Справа № 380/15994/24
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/15994/24 пров. № А/857/2507/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Довгої О.І.,

Шевчук С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року (головуючий суддя Карп`як О.О.), ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження в м. Львів, у справі №380/15994/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

25.07.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі -Управління) в якому просила: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови провести виплату ОСОБА_1 донарахованої пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 в розмірі 199 408,10 грн; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести виплату ОСОБА_1 донарахованої пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 в розмірі 199 408,10 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка згідно із частиною першою статті 61 Закону № 2262, як дружина померлого ОСОБА_2 , яка проживала з ним на день його смерті, має право на виплату неодержаної її чоловіком у зв`язку з його смертю нарахованої суми пенсії у загальному розмірі 199 408,13 грн, тому відмова відповідача у її виплаті є протиправною.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року та у задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 у справі №380/13766/21 Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області виконано, заборгованість за період з 01.12.2019 по 31.01.2022 становить 199408,13 грн. Зазначає, що доплата в сумі 199408,13 грн, обчислена на виконання судового рішення, а тому в розумінні статті 61 Закону №2262 не може вважатися невиплаченою сумою пенсії, оскільки пенсія є щомісячним періодичним платежем. Вказує на те, що виплата сум, нарахованих на виконання судових рішень, здійснюється за наявності відповідного цільового фінансування в порядку черговості виплат.

Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 у справі № 380/13766/21, визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Львівській області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку його пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «ТМО Міністерства внутрішніх справ по Львівській області» від 01.06.2021 за № 866 у розмірі 79 % сум грошового забезпечення станом на 19 листопада 2019 року за посадою, відповідною моїй остатній штатній посаді відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262- XII, постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» із врахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_2 перерахунок його пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «ТМО Міністерства внутрішніх справ по Львівській області» від 01.06.2021 за № 866 у розмірі 79 % сум грошового забезпечення станом на 19 листопада 2019 року за посадою, відповідною моїй остатній штатній посаді відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262- XII, постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» із врахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії.

Згідно з Розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № 9115921/4 ( ОСОБА_2 ) загальна сума доплати перерахованої пенсії за період з грудня 2019 року по січень 2022 року становить 199408,13 грн (а.с.16).

Докази виплати цієї суми у матеріалах справи відсутні.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 10.07.2023 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області від 18.01.2024 № 93/02-14, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 , 1953 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена спадкова справа № 556/2023. Єдиним Спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину є дружина померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий № НОМЕР_2 , яка проживає в АДРЕСА_1 .

На звернення позивача щодо виплати недоотриманої пенсії за померлого чоловіка ОСОБА_2 , відповідач листом від 19.01.2024 за № 1822-669/С-52/8-1300/24 повідомив, що станом на дату смерті ОСОБА_2 , рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 у справі № 380/13766/21 виконано, проведено відповідні перерахунки пенсії в порядку, встановленому судовим рішенням. Також цим листом відповідач вказав, що доплату обчислену ОСОБА_2 , на виконання судового рішення, позивач можете отримати за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати пенсії, яка була нарахована померлому.

Позивач вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті їй суми пенсії, що належала її чоловіку ОСОБА_2 , яка залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю у розмірі 199408,13 грн, звернулася з цим позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з статтею 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII) суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Згідно з частиною 1 статті 1-1 Закону № 2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Отже, право на отримання пенсійних виплат спадкоємці (правонаступники) мають у випадку, якщо така виплата була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак померлим не отримана.

Оскільки рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 у справі № 380/13766/21 набрало законної сили за життя померлого ОСОБА_2 і на виконання рішення суду Управлінням здійснено перерахунок пенсії з 01.02.2022 ОСОБА_2 (сума доплати за період з 01.12.2019 по 31.01.2022 становить 199 408,13 грн), ОСОБА_1 , як дружина померлого ОСОБА_2 , має право на отримання суми пенсії, які були йому нараховані за життя, однак не виплачені.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що право позивачки на отримання суми пенсії, що належала пенсіонерові ОСОБА_2 та залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, фактично не заперечувалася Управлінням, оскільки у листі-відмові від 19.01.2024 № 1822-669/С-52/8-1300/24 відповідач посилався лише на те, що спірну доплату, обчислену ОСОБА_2 на виконання судового рішення, позивачка зможе отримати за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати їй пенсії, яка була нарахована померлому.

Утім суд апеляційної інстанції не бере до уваги вказані аргументи відповідача, адже такі суперечать приписам статті 52 Закону № 1058 та статті 61 Закону № 2262. Більше того, позивачка звернулась до відповідача із заявою в порядку, передбаченому вище наведеним законодавчим вимогам, а не в порядку виконання судових рішень у справі № 380/13766/21.

Щодо доводів відповідача про те, що виплата сум, нарахованих на виконання судових рішень, здійснюється за наявності відповідного цільового фінансування в порядку черговості виплат, то суд апеляційної інстанції наголошує, що вказана обставина не була підставою для відмови позивачці у виплаті нарахованої пенсії померлого ОСОБА_2 , тому такі доводи відповідача суд відхиляє.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що право позивача на отримання вказаних сум пенсії, невиплачених її чоловікові у зв`язку зі смертю, є «законними очікуванням», оскільки така виплата передбачена національним законодавством, а тому таке майнове право підпадає під поняття «майно» у значенні статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо права позивача на виплату неодержаної її чоловіком у зв`язку з його смертю нарахованої суми пенсії у загальному розмірі 199 408,13 грн, тому відмова відповідача у виплаті такої є протиправною.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні викладено підстави задоволення позовних вимог, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування, оскільки не впливають на законність судового рішення.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у справі №380/15994/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді О. І. Довга
С. М. Шевчук