порушення цих Правил виступають адвокати, яких обрано до органів адвокатського самоврядування, з метою забезпечення неупередженості та об`єктивності при розгляді зазначених скарг Голова Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури забезпечує перерозподіл та направлення таких заяв (скарг) для розгляду до КДКА іншого регіону, ніж регіон, в якому зазначений адвокат входить до органів адвокатського самоврядування.

Згідно з приписами частини другої статті 46 Закону № 5076-VI передбачено, що адвокатське самоврядування здійснюється через діяльність конференцій адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), рад адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, ревізійних комісій адвокатів регіонів (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Вищої ревізійної комісії адвокатури, Ради адвокатів України, з`їзду адвокатів України.

Отже, розгляд скарги було здійснено Головою ВКДКА у відповідності до пунктів 2.3.17 та 2.3.18 Регламенту ВКДКА.

За приписами частини п`ятої статті 50 Закону № 5076-VI визначено, що до повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури належать:

1) організація та проведення кваліфікаційних іспитів;

2) прийняття рішень щодо видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту;

3) прийняття рішень про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю;

4) здійснення дисциплінарного провадження стосовно адвокатів;

5) вирішення інших питань, віднесених до повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури цим Законом, рішеннями конференції адвокатів регіону, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Ради адвокатів України, з`їзду адвокатів України.

У передбачених цим Законом випадках повноваження кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури здійснює її кваліфікаційна або дисциплінарна палата.

При цьому, повноваження ВКДКА також визначено статтею 52 Закону № 5076-VI.

Так, за приписами частин четвертої та п`ятої статті 52 Закону № 5076-VI визначено, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури:

1) розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури;

2) узагальнює дисциплінарну практику кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури;

3) виконує інші функції відповідно до цього Закону.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право:

1) залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін;

2) змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури;

3) скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення;

4) направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов`язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії.

Відповідно до вимог частини третьої статті 33 Закону № 5076-VI дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду (частина третя статті 39 Закону № 5076-VI).

Стаття 42 Закону № 5076-VI визначає, що адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дії.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури протягом десяти днів з дня отримання заяви (скарги) витребовує матеріали дисциплінарної справи у відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та забезпечує розгляд скарги на рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня одержання матеріалів дисциплінарної справи.

За змістом наведених положень визначено, що саме до повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури належать, зокрема, здійснення дисциплінарного провадження стосовно адвокатів.

Отже з приведеного вище вбачається, що положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження на здійснення дисциплінарного провадження стосовно адвокатів належить до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, а Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури прийняті за наслідками такого провадження.

Таким чином, дії Голови ВКДКА щодо направлення скарги та подальше порушення дисциплінарної справи КДКА регіону відповідають положенням Закону № 5076-VI, та в силу приведених вище висновків не можуть порушувати приписи статті 38-1 Положення №120, з огляду на вищу юридичну силу приписів Закону № 5076-VI.

Згідно зі статті 57 Закону № 5076-VI рішення органів адвокатського самоврядування є обов`язковими до виконання.

У свою чергу, процедура повернення скарги регіональною КДКА до ВКДКА, після її надходження на розгляд, процедурою проведення дисциплінарного провадження не передбачена.

Отже, виходячи приписи наведених норм закону, які мають вищу юридичну силу над підзаконними нормативно-правовими актами та враховуючи вимоги пункту 2.3.18 Регламенту ВКДКА, твердження позивача про те, що оскаржуване у даній справі рішення про порушення дисциплінарної справи не відповідає статті 38-1 Положення №120, колегія суддів відхиляє.

Доводи апеляційної скарги позивача про відсутність у адвокатки ОСОБА_5 повноважень на звернення із скаргою (подана особою не має на це повноважень), колегія суддів вважає безпідставними, адже в силу приписів статті 9 Положення №120 право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Полтавської області належними і допустимими доказами у справі довела законність і обґрунтованосте оспорюваного рішення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення не є рішенням про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, таким рішенням ВКДКА не надавалася юридична оцінка діям позивача на предмет наявності чи відсутності в них складу дисциплінарного проступку, а є проміжним та не створює для позивача юридичних наслідків.

Підсумовуючи приведене вище, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Згідно з частиною другою статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи заявника апеляційної скарги, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За пунктом 1 частини першої статті 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 по справі № 520/26231/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій