Справа № 826/14053/17
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року Справа№826/14053/17

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у м.Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22.06.2017 року № 817 та № 817.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до двох договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 26.12.2008 року №6074 та № 6077 він є власником земельних ділянок площею 7,6342 га та 7,9611 га, що розташовані за адресою: Київська область, Васильківський район, Великосалтанівська сільська рада. Цільове призначення вказаних земельних ділянок: землі промисловості.

Так, з метою отримання витягів з технічної документації позивач, як власник вказаних земельних ділянок, 12.11.2012 року звернувся до Управління Держкомзему у Васильківському районі Київської області.

Відповідно до листів Управління Держкомзему у Васильківському районі Київської області №5519/02-1 та №5520/02-1 від 12.11.2012 року, нормативна грошова оцінка вказаних земельних ділянок не проводилась.

Відповідачем 22.06.2017 року стосовно позивача прийнято два податкових повідомлення-рішення:

№ 817 про нарахування зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 259301,70 грн.;

№ 817 про нарахування зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 248654,21 грн.

Вважає спірні податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки відповідно до п. 12.3.5. статті 12 ПК України у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об`єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються, виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Аналогічні положення міститься й у листі ДФС України від 19.01.2016 року №1656/7/99-99/17-04-02-16 «Про зміни до Податкового кодексу України на індексацію нормативно грошової оцінки земель».

З зазначених причин просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2017 року відкрито провадження у адміністративній справі № 826/14053/17 та проведено дії з підготовки справи до судового розгляду в порядку статті 110 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції до 15.12.2017 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року адміністративну справу № 826/14053/17 21 прийнято до провадження та замінено відповідача Головне управління ДФС у Київській області на Головне управління ДПС у Київській області (відокремлений структурний підрозділ) (код ЄДРПОУ ВП 44096797).

Представником відповідача 14.12.2017 надано письмові заперечення, а 23.06.2025 року письмовий відзив. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що відповідно до пункту 287.2 статті 287 ПК України облік фізичних осіб-платників земельного податку і нарахування відповідних сум провадиться щороку до 1 травня.

Згідно приписів статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані земельного кадастру.

Згідно з даними Земельного кадастру позивач є власником двох земельних ділянок площею 7,6342 га та 7,9611 га, що слугувало причиною прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Зазначає, що земельний податок нарахований позивачу згідно формули: площа земельної ділянки х тариф за 1 га землі 32571,089 грн.

З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 .

26.12.2008 року позивачем було придбано у власність земельні ділянки згідно договорів купівлі-продажу земельних ділянок №6074 площею 7,6342 га та №6077 площею 7,9611 га, які знаходяться за адресою: Київська область, Васильківський район, Великосалтанівська сільська рада, що підтверджується відповідними державними актами та не є спірною обставиною між сторонами. Цільове призначення вказаних земельних ділянок - землі промисловості.

З метою отримання витягів з технічної документації позивач, як власник вказаних земельних ділянок, 12.11.2012 року звернувся до Управління Держкомзему у Васильківському районі Київської області.

Відповідно до листів Управління Держкомзему у Васильківському районі Київської області №5519/02-1 та №5520/02-1 від 12.11.2012 року, нормативна грошова оцінка вказаних земельних ділянок не проводилась.

Відповідачем 22.06.2017 року стосовно позивача прийнято два податкових повідомлення-рішення:

№ 817 про нарахування зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 259301,70 грн.;

№ 817 про нарахування зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 248654,21 грн.

Як зазначив відповідач у запереченнях, земельний податок нарахований позивачу згідно формули: площа земельної ділянки х тариф за 1 га землі 32571,089 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 206 Земельного Кодексу України № 2768-ІІІ від 25.10.2001 року, використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в Порядку, визначеному цим Законом. Власники землі та землекористувачі, крім орендарів, сплачують земельний податок.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до приписів підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За вимогами статті 269 Податкового кодексу України, платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Статтею 270 Податкового кодексу України унормовано, що об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Підпунктом 14.1.125 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XIII, глави 2 розділу XIV цього Кодексу - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Згідно з вимогами пункту 284.1 статті 284 Податкового кодексу України Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Нові зміни щодо зазначеної інформації надаються до 1 числа першого місяця кварталу, що настає за звітним кварталом, у якому відбулися зазначені зміни.

Згідно до пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Положеннями пункту 275.3 статті 257 Податкового кодексу України передбачено, що ставки податку за земельні ділянки (за винятком сільськогосподарських угідь та земель лісогосподарського призначення) диференціюють та затверджують відповідні сільські, селищні, міські ради виходячи із ставок податку, встановлених пунктом 275.1 цієї статті, функціонального використання та місцезнаходження земельної ділянки, але не більше трикратного розміру цих ставок податку, з урахуванням коефіцієнтів, установлених пунктом 275.2 цієї статті.

Наведене свідчить, що органи місцевого самоврядування, центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва мають право змінювати ставки плати за землю.

Відповідно до п. 271.1 ст. 271 Податкового кодексу України, базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Судом встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок позивача на час спірних правовідносин не проводилась.

Разом з тим, відповідно до наявного в матеріалах справи рішення Великосалтанівської сільської ради № 44-3-УІІ від 25.12.2015 «Про встановлення ставок плати за землю на території Великосалтанівської сільської ради Васильківського району Київської області» встановлено ставки плати за землі на території зазначеної сільської ради та затверджено положення про встановлення ставок плати за землю на території сільської ради.

Відповідно до п.п. 4. 4 Положення ставка податку на земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, нормативно-грошову оцінку яких не проведено встановлюється в розмірі 5% відсотків від нормативно грошової оцінки площі ріллі по області.

Судом встановлено, що відповідно до даних Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру показник нормативної грошової оцінки 1 гектара ріллі у Київській області станом на 01.01.2016 становить 31 970,15 грн. за гектар. Отже, ставка податку у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки 1 гектара землі дорівнює 1598,51 грн.

Так, у власності позивача є земельна ділянка площею 7,6342 га, розмір податку за яку, виходячи з вищевикладеного, має становити 12203,33 грн. (1598,51*7,6342).

За земельну ділянку площею 7,9611 га розмір земельного податку повинен становити 12725,90 грн. (1598,51*7,9611).

Таким чином, на підставі зазначених вище норм права, суд приходить до висновку, що суми зобов`язань, які визначені відповідачем в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях від 22.06.2017 року № 817 про нарахування зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 259301,70 грн. та № 817 про нарахування зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 248654,21 грн. значно перевищують встановлені законом ставки, а тому спірні податкові повідомлення - рішення підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Податковим органом, як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність прийнятих ним спірних податкових повідомлень-рішень.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі положень Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 5, корпус А, код ЄДРПОУ ВП 44096797) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 22.06.2017 року № 817 та № 817.

Стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з судового збору у розмірі 5079 (п`ять тисяч сімдесят дев`ять) гривень 57 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 07 липня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова