Справа № 953/5608/25
Суддя: Лисиченко С. М.
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/5608/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2025 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді - Лисиченко С.М.,
за участю секретаря судового засідання Кот Я.А.,
розглянувши в залі суду в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
10 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м.Харкова електронним шляхом з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій просить суд скасувати постанову №1149-11 від 04.06.2025 по справі про адміністративне правопорушення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та закрити провадження у справі. Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_3 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 24.05.2025 він, ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції для перевірки документів, після чого був переданий співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_1 . Того ж дня його доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 ст. лейтенантом ОСОБА_3 було складено протокол № 1149-1 від 24.05.2025 про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП. Відповідно до вказаного протоколу зазначено, що 24.05.2025 року о 20 год. 25 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_1 було встановлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку і мобілізацію. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69 «Про загальну мобілізацію». № 27/2025 від 14.01.2025 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» ІНФОРМАЦІЯ_4 було здійснено оповіщення військовозобов`язаних. У протоколі про адміністративне правопорушення від 24.05.2025 року зазначено, що 22.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 військовозобов`язаному ОСОБА_1 поштовим зв`язком АТ «Укрпошта» була направлена повістка №2620098, яка сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, за місцем його ресстрації (проживання), а саме АДРЕСА_2 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 на 06.03.2025 o 09.00 год. для уточнення даних, а саме: відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, які відносяться до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста, згідно п.34, ст.7 Закону України «Про Єдиний державний ресстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Вищезазначена повістка №2620098 була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Таким чином, ОСОБА_4 був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме на 06.03.2025 о 09.00 год. год, однак у вказаний час до ІНФОРМАЦІЯ_7 не з`явився, про поважні причини не повідомив, чим порушив абз. 8 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». В поясненнях до вказаного протоколу ним було зазначено, що він не з`явився за викликом по повістці, оскільки вказану повістку не отримував, оскільки інколи проживає не за адресою ресстрації. За вказаною адресою проживає його батько, але він нічого йому не передавав .
Зазначає, що 04.06.2025 розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 24.05.2025, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 винесено спірну постанову, яке вваєжає незаконною з огляду на те, що що повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 на 06.03.2025 о 09.00 год. для уточнения даних він не отримував, в нього відсутня будь-яка інформація про те що вказана повістка взагалі направлялась на його адресу.
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 10.06.2025, визначено головуючу суддю у справі: Лисиченко С.М.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_1 : належним чином засвідченої копії матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (постанова №1149-1п від 04.06.2025); додаткові пояснення стосовно можливості отримання відповідачем відомостей щодо персональних даних ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт НОМЕР_1 виданий Київським МВРВ ХМУ УМВС України в Харківській області 11.07.2001, шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями яких є державні органи, передбачені ч. 3 ст. 14 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", з підтвердженням належними доказами; додаткові пояснення щодо інформації, які саме відомості ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт НОМЕР_1 виданий Київським МВРВ ХМУ УМВС України в Харківській області 11.07.2001, не оновлені, з підтвердженням належними доказами.
Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ІНФОРМАЦІЯ_2 .
23.06.2025 електронним шляхом до суду надійшов відзив начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 на позовну заяву, змісту якого вбачається, що проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечує у повному обсязі, вважає їх не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Притягнення до адміністративної відповідальності передбачає наявність скоєного правопорушення та вини.
Вказує, що відповідно до ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать 34 пункти, в тому числі відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації(п.34). Так, оскільки ОСОБА_5 згідно даних реєстру підлягає призову на військову службу під час мобілізації та ІНФОРМАЦІЯ_5 не володів відомостями щодо наявності у ОСОБА_5 прав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, в зв`язку з чим виникла необхідність для виклику позивача.
Під час автоматичної перевірки відомостей (персональних даних) внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів військовозобов`язаним, у яких, відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не має, які не заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України автоматично формується повістка про виклик за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Так, 22.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 військовозобов`язаному ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» була направлена повістка №2620098 (сформована автоматично за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів) за задекларованим місцем проживання, а саме АДРЕСА_3 . Згідно запису на рекомендованому повідомлені, який зроблений працівником поштового відділення зазначено 26.02.2025" нема дома". Згідно довідки про причини повернення з відбитком печатки Укрпошти на якій зазначена дата 03.03.2025 вищезазначена повістка № 2620098 була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 за вказаною адресою.
Таким чином, ОСОБА_1 був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме на 06.03.2025 о 09:00 годині, однак у вказаний час до ІНФОРМАЦІЯ_6 не з`явився про поважні причини неприбуття не повідомив, чим порушив абз.8 ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Зазначає, що 24.05.2025 працівниками поліції позивача було передано працівникам ІНФОРМАЦІЯ_3 та відносно ОСОБА_1 , уповноваженою на те особою, був складений протокол №1149-1 про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 статті 210-1 Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Громадянина ОСОБА_1 було своєчасно сповіщено про місце і час розгляду справи. З метою реалізації права на захист та можливості взяти участь в засіданні, висловити заперечення, надати докази тощо, розгляд справи був призначений на 04.06.2025. 04.06.2025 року о 14 годині 30 хвилин відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення скоєне громадянином ОСОБА_1 на якому позивач був присутній особисто.
Під час розгляду були з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи відповідно до вимог КУпАП, зокрема встановлено, що громадянин ОСОБА_1 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_9 , чим вчинив адміністративне правопорушення, встановлено його вина та обставини скоєного правопорушення під час дії особливого періоду в умовах воєнного стану. Відповідно до статті 283 КУпАП та інших вимог КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, з`ясувавши всі обставини по справі, оцінивши докази, керуючись законом і правосвідомістю, тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 виніс постанову по справі №1149-1 п від 04.06.2025 про накладення адміністративного стягнення.
Вважає, що справа про адміністративне правопорушення вирішена в точній відповідності із законом, а постанова по адміністративній справі № 1149-1 п від 04.06.2025 цілком законна та обґрунтована. Також звертає увагу суду, позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за неявку за викликом, а не за несвоєчасне уточнення даних.
На підставі викладеного прохає суд залишити постанову № 1149-1 п від 04.06.2025 без змін, винести рішення суду, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовити в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору покласти на позивача в повному обсязі.
24.06.2025 електронним шляхом до суду надійшли додаткові пояснення у справі на виконання ухвали суду від 12.06.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до змісту яких вказує, що відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є Міністерство оборони України (надалі за текстом - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (надалі за текстом - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру. Відповідно до ч.5 ст.5, 8, 9 цього Закону органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя. Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних. Згідно з ч.3 ст.14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною. Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Електронна інформаційна взаємодія, зокрема й надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України «Про публічні електронні реєстри», «Про розвідку» та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом. Так відповідно до ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать 34 пункти, в тому числі відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації (п.34).
Так, оскільки ОСОБА_5 згідно даних реєстру підлягає призову на військову службу під час мобілізації та ІНФОРМАЦІЯ_5 не володів відомостями щодо наявності у ОСОБА_5 прав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку з чим і виникла необхідність для виклику позивача. Про що зазначено в спірній постанові.
Зауважує, що не існує реєстрів, які б надавали відомості щодо наявності усіх підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Також надає копії матеріалів адміністративної справи №1149-1п щодо ОСОБА_1 .
У судове засідання, призначене на 07.07.2025 позивач не з`явився, про дату, час і місце проведення підготовчого розгляду повідомлений в установленому законом порядку та належним чином. До суду ОСОБА_1 подав заяву з проханням провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У поданому до суду відзивіна позовну заяву начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 прохає суд розглянути справу без участі сторони відповідача та постановити остаточне рішення на підставі доказів що містяться в матеріалах справи.
Представник третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_11 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Пояснень щодо позову подано не було, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
Згідно із ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З урахуванням ст.205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженець м.Харкова, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно з даними, які містяться у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , виданого 11.05.2022 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , військове звання солдат, склад рядовий, профіль - , військово-облікова спеціальність 000000А, категорія 2, придатність до проходження військової служби за станом здоров`я 03.05.2022 рішенням ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_13 визнаний обмежено придатним до військової служби за гр.ІІ ст.85а наказу МО України №405 від 2008 року. Призовною комісією при зарахований у запас згідно п.1 ч.1 ст.18 та п-2-7 ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Підлягає повторному медичному пересвідченню. Тимчаове посвідчення видано на підставі наказу МО України №610 від 21.11.2017.
22.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 військовозобов`язаному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» направлена повістка №2620098 (сформована автоматично за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів) за задекларованим місцем проживання: АДРЕСА_3 , про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_6 06.03.2025 о 09:00 для уточнення даних.
Згідно довідки про причини повернення з відбитком печатки Укрпошти на якій зазначена дата 03.03.2025, вищезазначена повістка № 2620098 була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 за вказаною адресою.
Згідно з даними роздруківки з реєстру за ідентифікатором військовозобов`язаного НОМЕР_3 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , останній перебуває ь на обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 , тип подання: причина: не прибув вчасно за повісткою до ТЦК та СП (ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію), порушення ВО від:16.03.2025, порушення ВО до:15.03.2026, номер звернення:Е1624751, дата звернення: 16.03.2025, примітка: особу доставлено. Скасовано автоматично. Картотека обліку: картотека вільних залишків. Підкартотека обліку: підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Дата введення інформації про особу в систему 15.11.2024. Звірка контактних даних 12.07.2024.
24 травня 2025 року офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 ст.лейтенантом ОСОБА_3 складено протокол №1149-1 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , про адміністративне правопорушення за ст.210-1 КУпАП, про те, що 24.05.2025 о 20 год. 25 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_1 було встановлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку і мобілізацію. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69 «Про загальну мобілізацію», № 27/2025 від 14.01.2025 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» ІНФОРМАЦІЯ_4 було здійснено оповіщення військовозобов`язаних.
Так, 22.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 військовозобов`язаному ОСОБА_8 поштовим зв`язком АТ «Укрпошта» була направлена повістка №2620098, яка сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, за місцем його реєстрації (проживання), а саме АДРЕСА_2 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 на 06.03.2025 о 09.00 год. год для уточнения даних, а саме: відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, які відносяться до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста, згідно п.34, ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Вищезазначена повістка №2620098 була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений постановою КМУ від 16.05.2024 №560 вбачається, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення даних.
Таким чином, ОСОБА_1 був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме на 06.03.2025 о 09.00 год. год, однак у вказаний час до ІНФОРМАЦІЯ_6 не з`явився про поважні причини неявки не повідомив, чим порушив абз.8 4.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.
ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, а також права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. Повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о «14» годині «30» хв. 04.06.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 в кабінеті № 20.
До протоколу додається: повітска №2620098.
У графі протоколу «Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягується до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначив наступне: "Я, ОСОБА_1 , не з`явився по повістці так як не отримував, іноді живе не вдома за адресою реєстрації. Батько, який живе вдома, нічого не передавав".
Примірник протоколу отримано ОСОБА_1 24.05.2025.
Постанова мотивована тим, що 24.05.2025 о 20 год. 25 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку і мобілізацію. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69 «Про загальну мобілізацію», № 27/2025 від 14.01.2025 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» ІНФОРМАЦІЯ_4 було здійснено оповіщення військовозобов`язаних.

Так, 22.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 військовозобов`язаному ОСОБА_1 поштовим зв`язком АТ «Укрпошта» була направлена повістка №2620098, яка сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, за місцем його реєстрації (проживания), а саме АДРЕСА_2 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 на 06.03.2025 о 09.00 год. год для уточнення даних, а саме: відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, які відносяться до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста, згідно п.34, ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Вищезазначена повістка №2620098 була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 за вказаною адресою.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений постановою КМУ від 16.05.2024 №560 вбачається, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: день проставления у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення даних.

Таким чином, ОСОБА_4 був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме на 06.03.2025 о 09.00 год. год, однак у вказаний час до ІНФОРМАЦІЯ_6 не з`явився про поважні причини неявки не повідомив, чим порушив абз.8 ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Копію постанови №1149-1п від 04.06.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 отримав 04.06.2025.

Судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Приписами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За змістом ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ч.2 ст.283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Положеннями ст.235 КУпАП України встановлено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210-1 КУпАП передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, 17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Абзацом 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Згідно із п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 № 560 (далі - Порядок 560), належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Таким чином, враховуючи положення Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є, зокрема, день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Фактично позивач не погоджується з постановою по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з підстав неотримання ним сповіщення про надходження повістки на його адресу місця проживання та реєстрації про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_6 за повісткою.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, доданих до відзиву ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 викликався повісткою № 2620098, сформованою 22.02.2025 року на 06.03.2025 року на 09 годину 00 хвилин, що направлена за адресою військовозобов`язаного ОСОБА_1 та повернулась із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Адреса реєстрації ОСОБА_1 , за якою здійснювався його виклик, є фактичною адресою місця проживання позивача, що ним не заперечувалось як у позовній заяві так і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Отже, фактично направлення повістки відбулося за належною адресою, повістка направлена 22.02.2025, що підтверджується даними поштового відстеження 833 на сайті "Укрпошта" та 03.03.2025 проставлено відмітку в довідці про причини повернення на адресу відправника щодо неможливості вручення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Доводів в позовній заяві про неналежне повідомлення, так само як і доказів того, що працівниками АТ "Укрпошта" не було дотримано порядку вручення поштового відправлення, матеріали справи не містять.

У зв`язку з неприбуттям позивача 06.03.2025 у визначений повісткою від 22.02.2025 № 2620098 час до ІНФОРМАЦІЯ_6 , був складений протокол про адміністративне правопорушення №1149-1 від 24.05.2025, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 , будучи оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме на 06.03.2025 о 09:00 годині, у вказану дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_6 без поважних причин не з`явився за викликом, про поважні причини неявки не повідомив, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Також у протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14:30 год. 04.06.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

04.06.2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 та винесено постанову №1149-1п про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Таким чином, враховуючи дотримання відповідачем положень п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період № 560, щодо належного оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, суд зазначає, що невчинення позивачем дій, які він повинен був вчинити у визначений законом строк, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку з чим суд доходить висновку про дотримання відповідачем вимог законодавства при складанні постанови №1149-1п.

Позивач в порушення вимог п. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», будучи зобов`язаним з`явитись до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманій повістці, до ІНФОРМАЦІЯ_6 у встановлений час не з`явився, при цьому, правомірність виклику позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки не є предметом розгляду у цій справі.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року )» (Постанови КЦС ВС від 07.10.2020 року у справі № 465/3586/17, від 08.10.2020 у справі № 712/22134/12, від 05.10.2020 у справі № 347/637/18, від 27.10.2020 у справі №243/11349/18).

А також: «Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)» (Постанова КЦС ВС від 20.10.2020 у справі №756/536/19, від 15.10.2020 у справі № 759/14004/15-ц, від 15.10.2020 у справі №157/398/15-ц, від 13.10.2020 № 161/4641/17, 20.10.2020 у справі № 213/112/19, від 12.10.2020 у справі № 585/2958/17, від 12.101.2020 у справі №521/7401/15, від 09.10.2020 у справі №161/7515/15-ц).

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При вирішенні адміністративного позову щодо оскарження дії суб`єкта владних повноважень суд у відповідності до положень ч.3 ст. 2 КАС України перевіряє чи прийнято воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи обставини справи та досліджені матеріали, суд доходить висновку про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Отже, постановляючи оскаржувану постанову, відповідач діяв правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України, а оскаржувана постанова є обґрунтованою, тобто прийнятою з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

З огляду на вищевикладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.2 ,3, 77, 94, 139, 143, 242-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_14 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ;

третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 .

Суддя- С.М. Лисиченко