Справа № 620/3135/25
Суддя: Олена ЛУКАШОВА
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року Чернігів Справа № 620/3135/25

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Лукашової О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Керівника Корюківської окружної прокуратури до Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Корюківський дошкільний навчальний заклад № 4 «Веселка» еколого- натуралістичного напрямку Корюківської міської ради Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Керівник Корюківської окружної прокуратури звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Корюківський дошкільний навчальний заклад № 4 «Веселка» еколого- натуралістичного напрямку Корюківської міської ради Чернігівської області в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Корюківської міської ради щодо оформлення правовстановлюючих документів та права комунальної власності на захисну споруду цивільного захисту населення - протирадіаційне укриття із обліковим номером 93223, вартістю 6877821,60 грн, розташоване в будівлі ДНЗ № 4 «Веселка» еколого-натуралістичного напрямку Корюківської міської ради Чернігівської області, що знаходяться за адресою: пров. Бульварний, 8 а, м. Корюківка, Корюківський район Чернігівської області, зобов`язавши Корюківську міську раду вчинити дії, спрямовані на оформлення правовстановлюючих документів та права комунальної власності на захисну споруду цивільного захисту населення -протирадіаційне укриття із обліковим номером 93223, вартістю 6877821,60 гр., розташоване в будівлі ДНЗ № 4 «Веселка» еколого-натуралістичного напрямку Корюківської міської ради Чернігівської області, що знаходяться за адресою: пров. Бульварний, 8а, м. Корюківка, Корюківський район Чернігівської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем як власником та засновником закладу освіти упродовж тривалого часу не вжито належних заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на споруду цивільного захисту населення - ПРУ №93223, що створює передумови для зловживань при розпорядженні відповідним об`єктом і ризики для нормального функціонування захисної споруди (протирадіаційного укриття), яка використовується для захисту життя та здоров`я здобувачів освіти, а також може привести до негативних наслідків, таких як руйнування приміщення протирадіаційного укриття та/або його незаконного відчуження.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Залучено Корюківський дошкільний навчальний заклад № 4 «Веселка» еколого- натуралістичного напрямку Корюківської міської ради Чернігівської області до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, пояснень третьої особи та заперечень.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.04.2025 відмовлено у задоволені клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 02.06.2025витребувано додаткові докази по справі.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, та вказує, що відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент набуття права власності на цілісний майновий комплекс дошкільного навчального закладу №4 «Веселка», що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Корюківський район, м. Корюківка, провулок Бульварний, 8 А, за територіальною громадою міста Корюківка в особі Корюківської міської ради зареєстровано право комунальної власності на зазначений вище об`єкт - 11.10.2010. Відповідно до свідоцтва про право власності Серія НОМЕР_1 до складу об`єкта нерухомості захисні споруди не входять. В доданих до позовної заяви документах відсутні докази, які б підтверджували доводи, викладені позивачем в заяві. Адже позивач зазначає, що Корюківська міська рада як власник ПРУ № 93223 протягом тривалого часу користується даним укриттям та не здійснила державну реєстрацію речових прав на такий об`єкт нерухомого майна. Але в свою чергу не надає жодних доказів, що підтверджують набуття у власність Корюківською міською радою споруди цивільного захисту.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач наполягає на задоволені позову та зазначає, що захисна споруда цивільного захисту № 93223, знаходиться в приміщені дошкільного навчального закладу № 4 «Веселка» еколого- натуралістичного напрямку Корюківської міської ради Чернігівської області, яке відповідно до рішення 13 сесії сьомого скликання Корюківської міської ради від 05.03.2018 включено до переліку майна міської комунальної власності Корюківської міської територіальної громади. Пров комунальної власності на захисну споруду - протирадіаційне укриття із обліковим номером 93223, не зареєстровано.

Від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову та вказує, що в розпорядженні Корюківської міської ради відсутній документ, що підтверджує факт перебування закінченого будівництвом об`єкта у комунальній власності, виданий відповідним органом місцевого самоврядування, здійснити таку державну реєстрацію буде неможливо і в разі звернення міської ради до суб`єкта державної реєстрації речових прав, відповідним суб`єктом буде надано відмову в державній реєстрації, у зв`язку з невідповідністю вимогам чинного законодавства поданих документів.

Від третьої особи пояснення по суті спору не надійшли.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Рішенням 13-ї сесії сьомого скликання Корюківської міської ради від 05.03.2018 затверджено Перелік майна міської власності Корюківської міської територіальної громади, відповідно до якого цілісний майновий комплекс дошкільного навчального закладу №4 «Веселка», що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Корюківський район, м. Корюківка, провулок Бульварний, 8 А віднесено до майна міської комунальної власності Корюківської міськоїтериторіальною громадою (а.с. 25-26).

Корюківська районна державна адміністрація листом від 29.01.2025 №01-18/381 надала на запит прокурора облікову картку протирадіаційного укриття та паспорт сховища №20, з яких встановлено, що укриття, введено в експлуатацію в 1979 році, вбудовано в будівлю на 1 поверсі, знаходиться за адресою пр. Бульварний, 8, м. Корюківка, Чернігівської області, для дітей та обслуговуючого персоналу, на 300 осіб, у мирний час використовується, як дитячий садок (а.с.33,34, 35-36).

З архівної довідки від 16.06.2025 №Уст-160 вбачається, що рішенням виконавчого комітету Корюківської міської ради віл 24.09.2010 №172 «Про упорядкування адресного господарства» будівлі Корюківського ДНЗ №4 «Веселка» присвоєно поштову адресу пров. Бульварний, 8А, так як за адресою пров. Бульварний, 8 знаходиться житловий будинок (а.с.129).

Комунальне підприємство «Рампа» бюро технічної інвентаризації листом від 07.02.2025 №59/02-25 повідомило, що станом на 31.12.2012 право власності на захисну споруду протирадіаційне укриття з обліковим №93223 не зареєстровано (а.с.54).

Зі свідоцтва про право власності від 11.10.2010 та Технічного паспорту дошкільного навчального закладу за адресою пр. Бульварний, 8, м. Корюківка, Чернігівської області станом на 2010 рік вбачається, що в будівлі відсутня захисна споруда (а.с.87, 88-91).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності не нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно від 03.02.2025 право власності на цілісний майновий комплекс дошкільного навчального закладу №4 «Веселка», за адресою м. Корюківка, пров. Бульварний, 8А зареєстроване за територіальною громадою міста Корюківка, в особі Корюківської міської ради (а.с.61).

Відповідно до пункту 1.2 розділу І Статуту Корюківського дошкільного навчального закладу №4 «Веселка» еколого-натуралістичного напрямку Корюківської міської ради Чернігівської області затвердженого рішенням 35 сесії Корюківської міської ради 7 скликання від 19.03.2020 №3-35/VІІ (далі Статут) засновником та власником закладу є Корюківська міська територіальна громада в особі Корюківської міської ради.

Власник здійснює фінансування закладу, його матеріально-технічне забезпечення, надає необхідні будівлі з обладнанням і матеріалами, організовує будівництво і ремонт приміщень, їх господарське обслуговування, харчування та медичне обслуговування дітей. (пункт 1.3 розділу І Статуту).

Майно закладу є міською комунальною власністю Корюківської міської територіальною громадою в особі Корюківської міської ради і належить йому на праві оперативного управління. (пункт 9.1 розділу ІХ Статуту).

Керівник Корюківської окружної прокуратури, вважаючи, що Корюківська міська рада зобов`язана вчинити відповідні дії щодо оформленню права власності на захисну споруду цивільного захисту, звернувся до суду з цим позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз цієї норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 КАС України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною першою статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі Закон № 1697-VII) визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (частина третя статті 23 Закону № 1697-VII).

При цьому, суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, згідно якої прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, а також у разі його відсутності. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає компетентний орган. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

В позовній заяві прокурор зазначає про невиконання Корюківською міською радою, як уповноваженого органу, свого обов`язку щодо оформлення права комунальної власності на захисну споруду, тому у цих правовідносинах прокурор має здійснювати захист інтересів держави як самостійний позивач.

При цьому, відсутність факту оформлення права комунальної власності на захисну споруду створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеним майном, створює передумови для зловживання щодо розпорядження будівлями та спорудами, ризики для нормального функціонування закладу освіти та навчального процесу, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей та інтересів держави, формує ризики для життя та здоров`я дітей, вчителів, працюючого персоналу та населення, що, у свою чергу, перешкоджає реалізації державної політики у сфері громадської безпеки і порядку та цивільного захисту щодо гарантування суспільству і кожному громадянину захисту від загроз.

Частиною першою статті 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Суд зазначає, що Закон України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон №280/97-ВР) відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування, частиною першою статті 10 якого сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до частини третьої статті 16 Закону №280/97-ВР матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Підпунктом 1 пункту «а» статті 29 Закону №280/97-ВР визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, власні (самоврядні) повноваження, управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до частини п`ятої статті 60 Закону №280/97-ВР органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За приписами частини четвертої статті 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Крім того, суд зазначає, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, строк дії режиму воєнного стану в подальшому продовжувався відповідними Указами Президента України та дії станом на сьогодні.

Відповідно до статті 2 Закону України від 06.12.1991 № 1932-XII «Про оборону України» (далі Закон № 1932-XII) оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони.

Згідно статті 3 Закону № 1932-XII підготовка держави до оборони в мирний час, серед іншого, включає: забезпечення готовності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту об`єктів критичної інфраструктури до виконання завдань цивільного захисту в особливий період, зокрема у воєнний час, з урахуванням норм міжнародного гуманітарного права.

У пункті 14 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України визначено, що захисні споруди цивільного захисту - інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів.

Суб`єктами забезпечення цивільного захисту є центральні органи виконавчої влади, інші державні органи, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання, громадські організації (частина друга статті 6 Кодексу цивільного захисту України).

У силу вимог частини восьмої статті 32 Кодексу цивільного захисту України утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється їх власниками, користувачами, юридичними особами, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.

Пунктом 9 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 138 (далі Порядок), зокрема, визначено, що утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами.

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: виконання вимог законодавства щодо визначення потреби, створення, використання, утримання, реконструкції та ведення обліку фонду захисних споруд цивільного захисту територіальної громади, здійснення контролю за станом утримання таких споруд та готовності їх до використання за призначенням та підтримкою в належному технічному стані (частина перша статті 36-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Щодо тверджень відповідача, що на його балансі не перебуває протирадіаційне укриття №93223, а також, що Корюківська міська рада не є власником вказаного укриття, суд зазначає таке.

Списання непридатних до експлуатації захисних споруд здійснюється відповідно до Інструкції про порядок списання непридатних захисних споруд цивільної оборони, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.99 N 567 (із змінами) (втратила чинність 10.03.2017).

Ця Інструкція визначає умови списання непридатних захисних споруд цивільної оборони, до яких належать сховища всіх класів, протирадіаційні укриття усіх груп і захисні споруди запасних пунктів управління (далі - захисні споруди) центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а також підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства), склад і обов`язки відповідних комісій, а також вимоги щодо оформлення, погодження і затвердження відповідної документації.

Для визначення стану захисної споруди і оформлення документації, пов`язаної із списанням цієї споруди, відновлення якої економічно недоцільне, за наказом начальника цивільної оборони утворюється комісія у складі: головного інженера або заступника керівника (голова комісії); осіб, які несуть відповідальність за збереження захисної споруди; представника органу, спеціально уповноваженого органом виконавчої влади розв`язувати завдання цивільної оборони та попередження і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій; представника регіонального відділення Фонду державного майна; головного бухгалтера або його заступника, а на підприємстві, де утворено обліково-контрольну групу, - керівника цієї групи; представника проектної організації, яка видала висновок про стан захисної споруди (пункт 5).

За результатами роботи комісія складає акт про списання захисної споруди за формою згідно з додатком 1 (пункт 7).

Для затвердження акта про стан захисної споруди орган, що затверджує цей акт, подає для погодження документацію на списання: протирадіаційних укриттів - до уповноваженого органу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації (пункт 10).

Після погодження цієї документації акт затверджується керівником відповідного центрального або місцевого органу виконавчої влади.

Управління захисту населення і території МНС, уповноважені органи з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації забезпечують ведення журналу обліку списаних захисних споруд цивільної оборони згідно з додатком 2 (пункт 12).

Чинними станом сьогодні Вимогами щодо забезпечення нумерації та здійснення обліку фонду захисних споруд цивільного захисту, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 № 579 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 30.07.2018 за № 880/32332, запроваджено систему нумерації (присвоєння облікових номерів) захисних споруд цивільного захисту (далі - захисні споруди) та визначено зразки облікових документів паперового обліку фонду захисних споруд (паспорта захисної споруди, облікової картки захисної споруди, книги обліку захисних споруд і книги обліку споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів).

Ведення обліку фонду захисних споруд здійснюється шляхом складення в паперовій формі паспорта та облікової картки захисної споруди, а також ведення в паперовій та електронній формі книги обліку захисних споруд і книги обліку споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів (пункт 1).

Номер захисної споруди відображається в документах паперового обліку захисних споруд (пункт 4).

Документи паперового обліку захисних споруд (паспорт та облікову картку захисної споруди цивільного захисту) складає балансоутримувач за формою згідно з додатками 2, 3 до цих Вимог відповідно.

Паперовий облік фонду захисних споруд організовують і ведуть балансоутримувачі та органи, визначені в пункті 22 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 року № 138.

Узагальнений облік захисних споруд на галузевому та територіальному рівні ведеться в книгах обліку захисних споруд цивільного захисту, що складаються за формою згідно з додатком 4 до цих Вимог (пункт 6).

Книги обліку захисних споруд заповнюються на підставі відомостей, що містяться в паспортах та облікових картках захисних споруд.

Зняття захисних споруд, споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів з обліку здійснюється шляхом унесення відповідних змін до документів, передбачених пунктами 4, 7 цих Вимог.

У разі встановлення факту неправомірної постановки на облік захисних споруд та споруд подвійного призначення зняття їх з обліку здійснюється за погодженням з ДСНС на підставі відповідних рішень органів, до повноважень яких належить ведення такого обліку.

Зняття захисних споруд із загальнодержавного електронного обліку захисних споруд здійснюється ДСНС та її територіальними органами, що ведуть електронний облік на відповідних територіях, після зняття захисних споруд з обліку фонду захисних споруд, що ведеться міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, районними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування та балансоутримувачами (пункт 10).

Системний аналіз вказаних норм свідчить про те, що статус захисної споруди, зокрема протирадіаційного укриття, підтверджується паспортом сховища (протирадіаційного укриття), обліковою карткою захисної споруди та книгою обліку захисних споруд. Зняття захисних споруд з обліку здійснюється за спеціально встановленою процедурою, результат якої відображається компетентними органами в журналі обліку списаних захисних споруд цивільної оборони (відповідно Інструкції, чинної до 10.03.2017) або ж у загальнодержавному електронному обліку захисних споруд (відповідно до чинних Вимог щодо забезпечення нумерації та здійснення обліку фонду захисних споруд цивільного захисту).

Судом встановлено, на території м. Корюківка за адресою: пров. Бульварний, 8А, знаходяться будівлі та споруди Корюківського дошкільного навчального закладу №4 «Веселка» та розміщена у ній захисна споруда цивільного захисту населення протирадіаційне укриття № 93223 загальною площею 183,5 м кв., яке в мирний час використовується, як дитячий садок.

Водночас, на технічній документації дошкільного навчального закладу за адресою: пров. Бульварний, 8А м. Корюківка без зазначення наявності у ньому протирадіаційного укриття №93223.

Право власності на єдиний майновий комплекс Корюківського дошкільного навчального закладу №4 «Веселка» належить територіальній громаді м. Корюківка, в особі Корюківської міської ради.

Водночас у матеріалах справи є

- паспорт сховища №20 (дата заповнення 04.07.2005), з яких встановлено, що укриття, введено в експлуатацію в 1979 році, вбудовано в будівлю на 1 поверсі, знаходиться за адресою пр. Бульварний, 8, м. Корюківка, Чернігівської області, для дітей та обслуговуючого персоналу, на 300 осіб, у мирний час використовується, як дитячий садок та

- облікова картка протирадіаційного укриття №93223 (вих.02-21/2141 від 06.10.2006) за адресою пр. Бульварний, 8, м. Корюківка, Чернігівської області, для дітей та обслуговуючого персоналу, на 300 осіб, у мирний час використовується, як дитячий садок.

У вказаних документах власником укриття вказане Корюківське РВО.

Відповідно до довідки Корюківського дошкільного навчального закладу №4 «Веселка» від 01.04.2025 №01-20/40 протирадіаційне укриття №93223 на балансі закладу не перебуває. (а.с.84)

Згідно із довідкою Корюківської міської ради від 31.03.2025 №62/08-14 протирадіаційне укриття №93223 за адресою м. Корюківка, пров. Бульварний, 8А у власності та на балансі Корюківської міської ради не перебуває. (а.с.85)

Будь - які інші первинні дані щодо власника споруди цивільного захисту населення ПРУ № 93223 відсутні.

Водночас 06.12.2020 набрав чинності Закон України № 1009-IX від 17.11.2020 «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій», яким пункт 10 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» викладено в новій редакції, а саме:

« 10. З набранням чинності цим Законом майно, яке до прийняття Конституції України у встановленому законодавством порядку передане державою до комунальної власності адміністративно-територіальних одиниць та набуте ними на інших законних підставах, крім майна, що відчужене у встановленому законом порядку, є комунальною власністю відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст.

Майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні та обласні ради або уповноважені ними органи. Відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу.

За пропозицією сільських, селищних, міських рад районні, обласні ради повинні приймати рішення про передачу до комунальної власності відповідних територіальних громад окремих об`єктів, спільної власності територіальних громад, які знаходяться на їх території і задовольняють колективні потреби виключно цих територіальних громад.

Правонаступник районної ради району, ліквідованого Верховною Радою України, після припинення відповідних районних рад як юридичних осіб, але не пізніше 1 липня 2021 року, зобов`язаний передати у комунальну власність територіальних громад усі об`єкти спільної власності територіальних громад району, які знаходяться на території цих територіальних громад, відповідно до розмежування видатків між бюджетами, встановлених Бюджетним кодексом України.».

Отже, зі змісту приписів пункту 10 розділу V названого Закону вбачається два випадки передачі об`єктів спільної власності територіальних громад району у комунальну власність територіальних громад: 1) за заявницьким принципом, тобто, за пропозицією сільських, селищних, міських рад рішенням, зокрема, районної ради (абзац третій пункту 10 розділу V Закону); 2) на виконання зобов`язання, встановленого Законом, правонаступником районної ради району, ліквідованого Верховною Радою України, після припинення відповідних районних рад як юридичних осіб, але не пізніше 1 липня 2021 року (абзац четвертий пункту 10 розділу V Закону).

У першому випадку (абзац третій пункту 10 розділу V Закону), передачі до комунальної власності відповідних територіальних громад підлягає майно (що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст), яке знаходиться на території цих громад та задовольняє виключно їх потреби.

Тобто, за заявницьким принципом (перший випадок) районна рада у прийнятті рішення про передачу об`єкта спільної власності району повинна керуватися наявністю двох обов`язкових критеріїв: 1) об`єкт спільної власності територіальних громад знаходиться на території територіальної громади (сільської, селищної, міської, об`єднаної); 2) відповідний об`єкт задовольняє колективні потреби виключно тієї територіальної громади, на території якої він знаходиться.

У другому випадку (абзац четвертий пункту 10 розділу V Закону), на виконання зобов`язання, покладеного законом на правонаступника районної ради району, ліквідованого Верховною Радою України, об`єкти спільної власності району передаються за такими двома обов`язковими критеріями: 1) об`єкти спільної власності територіальних громад знаходяться на території громади (сільської, селищної, міської, об`єднаної); 2) відповідно до розмежування видатків між бюджетами, встановлених Бюджетним кодексом України.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07.06.2023 №917/183/21.

Також 15.12.2020 прийнято Закон України № 1081-IX «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України», який набрав чинності з 01.01.2021, крім підпунктів 4 і 5 пункту 1, пункту 11, підпункту 2 пункту 17, пунктів 20 і 24, підпункту 5 пункту 51 розділу I, які набрали чинності з дня, наступного за днем опублікування такого Закону.

Цим Законом внесені зміни до Бюджетного кодексу України шляхом включення до розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» пункту 39 наступного змісту: «Районні ради здійснюють передачу із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст у власність сільських, селищних, міських територіальних громад установ та закладів, розташованих на їхній території, відповідно до розмежування видатків між бюджетами, визначеного цим Кодексом; з 1 січня 2021 року видатки на функціонування зазначених установ і закладів плануються та здійснюються з бюджетів таких територіальних громад».

З системного аналізу вимог чинного законодавства випливає, що здійснення передачі та приймання майна зі спільної власності територіальних громад району у комунальну власність територіальних громад із подальшим утриманням та фінансуванням та у відповідності до чинних на момент виникнення таких зобов`язань норм права, повинні були бути виконані до 01 січня 2021 року.

Будь-яких документів про передачу споруди цивільного захисту населення ПРУ № 93223 під час розгляду справи не надано.

Суд відхиляє доводи прокурора, що оскільки весь будинок, в якому знаходиться протирадіаційне укриття на праві власності належить територіальній громаді міста Корюківка, в особі Корюківської міської ради, а укриття станом на дату реєстрації права власності (2010 рік) було в будинку, то воно належить відповідачу разом з будинком на праві власності.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у постанові від 25.07.2024 по справі №400/2496/23.

З урахуванням зазначеного, достовірно встановити, хто є власником спірної споруди цивільного захисту населення, розташованої на території міста Корюківка, неможливо, що свідчить про наявність підстав для застосування процедури визнання такого майна безхазяйним.

Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» (абз. 15 ст. 1) визначено, що право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Згідно із ст. 29 цього Закону до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад; встановлення порядку та здійснення контролю за використанням прибутків підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад; підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо порядку та умов відчуження комунального майна, проектів місцевих програм приватизації та переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; організація виконання цих програм; подання раді письмових звітів про хід та результати відчуження комунального майна.

Відповідно до приписів ст. 60 Закону територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону, як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування, та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Відповідно до ст. 335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації.

Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона, за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Отже, саме Корюківська міська рада, як орган місцевого самоврядування, повинна забезпечувати реалізацію державної політики у сфері володіння, користування і розпорядження об`єктами комунальної власності на відповідній території, у тому числі організації та ініціювання питання щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, визнане безхазяйним.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

За визначенням ст. 2 зазначеного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (ч. 2 ст. 3 Закону).

Взяття на облік безхазяйного нерухомого майна проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 14 ст. 18 Закону).

Згідно з п.п. 82, 84, 85 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна здійснюється за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса в установленому для державної реєстрації прав порядку з урахуванням особливостей, визначених п.п. 83-88 цього Порядку. За результатом розгляду заяви державний реєстратор приймає рішення щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна або рішення щодо відмови у взятті на такий облік. Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо взяття на облік безхазяйного нерухомого майна вносить до спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості.

З огляду на зазначені норми, суд доходить висновку, що саме на орган місцевого самоврядування Корюківську міську раду покладається обов`язок щодо вчинення дій, пов`язаних з набуттям права власності на нерухоме майно, яке знаходиться на її території, зокрема взяття його на облік .

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20.06.2023 у справі № 340/11130/21.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України захисні споруди цивільного захисту, споруди подвійного призначення та найпростіші укриття складають фонд захисних споруд цивільного захисту і належать до засобів колективного захисту.

Частиною 8 ст. 32 Кодексу визначено, що утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється їх власниками, користувачами, юридичними особами, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів. Згідно з положеннями Порядку № 138 балансоутримувач захисної споруди власник захисної споруди або юридична особа, яка утримує її на балансі.

Ураховуючи вимоги ч. 2 ст. 19 КЦЗ України, до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері цивільного захисту, окрім інших, належить організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту; прийняття рішень про подальше використання захисних споруд цивільного захисту державної та комунальної власності у разі банкрутства (ліквідації) суб`єкта господарювання, на балансі якого вона перебуває, та безхазяйних захисних споруд; здійснення контролю за утриманням та станом готовності захисних споруд цивільного захисту; організація проведення технічної інвентаризації захисних споруд цивільного захисту, виключення їх за погодженням з центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, з фонду таких споруд. Отже, законодавець визначив систему органів (як державної виконавчої влади, так і місцевого самоврядування), що здійснюють реалізацію державної політики у сфері цивільного захисту, з розмежуванням їх повноважень в залежності від статусу відповідного органу в структурі органів влади в Україні та виходячи із форми власності (державної, комунальної чи приватної) на захисну споруду, а також визначив органи місцевого самоврядування як такі, що відповідальні за прийняття рішень про подальше використання захисних споруд цивільного захисту населення як державної, так комунальної власності, у тому числі у разі банкрутства (ліквідації) балансоутримувача такої споруди.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, зазначене вище свідчить про протиправну бездіяльність Корюківської міської ради щодо невжиття заходів з приводу набуття права власності на нерухоме майно протирадіаційне укриття №93223. А тому, суд вважає за необхідне зобов`язати Корюківську міську раду вчинити дії, спрямовані на набуття права власності на нерухоме майно, а саме протирадіаційного укриття №93223, розташоване в будівлі ДНЗ № 4 «Веселка» еколого-натуралістичного напрямку Корюківської міської ради Чернігівської області, що знаходяться за адресою: пров. Бульварний, 8 а, м. Корюківка, Корюківський район Чернігівської області, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Керівника Корюківської окружної прокуратури до Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Корюківський дошкільний навчальний заклад № 4 «Веселка» еколого- натуралістичного напрямку Корюківської міської ради Чернігівської області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Корюківської міської ради щодо невжиття заходів з приводу набуття права власності на нерухоме майно протирадіаційне укриття №93223, що знаходиться за адресою: пров. Бульварний, 8А м. Корюківка Чернігівської області.

Зобов`язати Корюківську міську раду ради вчинити дії, спрямовані на набуття права власності на нерухоме майно, а саме протирадіаційного укриття №93223, розташоване в будівлі Корюківського дошкільного навчального закладу № 4 «Веселка» еколого-натуралістичного напрямку Корюківської міської ради Чернігівської області, що знаходяться за адресою: пров. Бульварний, 8 а, м. Корюківка, Корюківський район Чернігівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Керівник Корюківської окружної прокуратури (вул. Шевченка, 98, м. Корюківка, Чернігівська обл., Корюківський р-н,15300, ).

Відповідач: Корюківська міська рада Корюківського району Чернігівської області (вул. Бульварна, 6, м. Корюківка, Корюківський р-н, Чернігівська обл., 15300, код ЄДРПОУ 04061760 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Корюківський дошкільний навчальний заклад № 4 «Веселка» еколого- натуралістичного напрямку Корюківської міської ради Чернігівської області (пров. Бульварний, 8 а, м. Корюківка, Корюківський р-н, Чернігівська обл., 15300, ).

Повне судове рішення складено 07.07.2025.

Суддя Олена ЛУКАШОВА