Справа № 580/4109/25
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року справа № 580/4109/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каліновської А.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» (далі позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.04.2025 №4787/23-00-07-04-01.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ним не було порушено норми податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Ед Темп» (), тому збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 674333 грн є протиправним, необґрунтованим, тому вважає, що оскаржуване ППР підлягають до скасування. Вказує, що висновки ГУ ДПС у Черкаській області, які вказані в акті перевірки, є безпідставними, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, базуються на припущеннях, не підтверджуються належними та допустимими доказами, виконання між позивачем та ТОВ «Ед Темп» господарських операцій підтверджується належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського обліку, зокрема, договором підряду, актами приймання виконаних будівельних робіт за липень 2021 року, платіжними дорученнями, банківськими виписками, оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 631, складеною Договірною ціною, підсумковими відомостями ресурсів.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач проти позову заперечив, надавши до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що за наслідками документальної позапланової невиїзної перевірки приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» контролюючим органом було встановлено факт заниження податку на додану вартість на загальну суму 674333 грн, у зв`язку із завищенням податкового кредиту внаслідок відображення останнім в податковому та бухгалтерському обліку господарських операцій з ТОВ «Ед Темп» по наданню послуг реконструкції автомобільної дороги загального користування державного значення М-21 Вистуновичі- Житомир-Могилів-Подільський (через м. Вінницю) на ділянці км 22+483 км 26+483, реальність здійснення яких вході проведення перевірки не підтверджено. Враховуючи вищезазначене, відповідач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесені з дотриманням норм законодавства України, тому скасуванню не підлягає.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що приватне підприємство «Центр-Монтаж-Енерго» (далі ПП «Центр-Монтаж-Енерго») зареєстровано юридичною особою 18.10.2006 (), перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Черкаській області як платник податків і зборів.

Наказом Головного управління ДПС у Черкаській області від 20.01.2025 №143-п призначено документальну позапланову невиїзну перевірку ПП «Центр-Монтаж-Енерго» щодо дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Ед Темп» () за липень 2021 року, які відображені в податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2021 року. Результати перевірки оформлені актом від 28.02.2025 №2588/23-00-07-04-01/34571728.

Вищезазначеною перевіркою встановлено порушення ПП «Центр-Монтаж-Енерго» вимог п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 674333 грн.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки позивачем подано на них заперечення до відповідача.

Рішенням Головного управління ДПС у Черкаській області від 28.03.2025 №7609/6/23-00-07-04-04 висновки акту перевірки від 28.02.2025 №2588/23-00-07-04-01/34571728 залишено без змін.

На підставі акту перевірки від 28.02.2025 №2588/23-00-07-04-01/34571728, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.04.2025 №4787/23-00-07-04-01, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем «податк на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на загальну суму 842916 грн, у тому числі 674333 грн за податковим зобов`язанням та 168583 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач вважаючи, що вищезазначене податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернення із даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Згідно п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності до п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної / розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних / розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні / розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Судом із матеріалів справи встановлено, що між ПП «Центр-Монтаж-Енерго» (Замовник) та ТОВ «Ед Темп» (Підрядник) укладено Договір підряду №210607 від 07.06.2021, відповідно до якою Замовник доручає Підряднику на свій ризик, власними і залученими силами та засобами, відповідно до Дефектного акту, кошторисної документації та умов цього Договору здійснити виконання робіт з реконструкції автомобільної дороги загального користування державною значення М-21 Висступовичі-Житомир-Могилів-Подільський (через м. Вінницю) на ділянці км. 22+483 км 29+485 Житомирська область, а Замовник зобов`язується прийняти надані згідно із цим Договором та чинним законодавством України належним чином виконані роботи та оплатити їх.

Виконання умов вищезазначеного Договору підряду №210607 від 07.06.2021 підтверджується локальним кошторисом на будівельні роботи, актами приймання виконаних будівельних робіт за липень 2021 року, платіжними дорученнями, банківськими виписками по рахунку Е:А694400 ПрАТ «АКОРДБАНК» за період з 01.06.2021 по 31.12.2022, оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 631, складеною Договірною ціною, підсумковими відомостями ресурсів. Кредиторська заборгованість становить 1 551 249,50 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що вищезазначені первинні бухгалтерські документи містять відомості, які у повній мірі відображають суть господарських операцій, що відбулись між позивачем та ПП «Нові Долиняни», відповідно, підтверджують рух активів та зміну майнового стану у процесі здійснення господарських операцій.

Разом з цим, висновки контролюючого органу про неможливість підтвердження факту здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Ед Темп» по наданню послуг реконструкції автомобільної дороги загального користування державного значення М-21 Вистуновичі- Житомир-Могилів-Подільський (через м. Вінницю) на ділянці км 22+483 км 26+483 - базуються лише на припущеннях контролюючого органу та спростовується вищенаведеними обставинами.

Податковим органом не спростовується той факт, що контрагент позивача ТОВ «Ед Темп» на момент вчинення господарських операцій було у відповідності до вимог чинного законодавства України зареєстровано платником ПДВ, здійснювало декларування результатів своєї діяльності у податковій звітності, подавало звітність у інші органи державної влади, його установчі документи не були визнані у судовому порядку недійсними.

Судом враховано, що у постанові Верховного Суду від 27.03.2024 у справі №380/12821/22 зазначено, що певні недоліки первинних документів, складених за результатами проведених господарських операцій, у тому числі видаткових та товарно-транспортних накладних, не тягнуть за собою втрату ними статусу належних первинних документів. Такі документи є належними і в тому разі, якщо вони заповнені з окремими недоліками, проте містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, а також підтверджують фактичне здійснення таких операцій. Також варто врахувати, що для цілей податкового обліку беруться до уваги, насамперед, економічні наслідки, створені господарськими операціями, а не особливості оформлення відповідних операцій. Податковий орган не застосував підхід «превалювання суті над формою» як принцип бухгалтерського обліку, та, як наслідок, не спростував наявності встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин та не з`ясував правову природу спірних правовідносин.

Контролюючим органом в акті перевірки від 28.02.2025 №2588/23-00-07-04-01/34571728 зазначено, що контрагент позивача ТОВ «Ед Темп» відсутня матеріально-технічна база та трудові ресурси, що на думку ГУ ДПС у Черкаській області свідчить про неможливість здійснення вищезазначених господарських операцій

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі № 160/3364/19 зазначила наступне: «…97. Спираючись на правові позиції Верховного Суду в постановах від 18 грудня 2018 року у справі № 816/1118/17, від 15 січня 2019 року у справі № 809/2918/13-а, суд апеляційної інстанції дійшов правильних висновків про те, що порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків; чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів; так само невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків. 103. Принцип індивідуальної відповідальності платника податків також застосував ЄСПЛ у рішеннях у справах «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії», «Булвес АД проти Болгарії», «Інтерсплав проти України», визначивши, що платник податків не може нести відповідальність за зловживання свого контрагента, якщо не буде доведено залученість цього платника до таких зловживань. 104. Зокрема, у пунктах 70, 71 рішення у справі «Булвес АД проти Болгарії» ЄСПЛ дійшов висновків, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов`язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення все-таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності. Ураховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов`язків з декларування ПДВ, неможливості з її сторони забезпечити дотримання постачальником його обов`язків щодо декларування ПДВ і той факт, що не було ніякого шахрайства стосовно системи оподаткування, про яке компанія-заявник знала чи могла знати, Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом з пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності. 106. Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що 23 травня 2020 року набрали чинності зміни до статті 112 ПК України, внесені Законом України від 16 січня 2020 року № 466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» (далі - Закон №466-IX). 107. Так, відповідно до пункту 112.2 статті 112 ПК України (у редакції Закону №466-IX) особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Також судом враховано висновки, які викладені Верховним Судом у постанові від 18.03.2024 у справі №480/1798/22 про те, що податкова інформація не є безумовною підставою для висновків про нездійснення господарських операції за умови наявності інших документів, що підтверджують реальність постачання товарів чи надання послуг і не є безперечним доказом на підтвердження доводів податкової інспекції про нереальність/безтоварність господарських операцій. Податкова інформація носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону і сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень. Процес аналізу інформаційних баз даних ДПС України та ЄРПН є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов`язань й податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 27.03.2024 у справі № 380/12821 вказано, що суди попередніх інстанцій правомірно відхилили доводи відповідача про нереальність господарських операцій позивача та його контрагентів з огляду лише на податкову інформацію щодо його контрагентів (відсутність достатніх трудових ресурсів осіб з відповідною спеціальною освітою, відсутність основних засобів, необхідних складських, виробничих приміщень та обладнання у періоді, що перевірявся тощо; дослідження ланцюга постачання), оскільки відомості, наявні в інформаційно-аналітичних базах як відносно контрагентів позивача, так і за ланцюгами постачання ТМЦ (виконання робіт, надання послуг), носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган, з урахуванням того, що надані платником податку документи повною мірою спростовують це.

Враховуючи, що наявними у матеріалах справи належним чином складеними первинними документами підтверджено факт реального виконання господарськи відносин між позивачем та ТОВ «Ед Темп», суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 01.04.2025 №4787/23-00-07-04-01 є протиправним та підлягає до скасування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то судові витрати зі сплати судового збору, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Інших доказів понесених судових витрат, станом на час прийняття рішення, матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст.2-14, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 01.04.2025 №4787/23-00-07-04-01.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 235, ) на користь приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» (20301, Черкаська обл., м. Умань, вул. Успенська, буд. 17, ) витрати зі сплати судового збору в сумі 12643 (дванадцять тисяч шістсот сорок три) грн 74 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА