Справа № 380/24482/24
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 рокусправа № 380/24482/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Карп`як О.О.,

секретар судового засідання Кривута М.П.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Халак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, скасування наказу в частині, -

встановив:

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності полковника ОСОБА_1 та накладення на нього дисциплінарного стягнення догана;

скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2024 №142-ОД в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності полковника ОСОБА_1 та накладення на нього дисциплінарного стягнення догана.

Позиція позивача:

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 21.03.2022 № 31 полковника ОСОБА_1 , було призначено командиром військової частини НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.03.2022 № 101, встановлено, що полковник ОСОБА_1 ,справи та посаду командира військової частини НОМЕР_4 прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою з 28.03.2022. Військова частина НОМЕР_4 (як військове формування рівня полк) у своїй діяльності підпорядковується військовій частині НОМЕР_1 як органу військового управління (п. 1 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних силах України»). Командир військової частини НОМЕР_1 є безпосереднім начальником командира військової частини НОМЕР_4 в розумінні статті 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2024 № 142-ОД полковника ОСОБА_1 , відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «ДОГАНА» за порушення статтей 11, 16, 30, 37, 66, 67, 187, 189, 192, а також пункту 1 додатку 19 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 12 розділу 1, а також пунктів 1, 3 розділу 9 наказу Міністерства оборони України від 24.06.2020 № 224, пункту 3.1.3 розділу 3 наказу Міністерства оборони України від 16.07.1997 № 300. Із вказаним наказом в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення не погоджується, вважає його незаконним, не обґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Всупереч вимогам Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, службове розслідування у спірній ситуації не було призначено стосовно конкретних військовослужбовців. Більше того, відповідно до наказу про призначення, воно стосувалось лише невиконання розпорядження командира НОМЕР_1 стосовно наведення порядку у сховищах з автомобільною технікою та забезпечення протипожежних заходів посадовими особами військової частини НОМЕР_4 . Однак, в акті службового розслідування та наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності було встановлено як коло «порушників» та їхніх порушень (про які не згадано у наказі про призначення службового розслідування), так і одночасно вирішено питання про притягнення цих «порушників» до дисциплінарної відповідальності. Фактично у спірній ситуації, військова частина НОМЕР_1 об`єднала службову перевірку і службове розслідування в один процес, чим було порушено п. 10 розділу 7 Порядку, внаслідок чого особи, які залучались до дачі пояснень в рамках службового розслідування: не знали свого статусу в процесі проведення розслідування; не змогли реалізувати встановлені процесуальні права учасників службового розслідування, спрямовані на власний захист (п. 3 розділу 4 Порядку). Так, в наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2024 № 142-ОД стосовно полковника ОСОБА_1 , було встановлено 5 (п`ять) самостійних порушень різних положень статутів Збройних Сил України та наказів Міністра оборони України, які стали підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності. При цьому, всупереч положенням ст. 5, 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 2 розділу 2, п. 1 розділу 6 Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, в ході службового розслідування не встановлювалось суб`єктивної сторони (вини військовослужбовця) стосовно кожного із зазначених п`яти окремих порушень. В той же час, не зазначено, якими саме матеріалами службового розслідування це підтверджується. Об`єктивна сторона (сам факт правопорушення, а також обставини скоєння правопорушення) стосовно кожного із п`яти порушень встановлені поверхнево. Вказує на порушення командуванням військової частини НОМЕР_1 порядку віддання наказу про наведення порядку у сховищах з автомобільною технікою та забезпечення протипожежних заходів та порядку перевірки стану пожежної безпеки у підпорядкованій військовій частині. Також позивач заперечує по суті висновків, наведених в акті службового розслідування від 01.11.2024 та в наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2024 № 142-ОД про притягнення до дисциплінарної відповідальності стосовно факту вчинення ним правопорушень, а також стосовно обставин скоєння правопорушень.

При наданні оцінки фактичним обставинами справи, просить звернути увагу на фототаблицю, складену комісією з проведення службового розслідування станом на 14.10.2024, яка, нібито, свідчить про неналежне підтримання порядку у сховищах № 61, № 62 військової частини НОМЕР_4 та порушення норм протипожежних заходів. При цьому, при наданні оцінки цій фототаблиці, важливими є декілька моментів: комісія склала дану фототаблицю станом на 14.10.2024, при цьому, що наказ про призначення службового розслідування та персональний склад відповідної комісії відбулися 17.10.2024. Із даної фототаблиці не вбачається, хто саме і коли саме фіксував відповідні зображення на камеру, однак очевидно, що комісія із проведення службового розслідування не могла провести відповідної фотофіксації 14.10.2024; в матеріалах службового розслідування відсутні фототаблиці за 25.09.2024, що свідчить про необ`єктивність та упередженість, допущені в ході проведення службового розслідування. Окрім того, без уваги залишились письмові пояснення заступника командира військової частини НОМЕР_4 підполковника ОСОБА_2 , командира роти Військової служби правопорядку капітана ОСОБА_3 та лист-відповідь військової частини НОМЕР_4 від 30.10.2024 № 821/1694/01-40, наданий на запит військової частини НОМЕР_1 .

Вважає передчасним є висновок комісії зі службового розслідування про відсутність проведення у військовій частині НОМЕР_4 у 2024 році двох планових (позапланових) перевірок наявності, стану, збереження і правильного використання озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального, інших матеріальних засобів, оскільки: а) календарний рік ще не завершився; б) реальна робота з даного приводу проводилась (акт перевірки стану пожежної безпеки від 17.07.2024; книги огляду (перевірки) озброєння, (спеціальних засобів), техніки та боєприпасів рот військової частини); ні акт службового розслідування, ні наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності не розкривають в чому полягає відсутність організації зі сторони командира НОМЕР_4 виконання плану пожежної безпеки; під час проведення службового розслідування не були враховані його пояснення щодо причин не призначення позаштатного начальника пожежної безпеки взамін штаб сержанта ОСОБА_4 (викладені у листі від 30.10.2024 № 821/1694/01-40, який є в матеріалах службового розслідування), які пов`язані з відсутністю у військовій частині особового складу з відповідною освітою. Зазначає, що жоден із вказаних фактів не був предметом призначеного службового розслідування та не згадувався у наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 17.10.2024 № 205-АГ, яким було призначено службове розслідування. Зауваження командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_5 з приводу порушення порядку на території військового містечка вважає надуманими та такими, що не стосуються стану бойової і спеціальної підготовки особового складу чи бойової і мобілізаційної готовності військової частини. Командир військової частини НОМЕР_4 (як командир військового формування рівня полк) наділений правами командира бригади в розумінні Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і сам відповідає за ведення господарства частини, в цих питаннях він не підпорядкований командиру військової частини НОМЕР_1 .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, просить позов задоволити.

30.12.2024 позивачем подано відповідь на відзив.

Заперечення відповідача:

Військова частина НОМЕР_1 не погоджується з вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з підстав, наведених у відзиві. 25.09.2024 тимчасово виконуючий обов`язки заступника командира військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_6 отримав від командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_5 усне розпорядження щодо перевірки внутрішнього порядку у сховищах, складських, допоміжних та інших приміщень військової частини НОМЕР_4 та дотримання у вказаних приміщеннях заходів протипожежної безпеки вибув для перевірки цих приміщень (сховище №61, сховище №62). Разом з підполковником ОСОБА_6 перевірку приміщень здійснював начальник групи матеріально технічного забезпечення військової частини НОМЕР_4 майор ОСОБА_7 . Після спільного завершення огляду сховищ та виявлення ряду недоліків та порушень, підполковником ОСОБА_6 було повідомлено про виявлені недоліки командиру військової частини НОМЕР_1 . З метою усунення недоліків командиром військової частини НОМЕР_1 було визначено термін для усунення недоліків до 14.10.2024. Зазначене розпорядження про усунення недоліків з вказаним терміном до 14.10.2024 майором ОСОБА_7 було доведено до командира військової частини НОМЕР_4 полковника ОСОБА_1 14.10.2024, при повторному огляді визначеної території підполковником ОСОБА_6 був встановлений факт, що розпорядження (законна вимога командира військової частини НОМЕР_1 ) не виконане, недоліки та порушення усунуті не були, а саме в сховищах №61, №62 мав місце безлад, на території зберігались майно КЕС (квартирно-експлуатаційна служба), відпрацьовані паливно-мастильні матеріали, автомобільні колеса, металобрухт, сухе листя, а також приміщення знаходяться у захаращеному стані із грубим порушенням вимог протипожежного стану.

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.10.2024 № 205-АГ було призначено службове розслідування за фактом невиконання розпорядження командира НОМЕР_1 стосовно наведення порядку у сховищах з автомобільною технікою та забезпечення протипожежних заходів посадовими особами військової частини НОМЕР_4 . За результатами проведення службового розслідування, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2024 № 142-ОД полковника ОСОБА_1 , відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «догана» за порушення статей 11, 16, 30, 37, 66, 67, 187, 189, 192, а також пункту 1 додатку 19 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 12 розділу 1, а також пунктів 1, 3 розділу 9 наказу Міністерства оборони України від 24.06.2020 № 224, пункту 3.1.3 розділу 3 наказу Міністерства оборони України від 16.07.1997 № 300. За наявною в матеріалах розслідування інформацією позивач скористався своїми правами в частині відмови давати будь-які пояснення щодо себе, ознайомлення з актом службового розслідування. Заяви, клопотання та пропозиції від позивача під час проведення службового розслідування не надходили. Будь які обмеження з боку посадових осіб, які проводили службове розслідування відносно позивача не встановлювались. Вказують, що дійсно службове розслідування призначалось з приводу невиконання розпорядження командира НОМЕР_1 стосовно наведення порядку у сховищах з автомобільною технікою та забезпечення протипожежних заходів посадовими особами військової частини НОМЕР_4 , про те в ході його проведення, були встановлені всі обставини подій, з`ясовано коло відповідних посадових осіб, що діяли в супереч вимогам нормативно-правових актів, що регламентують діяльність Збройних Сил України, в тому числі за результатами службового розслідування встановлено, що причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення полковником ОСОБА_1 є неналежне виконання службових обов`язків щодо здійснення управління підрозділами військової частини НОМЕР_4 не здійснення належних заходів щодо забезпечення протипожежної охорони та безпечну експлуатацію об`єктів військової частини. ВВажають, при проведенні службового розслідування були вжиті всі передбачені законодавством заходи для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого позивачем порушення. Наказ командира військової частини від 06.11.2024 НОМЕР_1 №142-ОД видано у відповідності до наявних даних, отриманих за результатами службового розслідування, а також (між іншим) виявлених порушень з боку командира військової частини НОМЕР_4 полковника ОСОБА_1 .

Зазначають, що командир військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_5 в розумінні правових норм Статуту внутрішньої служби та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність Збройних Сил України, є для військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та її підпорядкованих підрозділів, в тому числі всіх військовослужбовців військової частини НОМЕР_4 - начальником (в залежності від посадових осіб прямим або безпосереднім). Про те пряме чи безпосереднє підпорядкування військовослужбовця командиру/начальнику, ніяким чином не впливає на обов`язок виконання підлеглим законних вимог командира. Крім того, вважають хибною думку позивача про те, що підполковник ОСОБА_6 , не мав право віддавати/передавати накази посадовим особам військової частини НОМЕР_4 . Тобто підполковник ОСОБА_6 , на той час, займав вищу посаду ніж будь який військовослужбовець військової частини НОМЕР_4 , включаючи її командира, а отже в розумінні приписів Статуту є також прямим начальником/командиром у даному випадку. Що стосується посилання Позивача на ст.68 Статуту щодо обов`язків начальника штабу бригади (полку, окремого батальйону), де визначені повноваження саме начальника штабу, на нашу думку це не має ніякого відношення до суті спірних питань, тому що така посадова взагалі не фігурує в матеріалах службового розслідування а також подіях що відбувались. Також просять врахувати, що позивач сам (без окремих розпоряджень вищого командування), відповідно до своїх функціональних обов`язків мав постійно підтримувати належний порядок на прилеглій території військової частини та вживати відповідних заходів, спрямованих на дотримання протипожежної безпеки. Тобто позивач міг бути притягненим до дисциплінарної відповідальності ще 25.09.2024 за результатами першої перевірки приміщень та території військової частини НОМЕР_4 , які були захаращенні та засмічені, навіть без проведення службового розслідування/перевірки. Проте, вище командування надало позивачу та посадовим особам військової частини НОМЕР_4 строк до 14.10.2024 (18 днів) на усунення недоліків, але незважаючи на це, позивач поставився не відповідально, недоліки у визначений термін не усунув.

Вважає, що посилання позивача на приписи п.9 Положення в частині непризначення позаштатного начальника пожежної безпеки у військовій частині НОМЕР_4 на час відрядження сержанта ОСОБА_4 з причини відсутності осіб у військовій частині з відповідною освітою, є хибними. Приписи п.9 розділу І Положення стосуються лише штатних підрозділів, на посаду яких призначаються особи з відповідною освітою та які мають певний стаж роботи в службах пожежної безпеки. Крім того, відповідно до ст. 192 статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України виконанням робіт з пожежної безпеки військової частини керує начальник служби пожежної безпеки або командир пожежного підрозділу, а там, де він не передбачений за штатом, його обов`язки покладаються на одного з військовослужбовців офіцерського, сержантського (старшинського) складу. Просять суд не брати до уваги наведені позивачем у позовній заяві норми приписів наказу Міністерства оборони України від 03.07.2013 № 448 Про затвердження Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, який визначає організацію та завдання квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, так як виконання завдань посадовими особами КЕВ по суті справи не стосується. Крім того, метою перевірки військової частини НОМЕР_4 було визначення стану внутрішнього порядку та в цілому стану пожежної безпеки на території частини.

Починаючи з 26.08.2024 (дата заявки до КЕВ м. Львів) по 18.10.2024 (50 календарних днів) позивачем не вжито жодних додаткових заходів стосовно реалізації вимог цього запиту (повторних звернень, доповідей вищому командуванню, тощо), про те вже після призначення службового розслідування, на наступний день, вимоги запиту було реалізовано. Крім того, відповідно до змісту наданої відповіді військової частини НОМЕР_4 встановлено, що в період з 25.09.2024 по 14.10.2024 у військовій частині НОМЕР_4 були в наявності сили та засоби щодо підтримання внутрішнього порядку на закріпленій території (сховище №61 та сховище №62). Вважають, що позивач не навів достатнього обґрунтування з приводу протиправності дій з боку військової частини НОМЕР_1 щодо притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності. Вимоги позовної заяви ґрунтуються лише на внутрішньому переконанні позивача та неправильній інтерпретації правових норм.

03.01.2025 подано заперечення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою від 09.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 30.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, допитавши свідків, встановив наступне.

Наказом начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 21.03.2022 № 31 полковника ОСОБА_1 , було призначено командиром військової частини НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.03.2022 № 101, встановлено, що полковник ОСОБА_1 , справи та посаду командира військової частини НОМЕР_4 прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою з 28.03.2022.

У своїй діяльності військова частина НОМЕР_4 підпорядковується військовій частині НОМЕР_1 , як органу військового управління відповідно до ст. 5 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних силах України») та положення, затвердженого наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.06.2022 №146-БГ Про затвердження Положення про військову частину НОМЕР_4 (а.с.74-75).

Розділом 7 Положення про військову частину НОМЕР_4 визначено обов`язки та права командира військової частини НОМЕР_4 (а.с.75-76). Згідно зі своїх функціональних обов`язків командир військової частини НОМЕР_4 в мирний та воєнний час відповідає за (зокрема):

внутрішній порядок;

всебічне забезпечення військової частини, стан пожежної та екологічної безпеки;

Командир військової частини безпосередньо підпорядковується командиру військової частини НОМЕР_1 та є прямим начальником усього особового складу військової частини НОМЕР_4 ;

Командир військової частини НОМЕР_4 зобов`язаний (зокрема):

встановлювати розпорядок дня та вимагати підтримання внутрішнього порядку;

забезпечувати правильне утримання й експлуатацію казарм, житлового фонду та інших споруд на території військової частини, а також їх пожежну безпеку.

Командир військової частини НОМЕР_1 є безпосереднім начальником командира військової частини НОМЕР_4 в розумінні статті 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

25.09.2024 тимчасово виконуючий обов`язки заступника командира військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_6 (а.с.27) отримав від командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_5 усне розпорядження щодо перевірки внутрішнього порядку у сховищах, складських, допоміжних та інших приміщень військової частини НОМЕР_4 та дотримання у вказаних приміщеннях заходів протипожежної безпеки вибув для перевірки цих приміщень (сховище №61, сховище №62). Разом з підполковником ОСОБА_6 перевірку приміщень здійснював начальник групи матеріально технічного забезпечення військової частини НОМЕР_4 майор ОСОБА_7 . Після спільного завершення огляду сховищ та виявлення ряду недоліків та порушень, підполковником ОСОБА_6 було повідомлено про виявлені недоліки командиру військової частини НОМЕР_1 . З метою усунення недоліків командиром військової частини НОМЕР_1 було визначено термін для усунення недоліків до 14.10.2024. Зазначене розпорядження про усунення недоліків з вказаним терміном до 14.10.2024 майором ОСОБА_7 було доведено до командира військової частини НОМЕР_4 полковника ОСОБА_1 14.10.2024. При повторному огляді визначеної території підполковником ОСОБА_6 був встановлений факт, що розпорядження (законна вимога командира військової частини НОМЕР_1 ) не виконане, недоліки та порушення усунуті не були, а саме в сховищах №61, №62 мав місце безлад, на території зберігались майно КЕС (квартирно-експлуатаційна служба), відпрацьовані паливно-мастильні матеріали, автомобільні колеса, металобрухт, сухе листя, а також приміщення знаходяться у захаращеному стані із грубим порушенням вимог протипожежного стану. (а.с.78-79) . У зв`язку із цим, підполковником ОСОБА_6 17.10.2024 подано рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 (а.с.28) щодо невиконання розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 (законну вимогу командира) стосовно наведення порядку в сховищах з автомобільною технікою та забезпечення протипожежних заходів посадовими особами військової частини НОМЕР_4 .

Відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (зі змінами), наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.10.2024 № 205-АГ призначено службове розслідування з метою з`ясування обставин, причин та умов невиконання розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 стосовно наведення порядку в сховищах з автомобільною технікою та забезпечення протипожежних заходів посадовими особами військової частини НОМЕР_4 . (а.с.14).

За результатами проведення службового розслідування, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2024 № 142-ОД «Про результати службового розслідування» (а.с.25-27), зокрема, командира військової частини НОМЕР_4 полковника ОСОБА_1 , відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «догана» за порушення статей 11, 16, 30, 37, 66, 67, 187, 189, 192 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, а також пункту 1 додатку 19 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 12 розділу 1, а також пунктів 1, 3 розділу 9 наказу Міністерства оборони України від 24.06.2020 № 224, пункту 3.1.3 розділу 3 наказу Міністерства оборони України від 16.07.1997 № 300.

Не погоджуючись з пунктом 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2024 №142-ОД в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення догана, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII).

Згідно з ч.4 статті 2 Закону № 2232-XII, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами..

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Закон України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року №548-XIV (далі Статут).

Згідно ст.11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема: беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Відповідно до статті 16 Розділу 1 Статуту, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 26 Розділу 1 Статуту визначено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно ст.30 Статуту, начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Статтею 37 Статуту визначено, що військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Статтею 58 Розділу 2 Статуту передбачено, що командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості. Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

Приписами статті 59 Розділу 2 Статуту визначено, що командир (начальник) зобов`язаний, зокрема:

встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України;

організовувати експлуатацію, збереження і використання за призначенням казармено-житлового фонду, комунальних споруд, інженерних мереж, наданих для розквартирування військових частин і підрозділів;

контролювати додержання заходів пожежної безпеки у військовій частині, на кораблі (у підрозділі).

Статтею 66 Розділу 3 Статуту визначено, що командир бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону)* в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність, укомплектованість особовим складом, успішне виконання бригадою (полком, кораблем 1 і 2 рангу, окремим батальйоном) бойових завдань; бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; внутрішній порядок; стан і збереження зброї, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів; стан фінансового господарства; всебічне забезпечення бригади, стан пожежної та екологічної безпеки.

Статтею 67 Статуту зазначено, що командир бригади зобов`язаний, зокрема:

встановлювати розпорядок дня та вимагати підтримання внутрішнього порядку;

забезпечувати правильне утримання й експлуатацію казарм, житлового фонду та інших споруд на території військової частини, а також їх пожежну безпеку (на кораблі - оглядати житлові та службові приміщення, постійно стежити за справністю корпусу корабля).

Згідно ст.129-130 Статуту, внутрішній порядок - це суворе додержання визначених військовими статутами правил розміщення, повсякденної діяльності, побуту військовослужбовців у військовій частині (підрозділі) й несення служби добовим нарядом. Внутрішній порядок досягається:

глибоким розумінням, свідомим і неухильним виконанням військовослужбовцями обов`язків, визначених законами України та статутами Збройних Сил України;

чіткою організацією бойової підготовки;

зразковим бойовим чергуванням та несенням служби добовим нарядом;

неухильним виконанням розпорядку дня;

додержанням правил експлуатації озброєння, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів, створенням у місцях розташування військовослужбовців умов для їх повсякденної діяльності, життя й побуту, що відповідають вимогам статутів Збройних Сил України;

цілеспрямованою виховною роботою, поєднанням високої вимогливості командирів (начальників) з постійною турботою про підлеглих у додержанні їх прав, задоволенні потреб і зміцненні здоров`я, забезпеченням рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, недопущенням насильства за ознакою статі, сексуальних домагань, правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості;

додержанням вимог пожежної безпеки, а також проведенням заходів щодо охорони довкілля в районі діяльності військової частини.

Відповідно до п.2.3 Розділу 2 наказу Міністерства оборони України від 16.07.1997 № 300 «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарства Збройних Сил України» (далі - наказ №300), командир військової частини (з`єднання) організовує військове (корабельне) господарство та керує ним. Керівництво він здійснює особисто, через штаб, своїх заступників, начальників родів військ та служб.

Відповідно до п. 2.4. Розділу 2 наказу №300, організація та ведення військового (корабельного) господарства (господарська діяльність) включає: планування та організацію роботи служб, підрозділів та об`єктів господарського, технічного і медичного призначення, а також безперервне управління та здійснення контролю за цією роботою; витребування, одержання, підвезення, зберігання, видачу та витрату матеріальних засобів і коштів; своєчасне та повне доведення належних видів постачання, задоволення матеріально-побутових, культурних потреб та збереження здоров`я особового складу; забезпечення правильної та безпечної експлуатації, зберігання і ремонту озброєння, бойової та іншої техніки і майна; капітальне будівництво, яке виконується господарським способом, експлуатацію та ремонт казармено-житлового фонду, споруд комунального призначення, а також під`їзних шляхів та колій; утримання у належному стані, удосконалення і розвиток об`єктів навчально-матеріальної бази бойової підготовки, спеціальних споруд; розробку та впровадження заходів щодо поліпшення екологічного стану довкілля, раціонального використання відведених земель та утримання у належному стані закріплених територій; організацію пожежної безпеки у військових частинах (з`єднаннях) і безпечну експлуатацію об`єктів держтехнагляду; ведення діловодства, обліку і звітності за всіма видами матеріальних засобів та інші питання забезпечення різноманітної діяльності військових частин (з`єднань).

Приписами п.3.1.1. Наказу №300 визначено, що посадові особи військової частини і з`єднання, що здійснюють організацію та ведення військового (корабельного) господарства, відповідають за це господарство та виконують свої обов`язки згідно з вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та цього Положення.

Згідно п.3.1.3. Наказу №300, командир військової частини (з`єднання) несе особисту відповідальність за організацію матеріального, медичного, ветеринарного, технічного, аеродромно-технічного, торговельно-побутового, квартирно-експлуатаційного та фінансового забезпечення; за забезпечення частини (з`єднання) матеріальними засобами і коштами та організацію їх перевезення, законність та доцільність їх витрачання; за підтримання у справному стані та правильне використання озброєння, бойової та іншої техніки, боєприпасів, пального, спеціальних споруд та інших матеріальних засобів; об`єктів навчально-матеріальної бази, казармено-житлового фонду, комунальних споруд та земельних ділянок; за проведення необхідних заходів щодо охорони навколишнього середовища в місцях дислокації та дій військ, а також за організацію протипожежної охорони та безпечну експлуатацію об`єктів держтехнагляду частини (з`єднання) і створення на кожному робочому місці умов праці відповідно до вимог нормативних актів.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі -Дисциплінарний статут).

Згідно статті 1 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 3 Дисциплінарного статуту визначається, що військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Згідно ст.4 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту, за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України". Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни. Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни. Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.

Статтею 6 Дисциплінарного статуту, право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав.

Згідно ст.45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 48 Дисциплінарного статуту визначено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Щодо порядку проведення службового розслідування та притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Позивач вказує, що всупереч вимогам Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, службове розслідування у спірній ситуації не було призначено стосовно конкретних військовослужбовців. Відповідно до наказу про призначення, воно стосувалось лише невиконання розпорядження командира НОМЕР_1 стосовно наведення порядку у сховищах з автомобільною технікою та забезпечення протипожежних заходів посадовими особами військової частини НОМЕР_4 . Однак, в акті службового розслідування та наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності було встановлено як коло «порушників» та їхніх порушень (про які не згадано у наказі про призначення службового розслідування), так і одночасно вирішено питання про притягнення цих «порушників» до дисциплінарної відповідальності. Позивач звертає увагу на те, що військова частина НОМЕР_1 об`єднала службову перевірку і службове розслідування в один процес, чим було порушено п. 10 розділу 7 Порядку, внаслідок чого особи, які залучались до дачі пояснень в рамках службового розслідування: не знали свого статусу в процесі проведення розслідування; не змогли реалізувати встановлені процесуальні права учасників службового розслідування, спрямовані на власний захист (п. 3 розділу 4 Порядку). Так, в наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2024 № 142-ОД стосовно позивача було встановлено 5 (п`ять) самостійних порушень різних положень статутів Збройних Сил України та наказів Міністра оборони України, які стали підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності. При цьому, всупереч положенням ст. 5, 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 2 розділу 2, п. 1 розділу 6 Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, в ході службового розслідування не встановлювалось суб`єктивної сторони (вини військовослужбовця) стосовно кожного із зазначених п`яти окремих порушень. Так, на сторінці 11 акту службового розслідування лише одним загальним реченням зазначено про те, що «виходячи з матеріалів службового розслідування встановлено, що вина військовослужбовця виражається у формі непрямого умислу». В той же час, не зазначено, якими саме матеріалами службового розслідування це підтверджується.

Відповідно до ст. 5 Дисциплінарного статуту, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України". Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни. Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.

Згідно ст.45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 84 Дисциплінарного статуту, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до ст. 85 Дисциплінарного статуту, службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу. Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць. Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до ст. 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (далі Порядок №608).

У пункті 2 розділу 1 вказаного Порядку №608, дано визначення термінів, зокрема:

службова перевірка - комплекс заходів, які здійснюються відповідно до цього Порядку, з метою перевірки інформації про вчинення правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, встановлення осіб, які вчинили правопорушення;

службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Згідно п.1 розділу ІІ Порядку №608, службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи. Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб. За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Згідно п.3 розділу ІІ Порядку № 608, службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Відповідно до п.1 розділу ІІІ Порядку №608, рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Інші посадові (службові) особи у разі необхідності звертаються за підпорядкованістю з клопотанням про призначення службового розслідування.

Згідно п.3 розділу ІІІ Порядку №608, службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування). Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Згідно п.13 розділу ІІІ Порядку №608, службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць. Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

Згідно п.1 розділу V Порядку №608, за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

Згідно п.5,6 розділу V Порядку №608, акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування. Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Згідно п.1-3 розділу VІ Порядку №608, за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник). У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту. Примірники акта службового розслідування надсилаються службовим особам, яких стосуються наведені у висновку пропозиції, та до відповідних структурних підрозділів органів військового управління. За зверненням військовослужбовця, стосовно якого проводилось службове розслідування, йому надається завірена копія акта службового розслідування або витяг з акта, в частині, що його стосується, за умови, що вони не містять інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до п. 1, 2 розділу VІІ Порядку №608, з метою перевірки інформації про факт правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, а також якщо особу правопорушника не встановлено, але виявлено факт правопорушення, проводиться службова перевірка. Під час службової перевірки встановлюються: особа, яка вчинила дисциплінарне правопорушення або порушення виконавської дисципліни; обставини (час, місце, спосіб, наслідки тощо) правопорушення або порушення виконавської дисципліни; не виконані або неналежно виконані військовослужбовцем розпорядження, доручення, вказівки начальників, службові обов`язки; наявність чи відсутність події, з приводу якої призначалась перевірка. У разі необхідності уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного правопорушення, за фактом якого проведено службову перевірку, та ступеня вини військовослужбовця за результатами службової перевірки може бути проведено службове розслідування.

Відповідно до п. 10 розділу VІІ Порядку №608, одночасне проведення службової перевірки та службового розслідування не допускається.

Відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (зі змінами), наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.10.2024 № 205-АГ призначено службове розслідування з метою з`ясування обставин, причин та умов невиконання розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 стосовно наведення порядку в сховищах з автомобільною технікою та забезпечення протипожежних заходів посадовими особами військової частини НОМЕР_4 . (а.с.14). Термін проведення службового розслідування встановлено до 27.10.2024.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.10.2024 № 209-АГ (а.с.15) продовжено строк проведення службового розслідування, призначеного командиром військової частини НОМЕР_1 від 17.10.2024 №205-АГ до 06.11.2024.

За результатами службового розслідування складено акт (а.с.16-24) від 01.11.2024.

За результатами проведення службового розслідування, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2024 № 142-ОД «Про результати службового розслідування» (а.с.25-27), зокрема, командира військової частини НОМЕР_4 полковника ОСОБА_1 , відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «догана» за порушення статей 11, 16, 30, 37, 66, 67, 187, 189, 192, а також пункту 1 додатку 19 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 12 розділу 1, а також пунктів 1, 3 розділу 9 наказу Міністерства оборони України від 24.06.2020 № 224, пункту 3.1.3 розділу 3 наказу Міністерства оборони України від 16.07.1997 № 300.

Зазначений наказ був доведений до відома позивача 12.11.2024, про що вказано у позові.

Відтак, при проведенні службового розслідування відповідачем дотримано вимог п.13 розділу ІІІ Порядку №608 щодо строків його проведення.

Суд звертає увагу, що Порядок № 608 передбачає два комплекси заходів, які можуть бути застосовані відповідним командиром (начальником), залежно від обставин, які необхідно з`ясувати:

- у разі коли є повідомлення про вчинення дисциплінарного правопорушення, інформацію щодо якого необхідно перевірити, а винні особи невідомі. Потрібно з`ясувати наявність підстав для призначення службового розслідування, - призначається службова перевірка;

- у разі якщо відповідальні особи відомі та необхідно уточнити причини і умови, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановити ступінь вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення,- призначається службове розслідування.

До того ж, необхідно зазначити, що положення пункту 1 Розділу ІІ Порядку № 608 визначають випадки, в яких проводиться службове розслідування. Серед них є підстави, які зумовлені невиконанням військовослужбовцем своїх обов`язків, а також і певні факти, як от невиконання або неналежне виконання вимог наказів та інших керівних документів. Також передбачено, що службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

У даній справі, з боку позивача мало місце невиконання розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 стосовно наведення порядку у сховищах з автомобільною технікою та забезпечення протипожежних заходів посадовими особами військової частини НОМЕР_4 .

Отже, встановленню підлягає наявність протиправності (бездіяльності) в діях позивача, причинного зв`язку між виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби та наслідками, що настали, вини військовослужбовця, порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення.

Ці обставини повинні бути обов`язково встановлені лише в ході проведення службового розслідування та зазначені в акті (висновку). Крім того, ці обставини повинні бути підтверджені відповідними доказами, які долучаються до матеріалів розслідування в додатках до акта службового розслідування.

Таким чином, накладення дисциплінарного стягнення відбулося на підставі службового розслідування, що чітко проводилося відповідно до вимог Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.11.2007 № 608.

Щодо доводів позивача про те, що особи, які залучались до дачі пояснень в рамках службового розслідування: не знали свого статусу в процесі проведення розслідування; не змогли реалізувати встановлені процесуальні права учасників службового розслідування, спрямовані на власний захист (п. 3 розділу 4 Порядку), суд такі відхиляє з огляду на наступне.

Згідно п.3 розділу VІ Порядку №608, військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право, зокрема знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Вказані доводи позивача судом оцінюються критично, оскільки в матеріалах справи міститься акт відмови від надання пояснень від 21.10.2024 та бланк отримання пояснень (а.с.114-115), відповідно до яких 21.10.2024 майором ОСОБА_8 , - членом комісії, яка була призначена наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.10.2024 №205-АГ отримано пояснення від полковника ОСОБА_1 . На першій сторінці бланку пояснення, нижче графи П.І.Б. посадової особи, яка відбирала пояснення зазначено: Реквізити про призначення службового розслідування, в рамках якого відбираються пояснення: наказ командира військової частини НОМЕР_1 №205АГ від 17.10.2024. Далі по тексту зазначені дані ОСОБА_1 , наприкінці першої сторінки маються підписи: особи в якої відбирались пояснення та особи, що відбирала пояснення. На другій сторінці зверху бланку надруковано: ПОЯСНЕННЯ, нижче по тексту: згідно ст.63 Конституції України відмовляюсь від дачі пояснень з приводу заданих мені питань. Далі написано власноруч позивачем (за оригіналом): Пояснення мною прочитано, з моїх слів надруковано вірно, доповнень та зауважень не маю далі підпис, ОСОБА_1 . Із наведеного слідує, що позивач знав в рамках чого останнього намагались опитати. Більше того, за результатами відмови позивача від дачі пояснень, запропонованих останньому для з`ясування обставин, причин та умов невиконання розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 стосовно наведення порядку в сховищах з автомобільною технікою та забезпечення протипожежних заходів посадовими особами військової частини НОМЕР_4 , членами Комісії було складено відповідний акт.

Окрім того, з огляду на положення п.3 розділу VІ Порядку №608 позивач не обґрунтував допущення відповідачем порушень його прав щодо обмеження його в отримувати копій документів, які стосуються службового розслідування, чи в обмеженні права знати підстави проведення службового розслідування.

Службове розслідування призначалось з приводу невиконання розпорядження командира НОМЕР_1 стосовно наведення порядку у сховищах з автомобільною технікою та забезпечення протипожежних заходів посадовими особами військової частини НОМЕР_4 , про те в ході його проведення, були встановлені всі обставини подій, з`ясовано коло відповідних посадових осіб, що діяли в супереч вимогам нормативно-правових актів, що регламентують діяльність Збройних Сил України, в тому числі за результатами службового розслідування встановлено, що причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення полковником ОСОБА_1 є неналежне виконання службових обов`язків щодо здійснення управління підрозділами військової частини НОМЕР_4 не здійснення належних заходів щодо забезпечення протипожежної охорони та безпечну експлуатацію об`єктів військової частини.

В контексті процедури проведення службового розслідування суд також зазначає, що Порядком № 608 визначено право військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування, проте витребування пояснень при проведенні службового розслідуванні, запрошення до місця проведення службового розслідування, не є обов`язком для особи, що його проводить.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 18.02.2021 у справі № 1.380.2019.000616 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 94973787).

У цій же постанові Верховний Суд зауважив, що надання пояснень військовослужбовцем є лише одним з джерел отримання інформації, необхідної для встановлення обставин в межах службового розслідування, однак відсутність таких не перешкоджає проведенню службового розслідування та, за умови дотримання вимог щодо всебічності, повноти, своєчасності та об`єктивності проведення службового розслідування, притягненню військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, для притягнення до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення та невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку.

У постанові від 28.02.2020 у справі № 826/16420/18 Верховний Суд зауважив, що з урахуванням відсутності законодавчо визначеного обов`язку відповідача надати примірник акта про проведення службового розслідування під розписку військовослужбовцю, щодо якого проведено службове розслідування, реалізація права, передбаченого пунктом 3 розділу IV Порядку № 608 стосовно права на ознайомлення з актом службового розслідування, може бути здійснена шляхом надання військовослужбовцю примірника акта за його заявою. Верховним Судом також наголошено, що допущені окремі процедурні порушення під час проведення службового розслідування не є такими, що мали вплив на висновки службового розслідування та не можуть бути підставою для визнання протиправним пункт оскаржуваного позивачем наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Також, Верховний Суд в постанові від 31.10.2019 у справі №826/9858/18 вказав, що "саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Не кожен дефект акта робить його неправомірним. Фундаментальне порушення це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність. Аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини, який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу».

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2020 у справі №826/16420/18.

Щодо доводів позивача про те, що під час проведення службового розслідування, не встановлювалась суб`єктивна сторона (вина військовослужбовця), суд такі не приймає до уваги з огляду на наступне.

В п. 4 акту службового розслідування Відомості про осіб, стосовно яких призначено службове розслідування вказано на неправомірні дії військовослужбовця та причинний зв`язок між діями, а саме: командир військової частини НОМЕР_4 полковник ОСОБА_1 не виконав свої обов`язки в повному обсязі щодо виконання усного розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_5 стосовно наведення порядку в сховищах з автомобільною технікою та забезпечення протипожежних заходів посадовими особами військової частини НОМЕР_4 , що виразилось в несвоєчасній та неякісній організації виконання статутів Збройних Сил України, наказів Міністерства оборони України (сторінка 11 акту службового розслідування). У зв`язку із тим, що в матеріалах службового розслідування були відсутні факти, які б вказували на навмисне та свідоме невиконання законної вимоги командира військової частини НОМЕР_1 , комісія зі службового розслідування дійшла висновку, що вина військовослужбовця у даному випадку виражається у формі непрямого умислу, що в подальшому привело до неналежного виконання службових обов`язків щодо здійснення управління підрозділами військової частини НОМЕР_4 не здійснення належних заходів щодо забезпечення протипожежної охорони та безпечну експлуатацію об`єктів військової частин. Крім зазначених в акті порушеннях, за висновком зазначеному в акті встановлено, що полковник ОСОБА_1 недбало поставився до виконання службових обов`язків.

Щодо доводів позивача про порушення командуванням військової частини НОМЕР_1 порядку віддання наказу про наведення порядку у сховищах з автомобільною технікою та забезпечення протипожежних заходів.

Згідно ст.11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема: беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Згідно п.28 Статуту, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Згідно ст.29 Статуту, за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Згідно ст.30 Статуту, начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Відповідно до ст. 31 Статуту, начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Відповідно до ст. 35 Статуту внутрішньої служби у Збройних Силах України, накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Отже, командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.

Відтак, наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Згідно ст.36 Статуту, командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень. За віддання і виконання явно злочинного наказу (розпорядження) винні особи притягаються до відповідальності згідно із законом.

Статтею 37 Статуту визначено, що військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Відтак, підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Статтею 6 Дисциплінарного статуту, право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав.

Відповідно до п.1.1 Положення про військову частину НОМЕР_4 , затвердженого Наказом командира військової частини НОМЕР_1 13.06.2022 №146-БГ, військова частина НОМЕР_4 військова частина Військової служби правопорядку, що безпосередньо підпорядковується військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до п.7 Положення про військову частину НОМЕР_4 , затвердженого Наказом командира військової частини НОМЕР_1 13.06.2022 №146-БГ,командир військової частини НОМЕР_4 безпосередньо підпорядковується командиру військової частини НОМЕР_1 та є прямим начальником усього особового складу військової частини НОМЕР_4 .

Командир військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_5 в розумінні правових норм Статуту внутрішньої служби та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність Збройних Сил України, є для військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та її підпорядкованих підрозділів, в тому числі всіх військовослужбовців військової частини НОМЕР_4 - начальником (в залежності від посадових осіб прямим або безпосереднім), що не заперечується сторонами.

Згідно із витягу з наказу командира військової часини НОМЕР_1 від 13.09.2024 №271, тимчасове виконання обов`язків заступника командира військової частини НОМЕР_1 покладено на підполковника ОСОБА_6 , начальника відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.27).

Згідно із витягу з наказу командира військової часини НОМЕР_1 від 14.10.2024 №305, підполковника ОСОБА_6 допущено до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою начальника штабу- заступника командира військової частини НОМЕР_1 . (а.с.28).

Згідно посадової інструкції заступника командира військової частини НОМЕР_1 , затвердженої Наказом командира військової частини НОМЕР_1 20.09.2024 №110-ОД, заступник командира військової частини НОМЕР_1 зобов`язаний, зокрема, аналізувати та проводити перевірки дотримання вимог законів та інших нормативно правових актів, наказів військовослужбовцями та працівника підпорядкованих військових частинах та зональних (спеціального) відділів Військової служби правопорядку; перевіряти дотримання правил внутрішнього порядку в підпорядкованих зональних (спеціальному) відділах Військової служби правопорядку та військових частинах.

Окрім того, відповідно до п.7 Положення про військову частину НОМЕР_4 , затверджене Наказом командира військової частини НОМЕР_1 13.06.2022 №146-БГ, командир військової частини НОМЕР_4 в мирний і воєнний час відповідає , зокрема, за внутрішній порядок; всебічне забезпечення військової частини, стан пожежної та екологічної безпеки; та зобов`язаний вимагати підтримання внутрішнього порядку; забезпечувати правильне утримання й експлуатацію казарм, житлового фонду та інших споруд на території військової частини, а також їх пожежну безпеку.

Відтак позивач сам (без окремих розпоряджень вищого командування), відповідно до своїх функціональних обов`язків мав постійно підтримувати належний порядок на прилеглій території військової частини та вживати відповідних заходів, спрямованих на дотримання протипожежної безпеки.

Позивач не заперечує факту доповіді йому майором ОСОБА_9 щодо вимог розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 стосовно наведення порядку на закріпленій території та дотримання заходів протипожежної безпеки. Свідок ОСОБА_7 підтвердив те, що він доводив до відома позивача зміст розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 стосовно наведення порядку на закріпленій території та дотримання заходів протипожежної безпеки. Окрім того, свідок ОСОБА_6 підтвердив те, що 25.09.2024 після отримання вказівки командира військової частини НОМЕР_1 щодо необхідності проведення перевірки внутрішнього порядку у сховищах, складських та допоміжних та інших приміщень військової частини НОМЕР_4 та дотримання у вказаних приміщеннях заходів протипожежної безпеки, він мав телефонну розмову з командиром військової частини НОМЕР_4 полковником ОСОБА_1 з даного приводу. Розпорядження про усунення недоліків з вказаним терміном до 14.10.2024 майором ОСОБА_7 було доведено до командира військової частини НОМЕР_4 полковника ОСОБА_1 .

Окрім того, згідно ст. 37 Статуту позивач мав право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Що стосується посилання позивача на ст.68 Статуту щодо обов`язків начальника штабу бригади (полку, окремого батальйону), де визначені повноваження саме начальника штабу, суд такі відхиляє, оскільки не має відношення до суті спірних питань.

З огляду на вищенаведене, відсутні порушення командуванням військової частини НОМЕР_1 порядку віддання позивачу усного наказу про наведення порядку у сховищах з автомобільною технікою та забезпечення протипожежних заходів.

Щодо заперечень позивача по суті висновків, наведених в акті службового розслідування від 01.11.2024 та наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2024 №142-ОД про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

В акті службового розслідування від 01.11.2024 (сторінка 2 акту) зокрема зазначено:

« 25.09.2024 тимчасово виконуючий обов`язки заступника командира військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_6 отримав від командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_5 усне розпорядження щодо перевірки внутрішнього порядку у сховищах, складських, допоміжних та інших приміщеннях військової частини НОМЕР_4 та дотримання у вказаних приміщеннях заходів протипожежної безпеки вибув для перевірки цих приміщень (сховище №61, сховище №62).

Разом із тимчасово виконуючим обов`язки заступника командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_6 перевірку приміщень здійснював начальник групи матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_4 майор ОСОБА_7 .

Після спільного завершення огляду сховищ та виявлення ряду недоліків та порушень тимчасово виконуючим обов`язки заступника командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_6 було повідомлено про виявлені недоліки командиру військової частини НОМЕР_1 полковнику ОСОБА_5 .

Для усунення недоліків командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_5 відповідальній особі військової частини НОМЕР_4 майору ОСОБА_7 було визначено термін для усунення недоліків 14.10.2024. Розпорядження про усунення недоліків з вказаним терміном до 14.10.2024 майором ОСОБА_7 було доведено до командира військової частини НОМЕР_4 полковника ОСОБА_1

14.10.2024 тимчасово виконуючий обов`язки заступника командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_6 був встановлений факт, що розпорядження (законна вимога командира військової частини НОМЕР_1 ) не виконане, недоліки та порушення нормативно-правових актів не усунуті.

17.10.2024 за вх.№29695 тимчасово виконуючим обов`язки начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_6 було подано рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 про те, про невиконання розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 (законну вимогу командира) стосовно наведення порядку в сховищах з автомобільною технікою та забезпечення протипожежних заходів посадовими особами військової частини НОМЕР_4 ».

В ході проведення службового розслідування встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.09.2024 №271 підполковник ОСОБА_6 тимчасово виконував обов`язки заступника командира військової частини НОМЕР_1 . З пояснень тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_6 з`ясовано, що останній 25.09.2024 отримав від командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_5 усне розпорядження щодо перевірки внутрішнього порядку у сховищах та дотримання заходів протипожежної безпеки де знаходиться автомобільна техніка військової частини НОМЕР_1 та НОМЕР_4 . Разом з ним, перевірку зазначених сховищ здійснював начальник групи матеріально технічного забезпечення військової частини НОМЕР_4 майор ОСОБА_7 . Під час огляду сховищ, які закріплені за військовою частиною НОМЕР_4 , а саме: у четвертому ряді (будівля АДРЕСА_2 ) підполковником ОСОБА_6 було виявлено, що у даних сховищах безлад, зберігається майно КЕС, відпрацьовані паливно мастильні матеріали, автомобільні колеса, металобрухт, а також приміщення знаходяться у захаращеному стані з грубим порушенням вимог протипожежного стану. Після завершення огляду сховищ, підполковником ОСОБА_6 було повідомлено командиру військової частини НОМЕР_1 полковнику ОСОБА_5 про виявлені недоліки. В свою чергу, командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_5 було віддано усний наказ, а саме в термін до 14.10.2024 усунути виявлені недоліки. Даний усний наказ командира військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_6 . 25.09.2024 довів до майора ОСОБА_7 та повідомив про необхідність усунення вказаних недоліків у визначений термін до 14.10.2024. При цьому, з пояснень підполковника ОСОБА_6 майор ОСОБА_10 повідомив, що все зрозумів, доведе вказані вимоги до командира військової частини НОМЕР_4 та приступить до їх усунення. В подальшому, 14.10.2024 близько 11:00 підполковник ОСОБА_6 під час повторного огляду зазначених сховищ (будівля №61, №62) виявив, що за визначений командиром військової частини НОМЕР_1 термін, жодних змін щодо усунення виявлених недоліків не відбулось, про що письмово доповів рапортом командиру військової частини НОМЕР_1 . Разом з тим, підполковником ОСОБА_6 було зроблена фотофіксація сховища (будівля АДРЕСА_3 знаходиться в оперативному підпорядкуванні військової частини НОМЕР_4 . Командир військової частини НОМЕР_4 полковник ОСОБА_1 згідно ст.63 Конституції України від надання пояснень для з`ясування причин та умов невиконання розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 стосовно наведення порядку у сховищах з автомобільною технікою та забезпечення протипожежних заходів посадовими особами військової частини НОМЕР_4 відмовився. Заступник командира військової частини НОМЕР_4 підполковник ОСОБА_2 надав пояснення та підтвердив факт, що в сховищі (будівля АДРЕСА_2 ) в період з 25.09.2024 по 14.10.2024 зберігались автомобільні колеса, старі меблі, дрова, та інші речі. Командир 3 роти Війскової служби правопорядку військової частини НОМЕР_4 капітан ОСОБА_3 підтвердив факт зберігання в сховищі №61, № НОМЕР_5 старих меблів, автомобільні колеса, дошок (були вивезені 14.10.2024), металолому.

Командиру військової частини НОМЕР_4 скерований запит вих.№674/1/ср./11870 від 28.10.2024 (а.с.93) з проханням надати інформацію: 1) з яких причин не було виконано у вказаний термін розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 стосовно наведення порядку у сховищах з автомобільною технікою та забезпечення протипожежних заходів посадовими особами військової частини НОМЕР_4 ; 2) кому саме (якій службовій особі) командиром військової частини НОМЕР_4 було надано розпорядження стосовно наведення порядку в сховищах з автомобільною технікою та забезпечення протипожежних заходів посадовими особами військової частини НОМЕР_4 ; 3) з яких причин (на підставі якого нормативно правового акта) в боксі № НОМЕР_6 військового містечка перебуває на зберіганні військова автомобільна техніка військового мобільного шпиталю ВМКЦ Західного регіону; 4)надати копію наказу командира військової частини НОМЕР_4 про призначення службової особи, а саме позаштатного начальника служби пожежної безпеки військової частини НОМЕР_4 на момент відсутності (перебування в ротації) старшого інспектора взводу ВІБДР військової частини НОМЕР_4 штаб сержанта ОСОБА_4 в період з 15.07.2024 по 17.10.2024; 5) надати інформацію чи проводилась на підставі ст.67 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України перевірка командиром військової частини НОМЕР_4 полковником ОСОБА_1 (двічі на рік) огляд, планові та раптові перевірки наявності, стану, збереження і правильного використання озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального, інших матеріальних засобів, їх бойової готовності з оголошенням результатів перевірок наказом по військовій частині? При проведенні перевірки просили надати копії наказів про результати перевірки; 6) надати інформацію чи проводилась на підставі ст.71 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України перевірка заступником командира військової частини НОМЕР_4 підполковником ОСОБА_2 заходів дотримання пожежної безпеки військовослужбовцями військової частини НОМЕР_4 (будівля АДРЕСА_2 ), при наявності надати копії документів про підтвердження проведення заходів; 7)надати інформацію чи проводилась на підставі ст.112 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України перевірка (1 раз на місяць) командиром 3 роти капітаном ОСОБА_3 своєчасного одержання, правильної експлуатації, технічного обслуговування і ремонт озброєння, техніки, казарменого інвентарю, речового, технічного та іншого майна роти. Надати підтверджуючі документи.

На запит командиром військової частини НОМЕР_4 полковником ОСОБА_1 надано відповідь від 30.10.2024 №821/1694/01-40 (а.с.94):

- усне розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 виконано не в повному обсязі (порядок наведений у місцях зберігання штатної техніки) у вказаний термін у зв`язку з відривом техніки та особового складу 3 роти Військової служби правопорядку у відповідності до розпорядження начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2024 №108 та відсутності можливості вивезення побутового сміття додаток заявки в квартирно експлуатаційний відділ міста Львова від 01.05.2024, від 26.08.2024;

- під час службових нарад командирам підрозділів постійно нагадується про зберігання зброї, боєприпасів та військового майна, підтримання статутного порядку в розташуванні та на закріпленій території;

- техніка військового мобільного шпиталю ВМКЦ Західного регіону перебуває на зберіганні військового містечка № НОМЕР_7 згідно усного розпорядження на той час командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_11 ;

- по вибуттю старшого інспектора взводу ВІБДР штаб сержанта ОСОБА_12 в ротацію, посадова особа не призначалась позаштатним начальником служби пожежної безпеки у зв`язку з відсутністю у військовій частині особового складу з відповідною освітою;

- на підставі ст.67 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України командиром військової частини проводилась перевірка озброєння, техніки та боєприпасів, про що свідчать записи в Книгах огляду (перевірки) озброєння, техніки та боєприпасів підрозділів додатки на 13 арк.;

- заступником командира військової частини НОМЕР_4 на підставі ст.71 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України проводилась перевірка заходів пожежної безпеки зі складанням відповдіних актів від 17.07.2024;

- командиром 3 роти Військової служби правопорядку на підставі ст.112 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України проводилась перевірка, про що свідчать записи в книгах огляду (перевірки) озброєння, техніки та боєприпасів 3 роти Військової служби правопорядку.

В акті службового розслідування вказано, що підтверджуючих документів а саме, наказів командира військової частини НОМЕР_4 про результати планових перевірок наявності, стану, збереження і правильного використання озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального, інших матеріальних засобів за 2024 рік командиром військової частини НОМЕР_4 не надано. Тому комісія дійшла висновку, що планові та раптові перевірки командиром військової частини НОМЕР_4 полковником ОСОБА_1 у 2024 році не проводились, наказом по військовій частині не фіксувались (накази 2 рази на рік не видавались згідно ст.67 Статуту). Також комісією встановлений факт порушення командиром військової частини НОМЕР_4 полковником ОСОБА_1 вимог ст.192 Статуту та в порушення вимог п.3 розділу ІХ наказу Міністерства оборони України від 24.06.2020 №224 «Про внесення змін до положення про пожежну безпеку в системі Міністерства оборони України» в частині не призначення для виконання службових обов`язків позаштатного начальника пожежної безпеки в період з 15.07.2024 по 15.10.2024 на час відрядження штаб сержанта ОСОБА_4 . Додатково членами комісії досліджені фотоматерали датовані 14.10.2024, надані підполковником ОСОБА_6 . На вказаних фотографіях зафіксовані зображення речей автомобільні колеса, стара мебель, дрова, ванна металева, сміття, холодильник, які знаходились в приміщенні сховища (будівля №61). З вказаних фотографій сформована фото таблиця та долучена до матеріалів розслідування. Окрім того, 25.10.2024 та повторно 30.10.2024 членами комісії був проведений візуальний огляд технічних приміщень сховищ (будівля №61, №62) встановлений факт відсутності засобів пожежогасіння та щитів на яких повинні зберігатись засоби пожежогасіння (відповідно до п.6 додатку №19 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України).

Відтак, перевіркою встановленого ряд посадових осіб військової частини НОМЕР_4 не належним чином виконали покладені на них обов`язки, а саме командир військової частини НОМЕР_4 полковник ОСОБА_1 в порушення вимог статей 11, 16, 30, 37, 66, 67, 187, 189, 192 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, а також пункту 1 додатку 19 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 12 розділу 1, а також пунктів 1, 3 розділу 9 наказу Міністерства оборони України від 24.06.2020 № 224, пункту 3.1.3 розділу 3 наказу Міністерства оборони України від 16.07.1997 № 300 не належно виконав службові обов`язки та вимоги чинного законодавства України, а саме:

- в порушення вимог ст.11, 16, 30, 37 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України не виконав наказ (законну вимогу) командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_5 стосовно наведення порядку в сховищах з автомобільною технікою (будівля №61, №62) та забезпечення протипожежних заходів посадовими особами військової частини НОМЕР_4 ;

- в порушення ст.66, 67 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України та п.12 розділу І наказу Міністерства оборони України від 24.06.2020 №224 «Про внесення змін до Положення про пожежну безпеку в системі Міністерства оборони України» не забезпечив правильне утримання та експлуатацію сховищ (будівля №61, №62) на території військового містечка № НОМЕР_7 АДРЕСА_4 а також її пожежну безпеку;

- в порушення ст.66, 67 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України не проводив планові (позапланові) перевірки наявності, стану, збереження і правильного використання озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального, інших матеріальних засобів (за 2024 рік) 2 рази на рік, відповідно результати планових (позапланових) перевірок не затверджені наказами командира військової частини НОМЕР_4 (про результати перевірок);

- в порушення вимог ст.187,188 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України не організував виконання плану пожежної безпеки;

- в порушення ст.192 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, п.1, 3 розділу 9 наказу Міністерства оборони України від 24.06.2020 № 224, під час відсутності (перебував у відрядженні) в період з 15.07.2024 по 17.10.2024 старшого інспектора взводу ВІБДР військової частини НОМЕР_4 штаб сержанта ОСОБА_4 (позаштатного начальника служби пожежної безпеки військової частини НОМЕР_4 ) не призначив наказом командира військової частини НОМЕР_4 виконуючого обов`язки позаштатного начальника служби пожежної безпеки військової частини НОМЕР_4 на час відсутності штаб сержанта ОСОБА_4 ;

- в порушення п.3.1.3 розділу 3 наказу Міністерства оборони України від 16.07.1997 № 300 не забезпечив організацію протипожежної охорони та безпечну експлуатацію об`єктів, а саме сховища (будівлю №61, №62).

Щодо доводів позивача про те, що встановлені службовим розслідуванням фактичні обставини базуються лише на одному доказі письмовому поясненні тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_6 , такі спростовуються актом службового розслідування, відповідно до якого окрім пояснень тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_6 в ході службового розслідування враховані пояснення заступника командира військової частини НОМЕР_4 підполковника ОСОБА_2 , командира 3 роти Військової служби правопорядку військової частини НОМЕР_4 капітана ОСОБА_3 , старшого інспектора взводу військової інспекції безпеки дорожнього руху військової частини НОМЕР_4 штаб сержанта ОСОБА_4 , скеровано запити до військової частини НОМЕР_4 та враховано відповідь на запит військової частини НОМЕР_4 . Також враховано фотографії від 14.10.2024, з яких сформована фототаблиця та долучена до матеріалів розслідування. Окрім того, 25.10.2024 та 30.10.2024 членами комісії був проведений візуальний огляд технічних приміщень сховищ (будівля №61, №62). Командир військової частини НОМЕР_4 полковник ОСОБА_1 та начальник групи матеріально технічного забезпечення військової частини НОМЕР_4 майор ОСОБА_7 згідно ст.63 Конституції України від надання пояснень відмовились, про що складено акти відмови в наданні пояснень.

Як зазначено вище, судом встановлено відсутність порушення командуванням військової частини НОМЕР_1 порядку віддання позивачу усного наказу про наведення порядку у сховищах з автомобільною технікою та забезпечення протипожежних заходів.

Щодо доводів позивача про те, що матеріали службового розслідування не містять доказів передачі вимог заступника командира військової частини НОМЕР_1 до командира військової частини НОМЕР_4 , хоча при проведенні службового розслідування вказана обставина повинна бути доведена, суд такі відхиляє, оскільки свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджено доведення до відома позивача вимог усного розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 . Окрім того, підлеглий мав право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ, що передбачено ст.37 Статуту.

Щодо доводів позивача про те, що в ході службового розслідування не було відібрано пояснення від командира військової частини НОМЕР_1 , що на його думку свідчить про порушення в ході службового розслідування п. 2 розділу 2 Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, оскільки факт неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення, так і залишився не доведеним. Вказані доводи є необґрунтованими, адже відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (зі змінами), наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.10.2024 № 205-АГ призначено службове розслідування з метою з`ясування обставин, причин та умов невиконання розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 стосовно наведення порядку в сховищах з автомобільною технікою та забезпечення протипожежних заходів посадовими особами військової частини НОМЕР_4 .

Позивачем не подано жодних доказів у спростування фактів, встановлених службовим розслідуванням.

У спростування висновків акту службового розслідування позивач вказує, що військово частиною НОМЕР_4 вживались заходи стосовно вивезення сміття, а саме наявні копії листів, адресованих КЕВ м. Львова стосовно вивезення сміття з території військового містечка (від 01.05.2024 № 821/718/01-40, від 26.08.2024 № 821/1274/01-40). Наголошує, що військова частина НОМЕР_4 самостійно вивозити габаритне сміття з території військового містечка не може, оскільки не має доступу до відповідних полігонів твердих побутових відходів, а відповідну діяльність здійснює КЕВ м. Львова, як балансоутримувач території військового містечка. При цьому, внаслідок запізнілої реакції, або відсутності реагування зі сторони КЕВ м. Львова, виникали ситуації накопичення відповідних відходів на території частини. На виконання вимог вказівок посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , представниками військової частини НОМЕР_4 було частково виправлено недоліки, вказані командиром НОМЕР_1 , здійснено вивіз малогабаритного сміття, однак вважає, що в ході службового розслідування даній обставині не надано оцінку.

Приписами ч.3 ст.37 Статуту, якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Доказів того, що позивач повідомляв командування військової частини НОМЕР_1 про неможливість своєчасного виконання усного розпорядження не подано.

З метою перевірки інформації стосовно виконання заявок, направлених військовою частиною НОМЕР_4 до КЕВ м. Львів, було направлено додатково запит від 16.12.2024 №674/4/юс/ НОМЕР_8 , на який 18.12.2024 за вих.№821/2145/01-40 посадовими особами військової частини НОМЕР_4 було надано відповідь. За наданою інформацією вбачається, що потреби військової частини, зазначені у запиті до КЕВ м. Львів від 01.05.2024 були реалізовані ще у травні місяці 2024, а потреби, зазначені у запиті від 26.08.2024 реалізовані із запізненням, 18 жовтня 2024 року.

Однак, доказів вжиття позивачем додаткових заходів стосовно реалізації вимог цього запиту (повторних звернень, доповідей вищому командуванню, тощо) з 26.08.2024 (дата заявки до КЕВ м. Львів) по 18.10.2024 (50 календарних днів) не подано. Вже після призначення службового розслідування, на наступний день, вимоги запиту було реалізовано. Крім того, відповідно до змісту наданої відповіді військової частини НОМЕР_4 встановлено, що в період з 25.09.2024 по 14.10.2024 у військовій частині НОМЕР_4 були в наявності сили та засоби щодо підтримання внутрішнього порядку на закріпленій території (сховище №61 та сховище №62).

Щодо доводів позивача про те, що фототаблиця складена 14.10.2024, а службове розслідування призначене 17.10.2024, слід зазначити, що фототаблиця складена станом на останній день терміну виконання усного розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 стосовно наведення порядку в сховищах з автомобільною технікою та забезпечення протипожежних заходів посадовими особами військової частини НОМЕР_4 та враховані комісією при проведенні службового розслідування при з`ясуванні обставини невиконання усного розпорядження. Як вказано у акті службового розслідування, підполковником ОСОБА_6 було зроблена фотофіксація сховища (будівля №61) з метою підтвердження факту не усунення недоліків. Додатково членами комісії досліджені фотоматерали датовані 14.10.2024, надані підполковником ОСОБА_6 . На вказаних фотографіях зафіксовані зображення речей автомобільні колеса, стара мебель, дрова, ванна металева, сміття, холодильник, які знаходились в приміщенні сховища (будівля №61). Згідно посадової інструкції заступника командира військової частини НОМЕР_1 , затвердженої Наказом командира військової частини НОМЕР_1 20.09.2024 №110-ОД, заступник командира військової частини НОМЕР_1 зобов`язаний, зокрема, аналізувати та проводити перевірки дотримання вимог законів та інших нормативно правових актів, наказів військовослужбовцями та працівника підпорядкованих військових частинах та зональних (спеціального) відділів Військової служби правопорядку; перевіряти дотримання правил внутрішнього порядку в підпорядкованих зональних (спеціальному) відділах Військової служби правопорядку та військових частинах. З вказаних фотографій сформована фото таблиця та долучена до матеріалів розслідування. Окрім того, 25.10.2024 та повторно 30.10.2024 членами комісії був проведений візуальний огляд технічних приміщень сховищ (будівля №61, №62) встановлений факт відсутності засобів пожежогасіння та щитів на яких повинні зберігатись засоби пожежогасіння (відповідно до п.6 додатку №19 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України).

Доводи позивача про неврахування під час проведення службового розслідування пояснення заступника командира військової частини НОМЕР_4 підполковника ОСОБА_2 , командира роти Військової служби правопорядку капітана ОСОБА_3 та лист-відповідь військової частини НОМЕР_4 від 30.10.2024 № 821/1694/01-40, наданий на запит військової частини НОМЕР_1 , спростовуються актом службового розслідування та враховані при його проведенні. Зокрема, службовим розслідуванням враховано пояснення командира роти Військової служби правопорядку капітана ОСОБА_3 про те, що він є відповідальним за бокс №61, в якому перебуває техніка мобільного госпіталю ВМКЦ Західного регіону, на рахунок його засмічення повідомив, що в боксі знаходяться колеса після проведення ремонту приміщення стояла стара мебель, дошки- які були вивезені, на даний момент знаходяться колеса від різної автомобільної техніки та металолом, в останній частині знаходяться дрова, які використовувались для польової кухні та опалення на блок постах. Заступник командира військової частини НОМЕР_4 підполковник ОСОБА_2 надав пояснення та підтвердив факт, що в сховищі (будівля №61, №62) в період з 25.09.2024 по 14.10.2024 зберігались автомобільні колеса, старі меблі, дрова, та інші речі.

Щодо доводів позивача про передчасність висновків комісії зі службового розслідування про відсутність проведення у військовій частині НОМЕР_4 у 2024 році двох планових (позапланових) перевірок наявності, стану, збереження і правильного використання озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального, інших матеріальних засобів, оскільки: а) календарний рік ще не завершився; б) реальна робота з даного приводу проводилась (акт перевірки стану пожежної безпеки від 17.07.2024; книги огляду (перевірки) озброєння, (спеціальних засобів), техніки та боєприпасів рот військової частини); ні акт службового розслідування, ні наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності не розкривають в чому полягає відсутність організації зі сторони командира НОМЕР_4 виконання плану пожежної безпеки; під час проведення службового розслідування не були враховані пояснення щодо причин не призначення позаштатного начальника пожежної безпеки взамін штаб сержанта ОСОБА_4 (викладені у листі від 30.10.2024 № 821/1694/01-40, який є в матеріалах службового розслідування), які пов`язані з відсутністю у військовій частині особового складу з відповідною освітою.

Згідно ст.187 Статуту, пожежна безпека в Збройних Силах України забезпечується здійсненням комплексу організаційних і технічних заходів, спрямованих на запобігання виникненню пожежі, та системою пожежного захисту. Усі військовослужбовці повинні знати й виконувати вимоги пожежної безпеки (додаток 19 до цього Статуту) і вміти користуватися засобами пожежогасіння.

Відповідно до ст.188 Статуту, у кожній військовій частині розробляється план пожежної безпеки, який затверджується командиром військової частини та узгоджується з органами пожежної охорони і доводиться до усіх посадових осіб. Загальна інструкція щодо пожежної безпеки у військовій частині, використання сил та засобів для гасіння пожежі, а також витяг з інструкції про порядок евакуації особового складу, бойової та іншої техніки і матеріальних засобів повинні бути у чергового частини.

Згідно ст.189 Статуту, командир військової частини відповідає за стан пожежної безпеки та організацію пожежної охорони і зобов`язаний: організувати пожежну охорону, вивчення особовим складом вимог пожежної безпеки та навчання поводженню під час гасіння пожежі; забезпечити в розташуванні частини нормативні запаси води та наявність засобів пожежогасіння; не менше ніж один раз на три місяці перевіряти стан пожежної безпеки та організацію пожежної охорони і не менше ніж двічі на рік проводити відпрацювання плану пожежної безпеки із залученням усіх необхідних сил та засобів; забезпечити додержання протипожежних вимог, визначених стандартами, нормами і правилами, а також виконання вимог приписів пожежної безпеки; налагодити телефонний зв`язок із найближчим підрозділом пожежної охорони гарнізону чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Згідно ст.192 Статуту, виконанням робіт з пожежної безпеки військової частини керує начальник служби пожежної безпеки або командир пожежного підрозділу, а там, де він не передбачений за штатом, його обов`язки покладаються на одного з військовослужбовців офіцерського, сержантського (старшинського) складу.

Відповідно до п.1, 3 розділу 9 наказу Міністерства оборони України від 24.06.2020 № 224, для забезпечення пожежної безпеки об`єктів військових частин і створення безпечних умов життєдіяльності для особового складу командир військової частини (гарнізону) зобов`язаний проводити своєчасні протипожежні заходи, визначені законодавством України, нормативно-технічними документами з питань пожежної безпеки, цим Положенням, а також усувати недоліки, визначені в Актах перевірки та Приписах. Наказом командира військової частини з урахуванням пожежної небезпеки, зокрема: призначається службова особа, на яку у відповідності до розподілу службових обов`язків покладено виконання завдань начальника служби пожежної безпеки (начальника нагляду у сфері пожежної безпеки, інструктора з пожежної профілактики);призначаються відповідальні за пожежну безпеку будівель, споруд, приміщень.

Згідно п.3.1.3. Наказу №300, командир військової частини (з`єднання) несе особисту відповідальність за організацію матеріального, медичного, ветеринарного, технічного, аеродромно-технічного, торговельно-побутового, квартирно-експлуатаційного та фінансового забезпечення; за забезпечення частини (з`єднання) матеріальними засобами і коштами та організацію їх перевезення, законність та доцільність їх витрачання; за підтримання у справному стані та правильне використання озброєння, бойової та іншої техніки, боєприпасів, пального, спеціальних споруд та інших матеріальних засобів; об`єктів навчально-матеріальної бази, казармено-житлового фонду, комунальних споруд та земельних ділянок; за проведення необхідних заходів щодо охорони навколишнього середовища в місцях дислокації та дій військ, а також за організацію протипожежної охорони та безпечну експлуатацію об`єктів держтехнагляду частини (з`єднання) і створення на кожному робочому місці умов праці відповідно до вимог нормативних актів.

На запит командиром військової частини НОМЕР_4 полковником ОСОБА_1 надано відповідь від 30.10.2024 №821/1694/01-40 зокрема позивачем повідомлено комісію, що по вибуттю старшого інспектора взводу ВІБДР штаб сержанта ОСОБА_12 в ротацію, посадова особа не призначалась позаштатним начальником служби пожежної безпеки у зв`язку з відсутністю у військовій частині особового складу з відповідною освітою; на підставі ст.67 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України командиром військової частини проводилась перевірка озброєння, техніки та боєприпасів, про що свідчать записи в Книгах огляду (перевірки) озброєння, техніки та боєприпасів підрозділів додатки на 13 арк.; заступником командира військової частини НОМЕР_4 на підставі ст.71 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України проводилась перевірка заходів пожежної безпеки зі складанням відповідних актів від 17.07.2024; командиром 3 роти Військової служби правопорядку на підставі ст.112 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України проводилась перевірка, про що свідчать записи в книгах огляду (перевірки) озброєння, техніки та боєприпасів 3 роти Військової служби правопорядку.

В акті службового розслідування вказано, що підтверджуючих документів а саме, наказів командира військової частини НОМЕР_4 про результати планових перевірок наявності, стану, збереження і правильного використання озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального, інших матеріальних засобів за 2024 рік командиром військової частини НОМЕР_4 не надано. Тому комісія дійшла висновку, що планові та раптові перевірки командиром військової частини НОМЕР_4 полковником ОСОБА_1 у 2024 році не проводились, наказом по військовій частині не фіксувались (накази 2 рази на рік не видавались згідно ст.67 Статуту). Також комісією встановлений факт порушення командиром військової частини НОМЕР_4 полковником ОСОБА_1 вимог ст.192 Статуту та в порушення вимог п.3 розділу ІХ наказу Міністерства оборони України від 24.06.2020 №224 «Про внесення змін до положення про пожежну безпеку в системі Міністерства оборони України» в частині не призначення для виконання службових обов`язків позаштатного начальника пожежної безпеки в період з 15.07.2024 по 15.10.2024 на час відрядження штаб сержанта ОСОБА_4 . Окрім того, 25.10.2024 та повторно 30.10.2024 членами комісії був проведений візуальний огляд технічних приміщень сховищ (будівля №61, №62) встановлений факт відсутності засобів пожежогасіння та щитів на яких повинні зберігатись засоби пожежогасіння (відповідно до п.6 додатку №19 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України). Позивач жодних доказів у спростування таких висновків не подав.

Відтак, при проведенні службового розслідування комісією враховано відповідь від 30.10.2024 №821/1694/01-40. Окрім того, як акт службового розслідування так і наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності розкривають в чому полягає відсутність організації зі сторони командира НОМЕР_4 виконання плану пожежної безпеки, про що зазанчено вище. Відтак, вказані доводи позивача є необгрнутвоаними.

З огляду на вищенаведене, спростовуються доводи позивача про надуманість зауважень командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_5 з приводу порушення порядку на території військового містечка.

Щодо доводів позивача про те, що командир військової частини НОМЕР_4 (як командир військового формування рівня полк) наділений правами командира бригади в розумінні Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і сам відповідає за ведення господарства частини, в цих питаннях він не підпорядкований командиру військової частини НОМЕР_1 спростовуються абз.8 розділу 7 Положення про військову частину НОМЕР_4 , яке затверджено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.06.2022 №146 БГ, - командир військової частини НОМЕР_4 безпосередньо підпорядковується командиру військової частини НОМЕР_1 та є прямим начальником усього особового складу військової частини НОМЕР_4 .

Доводи позивача про те, що виконання військовою частиною НОМЕР_4 завдань за призначенням, то відповідні завдання за наказами командира військової частини НОМЕР_1 виконуються повною мірою спростовуються актом службового розслідування, показами свідків та матеріалами справи.

Щодо доводів позивача про те, що письмове пояснення підполковника ОСОБА_6 від 16.12.2024, на яке покликається відповідач у своєму відзиві по своїй суті є новим доказом, що отриманий після відкриття провадження у даній судовій справі та не досліджувався в ході службового розслідування. Тому позивач просив не брати до уваги при розгляді справи вказане письмове пояснення від 16.12.2024. Однак, судом допитано в якості свідка ОСОБА_6 та встановлено, що 25.09.2024 після отримання вказівки командира військової частини НОМЕР_1 щодо необхідності проведення перевірки внутрішнього порядку у сховищах, складських, допоміжних приміщеннях військової частини НОМЕР_4 та дотримання у вказаних приміщеннях заходів протипожежної безпеки він мав телефонну розмову з командиром військової частини НОМЕР_4 полковником ОСОБА_1 з даного приводу. Полковник ОСОБА_1 повідомив свідка, що обхід та огляд території буде здійснювати майор ОСОБА_7 і по всіх питаннях звертатись до нього. Після спільного завершення огляду сховищ з майором ОСОБА_7 та виявленню ряду недоліків та порушень, свідком було повідомлено про це командира військової частини НОМЕР_1 . З метою усунення недоліків, командиром військової частини НОМЕР_1 відповідальній особі військової частини НОМЕР_4 майору ОСОБА_7 було визначено термін для усунення недоліків до 14.10.2024. Розпорядження про усунення недоліків з вказаним терміном до 14.10.2024 майором ОСОБА_7 доведено до позивача, що також підтверджено і свідком ОСОБА_7 . Відтак, судом враховані покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яким підтверджено обставини, зазначені в акті службового розслідування.

З приводу доводів позивача в частині виконання особовим складом військової частини НОМЕР_4 завдань за призначенням в ротаціях і в пункті постійної дислокації, забезпеченням функціонування двох інших частин та виділення значної частини особового складу для комплектування бойових бригад, судом встановлено наступне. Відповідач погоджується з тим, що на період дії воєнного стану певна кількість особового складу Збройних Сил України відряджається до визначених регіонів України для виконання завдань за призначенням, в тому числі і військовослужбовців військової частини НОМЕР_4 , про те проведеними заходами встановлено, що виконання законної вимоги командира військової частини НОМЕР_1 щодо наведення внутрішнього порядку у військової частини НОМЕР_4 (сховище №61, сховище №62) та забезпечення протипожежної безпеки було цілком можливим і залежало лише від «волі» командира військової частини НОМЕР_4 та її посадових осіб, які мали всі необхідні можливості для реалізації поставленого завдання. Окрім того, підтримання належного внутрішнього порядку та дотримання заходів протипожежної безпеки є прямим обов`язком командира. Свідок ОСОБА_7 повідомив, що особового складу військової частини було достатньо для виконання усного розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, позивач не навів достатнього обґрунтування з приводу протиправності дій з боку військової частини НОМЕР_1 щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Щодо доводів позивача про порушення командуванням військової частини НОМЕР_1 порядку перевірки стану пожежної безпеки у підпорядкованій військовій частині.

Наказом Міністерства оборони України від 29.09.2014 № 685 затверджено Положення про пожежну безпеку в системі Міністерства оборони України (зі змінами наказом МОУ від 24.06.2020 №224) далі Положення №685. Це Положення визначає завдання, обов`язки, права та забезпечення служб пожежної безпеки і пожежно-рятувальних підрозділів Міністерства оборони України, Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, а також порядок організації та забезпечення пожежної безпеки в Міністерстві оборони України, Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Положення №685, пожежна безпека в Міністерстві оборони України, Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту забезпечується шляхом проведення організаційних, технічних та інших заходів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для швидкого виклику пожежно-рятувальних підрозділів і успішного гасіння пожеж та ліквідації інших надзвичайних наслідків.

Відповідно до пункту 4 Розділу І Положення №685, завдання служб пожежної безпеки виконуються зокрема, в органах військового управління, військових частинах, вищих військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, військових частинах, підприємствах, установах та організаціях, що належать до сфери управління Міністерства оборони України, у бригадах, полках, окремих батальйонах, підрозділах охорони, органах забезпечення, навчальних центрах, закладах, підприємствах та установах, що входять до складу Державної спеціальної служби транспорту (далі - військові частини),- начальниками служб пожежної безпеки, нагляду у сфері пожежної безпеки, інструкторами з протипожежної профілактики, а там, де вони штатами не передбачені,- офіцерами (старшинами, сержантами) у відповідності до розподілу службових обов`язків, визначених наказом командира військової частини.

Частиною 12 розділу І Положення №685, визначено, що командири військових частин відповідають за забезпечення пожежної безпеки в підпорядкованих їм військових частинах, готовність особового складу пожежно-рятувальних підрозділів до дій щодо гасіння пожеж та рятування людей на них і забезпечують виконання вимог законодавства України, нормативно-технічних документів з питань пожежної безпеки, а також цього Положення.

Пунктом 3 Розділу IX Положення №685, зокрема визначено, що наказом командира військової частини з урахуванням пожежної небезпеки призначається службова особа, на яку у відповідності до розподілу службових обов`язків покладено виконання завдань начальника служби пожежної безпеки (начальника нагляду у сфері пожежної безпеки, інструктора з пожежної профілактики) та призначається пожежно-рятувальний підрозділ, призначаються відповідальні за пожежну безпеку будівель, споруд, приміщень.

Покликання позивача на Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03.07.2013 № 448, суд не бере до уваги, оскільки таке визначає організацію та завдання квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, та не стосується предмету розгляду у даній справі.

Щодо доводів позивача про те, що комісія з проведення службового не має достатньої компетенції для здійснення перевірки пожежної безпеки, ними не складалось жодних актів, не вносилось жодних відомостей в Журнал зауважень та пропозицій осіб, які проводять інспектування щодо усунення недоліків, виявлених під час перевірки експлуатації будівель, комунальних споруд, інженерних мереж та територій військових містечок, чи в Журнал обліку стану стрижневих блискавковідводів, суд такі до уваги не приймає, оскільки комісією з проведення службового розслідування не здійснювалась перевірка пожежної безпеки, а метою перевірки військової частини НОМЕР_4 було визначення стану внутрішнього порядку та в цілому стану пожежної безпеки на території частини; призначено службове розслідування з метою з`ясування обставин, причин та умов невиконання розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 стосовно наведення порядку в сховищах з автомобільною технікою та забезпечення протипожежних заходів посадовими особами військової частини НОМЕР_4 .

Інших зауважень стосовно спірного наказу чи причин для його скасування позовна заява не містить, у зв`язку із чим суд не вбачає правових підстав для його скасування.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи докази надані сторонами, покази свідків, суд відзначає, що відповідачем надано належні та допустимі докази на підтвердження своїх доводів та тверджень, у той час як позивачем не надано належних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Отже, за сукупності вказаних обставин доводи позивача не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи, у зв`язку із чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що наявними матеріалами справи підтверджено правомірність спірного наказу, а наведені позивачем доводи не дають суду підстав для його скасування. Відтак, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72,77, 90, 94, 139, 241 -246, 295 КАС України , суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, скасування наказу в частині, - відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.07.2025.

СуддяКарп`як Оксана Орестівна