Справа № 160/29663/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2025 року м. Дніпросправа № 160/29663/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 р. (суддя Царікова О.В.) в адміністративній справі №160/29663/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у звільненні позивача з військової служби протиправною; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 переглянути рішення командира щодо відмови у звільненні; скасувати рішення №1340Р від 30.06.2024 року військової частини НОМЕР_1 про відмову в звільненні з військової служби ОСОБА_1 , інн: НОМЕР_2 та задовольнити рапорт позивача (від 07.06.2024 р., вхідний № 2295) про звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що позивач звернувся до відповідача із рапортом про звільнення його з військової служби на підставі п.п. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", оскільки його батько загинув під час виконання військових обов`язків захисту Батьківщини, додавши до рапорту підтверджуючі документи. У задоволенні рапорту відповідачем відмовлено з формальних підстав.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 р., ухваленим а порядку спрощеного позовного провадження, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що суд не врахував усіх обставин справи, зокрема формальний підхід військової частини до документів, що підтверджують право позивача на звільнення. Також, відповідач відмовив у задоволенні рапорту позивача з інших підстав, ніж ті, на якій послався суд першої інстанції.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обгшрунтоване, вказуючи на відсутність підстав для звільнення позивача з військової служби, оскільки його батько не загинув, а помер внаслідок захворювання.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:

ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді мтрільця, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_3 . Позивач звернувся до відповідача з рапортом від 07.06.2024 (вих. №2295-р від 12.06.2024) про звільнення з військової служби відповідно до пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», до якого були долучені наступні документи: завірена копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , серія НОМЕР_4 ; завірена копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 , серія НОМЕР_5 ; завірена копія витягу із Наказу: Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України №280; Завірена копія Витягу із Військово-лікарської комісії Південного регіону протокол ;14; Завірена копія Витягу з наказу Міністерства оборони України №18; Завірена копія паспорту №228; Завірена копія картки платника податків №289; Завірена копія військового квитка №290.

Вважаючи протиправною відмову відповідача щодо не звільнення позивача за його рапортом від 07.06.2024 на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем при поданні рапортів про звільнення не було підтверджено наявність у нього оригіналів документів, в тому числі, шляхом завірення копій відповідно до Закону України «Про нотаріат», ним не було дотримано вимог абзацу 2 пункту 14.10 розділу XIV Інструкції №170, тому відповідачем правомірно не задоволено рапорт про звільнення, а тому позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.

Колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII (Закон №2232-XII) військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) , а саме -якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Як свідчать наявні у справі письмові докази, згідно витягу з наказу по стройовій частині № 280 від 07.10.2015 Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) солдат ОСОБА_2 , стрілець кулеметного відділення, який виконував службові (бойові) завдання у складі НОМЕР_6 зенітного ракетного полку (військова частина НОМЕР_7 АДРЕСА_1 ), вважається таким, що брав безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення, та вибув зі складу сил та засобів у зв`язку із загибеллю (смертю) з 03 жовтня 2015 року (а.с.15). Згідно витягу з протоколу № 14 від 15.01.2016 засідання Військово-лікарської комісії Південного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, захворювання і причина смерті, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини (а.с.19). Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_8 , ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 (а.с.11 звор. бік).

Як вбачається зі змісту листа-відповіді командира військової частини НОМЕР_1 № 1340-Р від 30.06.2024 (яке є предметом оскарження у цій справі), відмова у прийнятті рішення щодо звільнення з військової служби ґрунтується на двох документах - витягу з протоколу ВЛК № 14 від 15.01.2016 та витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_9 (по стройовій частині) №18 від 27.01.2016 (а.с.12). При цьому, зазначена відмова не містить посилання на наведений вище наказ № 280 від 07.10.2015 Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей), в якому зазначено саме про загибель (смерть) ОСОБА_2 .

Колегія суддів вважає, що відповідачем допущена неповнота з`ясування та перевірки усіх обставин при розгляді рапорту позивача, що призвело до прийняття необґрунтованої відмови, оформленої листом №1340-Р від 30.06.2024.

Щодо висновку суду першої інстанції про недотримання позивачем вимог абзацу 2 пункту 14.10 розділу XIV Інструкції №170 при подачі документів до рапорту.

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що зазначена обставина не була підставою для відмови відповідачем у задоволенні рапорту позивача, тому наведене судом першої інстанції в оскарженому рішенні обґрунтування не відповідає принципу верховенства права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав, передбачених статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, для скасування оскарженого рішення суду першої інстанції та прийняття у справі нового рішення.

Вирішуючи позовні вимоги, колегія суддів виходить з наступного.

Щодо визнання протиправної бездіяльність військової частини НОМЕР_1 по відмові у звільненні позивача з військової служби.

Як встановлено вище, відповідачем не допущено бездіяльності, оскільки рапорт позивача про звільнення з військової служби був розглянутий, за результатом чого прийнята відмова, оформлена листом від 30.06.2024 № 1340-Р, тому у задоволенні цієї позовної вимоги колегія суддів відмовляє.

Щодо скасування рішення №1340Р від 30.06.2024 військової частини НОМЕР_1 про відмову у звільненні позивача з військової служби.

Колегія суддів задовольняє цю позовну вимогу, визнає протиправним та скасовує рішення №1340Р від 30.06.2024.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача переглянути рапорт позивача від 07.06.2024.

Колегія суддів зобов`язує відповідача повторно розглянути рапорт позивача від 07.06.2024 із урахуванням витягу з наказу по стройовій частині № 280 від 07.10.2015 Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей), в якому зазначено про загибель (смерть) ОСОБА_2 , та прийняти рішення.

Позовна вимога про виключення позивача з особового складу військової частини НОМЕР_1 є передчасною, оскільки такі дії вчиняються після прийняття наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 р. в адміністративній справі №160/29663/24 - скасувати та ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення № 1340-Р від 30.06.2024 військової частини НОМЕР_1 , прийняте за результатом розгляду рапорту ОСОБА_1 від 07.06.2024.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 07.06.2024.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 01 липня 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш