Справа № 643/23475/21
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 р. Справа № 643/23475/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2024, головуючий суддя І інстанції: Ніколаєва О.В., м. Харків, по справі № 643/23475/21

за позовом ОСОБА_1

до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Московського районного суду міста Харкова (нині Салтівський районний суд міста Харкова) з позовом до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці (далі по тексту відповідач, Управління) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у складанні санітарно-гігієнічної характеристики умов праці позивача;

- зобов`язати відповідача скласти та надати санітарно-гігієнічної характеристики умов праці позивача.

Ухвалою Московського району суду міста Харкова від 05.01.2022 у справі №643/23475/21 адміністративній позов ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії направлено до Харківського окружного адміністративного суду для розгляду за підсудністю.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року у справі № 643/23475/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці щодо нескладання санітарно-гігієнічної характеристики ОСОБА_1 при підозрі у нього хронічного професійного захворювання (отруєння).

Зобов`язано Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці відповідно до пункту 84 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 №337, скласти санітарно-гігієнічну характеристики на ОСОБА_1 на підставі даних його трудової книжки, гігієнічної характеристики умов праці на аналогічних робочих місцях або типових санітарно-гігієнічних характеристик умов праці за результатами наукових досліджень в аналогічних професійних групах.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року у справі № 643/23475/21 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права. Скаржник вказує, що позивач працював на ВП «Шахта імені Скочинського» ДП «ДВЕК» та ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька», відповідно шахти розташовані на території міста Донецьк. На сьогоднішній день місто Донецьк знаходиться на тимчасово окупованої території України, а тому управління у відповідності до пункту 74 Порядку №337 направило приписи роботодавцям для надання документів про умови праці позивача, тобто на окуповану територію, але відповіді не отримано.

В той же час, документи відповідності до пункту 74 Порядку №337, які має надавати роботодавець (ВП Шахта імені Скочинського» ДП «ДВЕК» та ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька) з окупованої території не підпадають під виключення статті 9 Закону № 1207-VII (не стосуються актів цивільного стану), отже територіальний орган Держпраці не може отримувати завірені в установленому порядку та узгоджені з територіальним органом Пенсійного фонду України (на окупованій території) матеріали, що подаються роботодавцем з окупованої території до територіального органу Держпраці (Міжрегіонального управління) разом із супровідним листом

Таким чином, Управління не може використовувати документи (їх посвідчені копії) від роботодавця для складання інформаційної довідки відносно Позивача, оскільки вони не будуть мати юридичної сили відповідно до статті 9 Закону № 1207-VII, направляти припис роботодавцю, що розташований на окупованій території. Навіть у разі отримання Управління від роботодавця документів складання інформаційної довідки або санітарно-гігієнічної характеристики, такі документи відповідно до статті 9 Закону № 1207-VII є недійсним і не створюють правових наслідків для Управління, тобто відсутні будуть правові наслідки для складання санітарно-гігієнічної характеристики або інформаційної довідки при підозрі у працівника хронічного професійного захворювання.

Позивач своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до пунктів 1 та 3 частини першої статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, а також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що справа судом першої інстанції розглянута за правилами спрощеного провадження, від учасників справи не надійшло клопотання про розгляд справи за їх участю, правовідносини та предмет доказування у справі, не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, то за таких обставин колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працював у ВП «Шахта імені Скочинського» ДП «ДВЕК» та ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька», що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 02.07.1990.

У позовній заяві позивач зазначає, що співробітники Клініки науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань Харківського медичного університету провели медичне обстеження стану здоров`я останнього та дійшли висновку про те, що позивач має захворювання, яке визнано пов`язаними з виконанням його професійних обов`язків.

У зв`язку з вказаним Клініка науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань Харківського медичного університету на адресу відповідача направила запит про складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці робочого місця позивача.

Листом 21.10.2021 №К/35-82 Клініка науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань Харківського медичного університету повідомила відповідача про те, що інформація стосовно умов праці на робочому місці підприємств на яких працював позивач в архіві відповідача відсутня.

З метою підтвердження зв`язку супутнього діагнозу із професійним захворюванням, позивач звернувся до відповідача із листом про складання довідки на підставі даних трудової книжки позивача та гігієнічної характеристики умов праці на аналогічних його робочому місцю робочих місцях, або на підставі типових санітарно-гігієнічних характеристик умов праці за результатами наукових досліджень в аналогічних професійній групі позивача професійних групах, у відповідності до вимог пункту 84 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 №337 (далі по тексту - Порядок №337).

Відповідач листом від 03.11.2021 №04.7/м-1293Д відмовив у складанні інформаційної довідки з посиланням на те, що підприємство ВП «Шахта імені Скочинського» ДП «ДВЕК», розташовано у місті Донецьк, Донецької області та не було переміщено та непереєстровано на підконтрольну територію та продовжує функціонувати на тимчасово неконтрольованій території, архівні відомості про умови праці робітників зазначеного підприємства відсутні, у зв`язку з чим надати дані про умови праці, за час роботи позивача на вказаному підприємстві до санітарно-гігієнічної характеристики не має можливості. Водночас зазначено про те, що виробничі потужності ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» розташовані у місті Донецьк, Донецької області, разом з цим суб`єкт господарювання перереєстрований на контрольованій території, а саме проїзд Індустріальний, будинок 1, місто Авдіївка, Донецька область. Співробітниками відповідача спрямовано припис на наданння інформації необхідної для складання санітарно-гігієнічної характеристики на адресу вказаного підприємства, проте відповіді не отримано.

Не погодившись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду із відповідною позовною заявою.

Частково задовольняючи вимоги позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність та належним способом захисту прав позивача є покладання на відповідача зобов`язання відповідно до пункту 84 Порядку №337 скласти санітарно-гігієнічну характеристику на позивача на підставі даних його трудової книжки, гігієнічної характеристики умов праці на аналогічних робочих місцях або типових санітарно-гігієнічних характеристик умов праці за результатами наукових досліджень в аналогічних професійних групах, у зв`язку з чим, суд першої інстанції прийшов до висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 затверджено положення про Державну службу України з питань праці (далі по тексту - Положення №96).

Відповідно до статті 1 Положення №96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 13 статті 4 Положення №96 встановлено, що Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює контроль за своєчасністю та об`єктивністю розслідування нещасних випадків на виробництві, їх документальним оформленням і веденням обліку, виконанням заходів з усунення причин нещасних випадків, а пункт 27 встановлює, що дана установа проводить, у тому числі, розслідування та веде облік аварій і нещасних випадків, які підлягають спеціальному розслідуванню, аналізує їх причини, готує пропозиції щодо запобігання таким аваріям і випадкам.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 №337 затверджений Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві (далі по тексту - Порядок №337) який, визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що сталися з особами, визначеними частиною першою статті 35 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Приписами п.70-74, 79, 80-84 Порядку № 337 передбачено, що у разі підозри наявності в працівника хронічного професійного захворювання (отруєння) з метою встановлення діагнозу складається санітарно-гігієнічна характеристика умов праці (далі - санітарно-гігієнічна характеристика), що є одним з документів, з урахуванням якого вирішується питання про зв`язок хронічного професійного захворювання (отруєння) з впливом шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу (далі - виробничі фактори).

Санітарно-гігієнічна характеристика складається лікарем з гігієни праці територіального органу Держпраці за фактичним місцезнаходженням підприємства (установи, організації), де працює хворий, на запит керівника закладу охорони здоров`я, що забезпечує надання вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги, за поданням лікаря-профпатолога із залученням (у разі потреби) голови та членів комісії закладу охорони здоров`я, який проводить періодичні медичні огляди.

Запит щодо складення санітарно-гігієнічної характеристики заклад охорони здоров`я згідно з додатком 13 протягом трьох робочих днів після виявлення у працівника підозри на хронічне професійне захворювання (отруєння) надає керівнику територіального органу Держпраці за фактичним місцезнаходженням підприємства (установи, організації), де працює (працював) хворий.

Копії запиту надсилаються: робочому органу Фонду за фактичним місцезнаходженням підприємства (установи, організації), де працює (працював) хворий; роботодавцю.

Високоспеціалізовані профпатологічні заклади охорони здоров`я, яким надано право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань, можуть надсилати запити до територіальних органів Держпраці з обґрунтуванням необхідності внесення доповнень до санітарно-гігієнічних характеристик.

Для складення санітарно-гігієнічної характеристики керівник територіального органу Держпраці надсилає припис роботодавцю для надання необхідних документів за встановленою формою згідно з додатком 15.

Строк надання документів не повинен перевищувати 15 робочих днів з часу отримання зазначеного припису.

У разі потреби зазначений строк може бути продовжено за згодою керівника територіального органу Держпраці з метою проведення роботодавцем додаткових лабораторних, інструментальних, хронометражних та інших вимірювань (досліджень) умов праці, необхідних для складення санітарно-гігієнічної характеристики.

Завірені в установленому порядку та узгоджені з робочим органом Фонду матеріали подаються до територіального органу Держпраці разом із супровідним листом.

Територіальний орган Держпраці протягом п`яти робочих днів після складення та підписання акта всіма членами комісії готує санітарно-гігієнічну характеристику згідно з додатком 16.

Строк складення санітарно-гігієнічної характеристики не повинен перевищувати 45 днів з моменту отримання відповідного запиту. Вимоги до інформації, яка зазначається в санітарно-гігієнічній характеристиці шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, визначені у додатку 12.

Санітарно-гігієнічна характеристика підписується лікарем з гігієни праці та затверджується керівником територіального органу Держпраці.

Особи, які підписали акт обстеження умов праці, а також ті, що склали санітарно-гігієнічну характеристику, несуть відповідальність за достовірність зазначеної у них інформації щодо умов праці та трудового процесу згідно з вимогами законодавства.

На непрацюючих пенсіонерів або осіб, які не працюють, лікарем з гігієни праці територіального органу Держпраці складається інформаційна довідка про умови праці працівника у разі підозри в нього хронічного професійного захворювання (отруєння) (далі - інформаційна довідка) згідно з додатком 14 на підставі даних про умови праці на їх робочих місцях у разі збереження цих робочих місць на підприємстві (в установі, організації), де вони раніше працювали, а у разі їх відсутності - отриманих на підставі наукових досліджень (розробок), характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах. У разі проведення обстеження підприємства (установи, організації) для складення інформаційної довідки - зазначене обстеження проводиться за участю представника робочого органу Фонду, профспілки, працівника або уповноваженої особи від працівника.

У разі коли працівник працював на кількох підприємствах (в установах, організаціях), санітарно-гігієнічна характеристика складається територіальним органом Держпраці, який здійснював державний нагляд (контроль) за останнім підприємством (установою, організацією), де працював працівник, з додаванням у разі потреби інформаційних довідок від інших територіальних органів Держпраці, які здійснювали державний нагляд (контроль) за підприємствами (установами, організаціями), де він працював раніше.

Якщо на час складання санітарно-гігієнічної характеристики працівник не підпадав під вплив шкідливих виробничих факторів, що могли викликати хронічне професійне захворювання (отруєння), ураховується його попередня робота, пов`язана з дією шкідливих виробничих факторів незалежно від стажу роботи на (останньому) підприємстві (в установі, організації). У такому разі санітарно-гігієнічна характеристика складається територіальним органом Держпраці, який здійснював державний нагляд (контроль) за підприємством (установою, організацією), де були умови для розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння).

У разі виникнення підозри на хронічне професійне захворювання (отруєння) після припинення контакту працівника із шкідливими виробничими факторами (пізній силікоз, деякі онкологічні захворювання тощо), а також у разі неможливості отримання даних про його умови праці (ліквідація підприємства (установи, організації), цеху, дільниці, робочого місця або в разі тривалої зупинки виробничого процесу, відсутності даних в архівах підприємства (установи, організації) та територіального органу Держпраці, робота за кордоном тощо) інформаційна довідка складається на підставі даних трудової книжки та гігієнічної характеристики умов праці на аналогічних робочих місцях або типових санітарно-гігієнічних характеристик умов праці за результатами наукових досліджень в аналогічних професійних групах.

Відповідно до положень п.85-88 Порядку №337 санітарно-гігієнічна характеристика складається територіальним органом Держпраці у чотирьох примірниках та надсилається: закладу охорони здоров`я, який надіслав запит щодо її отримання; робочому органу Фонду; підприємству (установі, організації), де працює (працював) працівник.

Санітарно-гігієнічна характеристика зберігається протягом строку, визначеного типовими та галузевими переліками видів документів, затверджених відповідно до законодавства. Санітарно-гігієнічна характеристика може бути використана протягом п`яти років, якщо умови праці працівника за цей час не змінилися, що підтверджується довідкою роботодавця (особи) або відповідного територіального органу Держпраці.

Облік санітарно-гігієнічних характеристик та інформаційних довідок ведеться територіальними органами Держпраці в журналі за формою згідно з додатком 17.

У разі незгоди із санітарно-гігієнічною характеристикою заявник має право оскаржити її в судовому порядку.

Із системного аналізу наведених положень Порядку №337, колегія суддів доходить до висновку, що відповідач зобов`язаний скласти санітарно-гігієнічну характеристику, як орган, який здійснював державний нагляд (контроль) за відповідним підприємством (установою, організацією), де працював позивач, із додаванням у разі потреби інформаційних довідок від інших територіальних органів Держпраці, які здійснювали державний нагляд (контроль) за підприємствами (установами, організаціями), де він працював раніше.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що позивач працював у ВП «Шахта імені Скочинського» ДП «ДВЕК» та ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька», що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 02.07.1990 (а.с. 8-11 том 1).

Співробітники Клініки науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань Харківського медичного університету провели медичне обстеження стану здоров`я останнього та дійшли висновку про те, що позивач має захворювання, яке визнано пов`язаними з виконанням його професійних обов`язків.

У зв`язку з вказаним Клініка науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань Харківського медичного університету на адресу відповідача направила запит про складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 .

Листом №К/35-82 від 21.10.2021 Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці (а.с. 12 том 1) повідомило Клініку науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань Харківського медичного університету про те, що інформація стосовно умов праці на робочому місці підприємств на яких працював позивач в архіві відповідача відсутня.

Далі позивач звернувся до відповідача із листом про складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 у відповідності до вимог пункту 84 Порядку №337.

Відповідач листом від 03.11.2021 №04.7/м-1293Д (а.с. 14 том 1) повідомив позивача на те, що підприємство ВП «Шахта імені Скочинського» ДП «ДВЕК», розташовано у місті Донецьк, Донецької області та не було переміщено та непереєстровано на підконтрольну територію та продовжує функціонувати на тимчасово неконтрольованій території, архівні відомості про умови праці робітників зазначеного підприємства відсутні, у зв`язку з чим надати дані про умови праці, за час роботи позивача на вказаному підприємстві до санітарно-гігієнічної характеристики не має можливості. Водночас зазначено про те, що виробничі потужності ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» розташовані у місті Донецьк, Донецької області, разом з цим суб`єкт господарювання перереєстрований на контрольованій території, а саме проїзд Індустріальний, будинок 1, місто Авдіївка, Донецька область. Співробітниками відповідача спрямовано припис на надання інформації необхідної для складання санітарно-гігієнічної характеристики на адресу вказаного підприємства, проте відповіді не отримано.

Поряд з цим, в ході розгляду справи відповідачем не надано суду доказів виконання вимог пункту 84 Порядку №337, а саме доказів складання санітарно-гігієнічної характеристики на підставі даних трудової книжки позивача та гігієнічної характеристики умов праці на аналогічних робочих місцях з останнього місця роботи позивача або типових санітарно-гігієнічних характеристик умов праці за результатами наукових досліджень в аналогічних професійних групах.

Разом з тим, враховуючи, що підозра на хронічне професійне захворювання у позивача виникла після припинення контакту працівника із шкідливими виробничими факторами, та у зв`язку з неможливістю отримання даних про його умови праці від підприємства, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України, відповідач повинен скласти інформаційну довідку про умови праці, керуючись вимогами пункту 84 Порядку № 337 - на підставі даних трудової книжки та гігієнічної характеристики умов праці на аналогічних робочих місцях або типових санітарно-гігієнічних характеристик умов праці за результатами наукових досліджень в аналогічних професійних групах.

Таким чином, виходячи з приведеного колегією суддів встановлено, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не складення санітарно-гігієнічної характеристики на позивача при підозрі у нього хронічного професійного захворювання (отруєння) на ВП «Шахта імені Скочинського» ДП «ДВЕК» та ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька». Неможливість складання довідки відповідач обґрунтував тим, що вказані позивачем підприємства знаходяться на тимчасово окупованій території.

При цьому, доводи апеляційної скарги відповідача про те, що у зв`язку з неможливістю отримання даних про умови праці, відсутності даних в архівах Управління та відсутності гігієнічної характеристики умов праці на аналогічних робочих місцях або типових санітарно-гігієнічних характеристик умов праці за результатами наукових досліджень в аналогічних професійних групах, Управління не мало можливості скласти інформаційну довідку стосовно ОСОБА_1 у відповідності до пункту 84 Порядку №337, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Так, відповідно до пункту 1 Положення про Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці, затверджене наказом Державної служби України з питань праці від 29.10.2020 №140 (далі Положення), Міжрегіональне управління є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується. Повноваження Міжрегіонального управління поширюються на територію Донецької та Луганської областей.

Пунктом 4 Положення визначено, що Міжрегіональне управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема:

- здійснює контроль за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці (п.п.7),

- здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України (управління у Донецькій та Луганській областях, відділення в районах і містах обласного значення) законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб (п.п.11),

- здійснює контроль за своєчасністю та об`єктивністю розслідування нещасних випадків на виробництві, їх документальним оформленням і веденням обліку, виконанням заходів з усунення причин нещасних випадків (п.п.12);

- здійснює державний нагляд (контроль) у сфері гігієни праці, у тому числі нагляд (контроль) за: факторами виробничого середовища та виробничих операцій, наявність та виконання яких можуть шкодити здоров`ю працівників; виконанням заходів щодо запобігання виникненню професійних захворювань; дотриманням вимог санітарних норм та правил; своєчасним здійсненням профілактичних заходів, спрямованих на попередження шкідливої дії факторів виробничого середовища і трудового процесу, збереження здоров`я працівників, наявністю обов`язкових медичних оглядів працівників (п.п.14);

- забезпечує складення санітарно гігієнічних характеристик умов праці для подальшого визначення зв`язку захворювання з умовами праці (п.п.26);

- проводить: розслідування та веде облік аварій і нещасних випадків, які підлягають спеціальному розслідуванню, аналізує їх причини, готує пропозиції щодо запобігання таким аваріям і випадкам; технічне розслідування обставин та причин виникнення аварій, пов`язаних із використанням газу в побуті, а також видає за результатами таких розслідувань обов`язкові до виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, громадянами рішення; розслідування обставин та причин виникнення гострих і хронічних професійних захворювань та отруєнь, моніторинг стану умов праці та здоров`я працівників як складову державного соціально гігієнічного моніторингу (п.п.27).

Пунктом 6 Положення передбачено, що Міжрегіональне управління для виконання покладених на нього завдань має право, зокрема: залучати спеціалістів органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, вчених, представників організацій роботодавців, профспілок та інших інститутів громадянського суспільства, а також підприємств, установ та організацій (за погодженням з їх керівниками) для розгляду питань, що належать до компетенції Міжрегіонального управління (п.п.1); отримувати в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності та їх посадових осіб інформацію, документи та інші матеріали, необхідні для виконання покладених завдань (п.п.2), користуватися відповідними інформаційними базами даних державних органів, органів місцевого самоврядування, державною системою урядового зв`язку, іншими технічними засобами (п.3).

Згідно із пунктом 7 Положення Міжрегіональне управління під час виконання покладених на нього завдань взаємодіє в установленому порядку з територіальними органами міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також підприємствами, установами, організаціями на відповідній території з питань, віднесених до його компетенції.

Таким чином, відповідач мав можливість отримати необхідні для складання інформаційної довідки відомості, відповідно до визначених Положенням повноважень, адже за приписами п84 Порядку №337 у разі зупинки виробничого процесу та відсутності даних в архівах, інформаційна довідка складається на підставі даних трудової книжки та гігієнічної характеристики умов праці на аналогічних робочих місцях або типових санітарно-гігієнічних характеристик умов праці за результатами наукових досліджень в аналогічних професійних групах.

Колегія суддів наголошує, що на відповідача як на орган, який здійснював державний нагляд (контроль) за останнім підприємством (установою, організацією), на якому працював позивач, відповідно до Порядку № 337 покладено обов`язок виконати вимоги цього Порядку.

Крім того неможливість виконання відповідачем та підприємство своїх обов`язків, не може створювати для особи непропорційний та надмірний тягар, та негативні наслідки.

Оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадити чітку процедуру утворення комісії з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання та проведення розслідування нещасного випадку на виробництві, що сприяло б юридичній визначеності у спірних правовідносинах, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі №819/1249/17.

Також, помилковими є посилання заявника апеляційної скарги на висновки Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №759/1443/22 щодо недійсності документів, виданих підприємствами, що знаходяться на тимчасово окупованій території, оскільки, в даному випадку від відповідача не вимагається використовувати такі документи, враховуючи, що за п.84 Порядку №337 у разі неможливості отримання даних про умови праці (ліквідація підприємства (установи, організації), цеху, дільниці, робочого місця передбачено складання інформаційної довідки на підставі даних трудової книжки та гігієнічної характеристики умов праці на аналогічних робочих місцях або типових санітарно-гігієнічних характеристик умов праці за результатами наукових досліджень в аналогічних професійних групах.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги з посиланням на постанову Верховного Суду від 29.06.2023 у справі №810/4456/18, оскільки висновки у даній справі стосуються державних органів та органів місцевого самоврядування, утворених на тимчасово окупованій території, що не є релевантним до спірних правовідносин.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що на відповідача як на орган, який здійснював державний нагляд (контроль) за останнім підприємством (установою, організацією), на якому працював позивач, відповідно до Порядку № 337 покладено обов`язок виконати вимоги цього Порядку, зокрема, скласти відповідно до пункту 84 Порядку № 337 інформаційну довідку про умови праці на позивача.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Згідно з частиною другою статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи заявника апеляційної скарги, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За пунктом 1 частини першої статті 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 по справі № 643/23475/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді Л.В. Любчич С.П. Жигилій