Справа № 761/33303/16-а
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/761/15/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Харечко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії в порядку ст. 383 КАС України по справі №761/33303/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними; зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними; зобов`язання вчинити дії.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2017р., яка набрала законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними; зобов`язання вчинити дії - задовольнено частково.

Визнано неправомірними дії Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугою років, виходячи із розрахунку 90% від середнього заробітку, зазначеного в довідці прокуратури Генеральної прокуратури України №18-574зп від 04 квітня 2016р., відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії).

Зобов`язано Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01 травня 2016р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-574зп від 04 квітня 2016р. в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою та виплатити з урахуванням раніше проведених виплат без обмеження розміру пенсії.

Стягнуто за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В решті позову було відмовлено.

У лютому 2025р. до суду від позивача надійшла заява про визнання протиправними дій вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в порядку ст. 383 КАС України, в якій заявник просив суд:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Дарницький район) щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, щляхом застосування з 01 січня 2025р. до її обрахунку та виплати положень ст. 46 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», а також понижуючих коефіцієнтів згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025р. №1 та виплати з 01 січня 2025р. у зменшеному розмірі;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Дарницький район) виконати рішення постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2017р. по справі №761/33303/16-а, яке набрало законної сили, та з 01 січня 2025р. скасувати понижуючі коефіцієнти до обрахування та виплати пенсії ОСОБА_1 , повернути її розмір до попереднього рівня її фактичного нарахування в повному обсязі 41256,18 грн. без будь-яких обмежень максимального розміру, а також виплатити різницю між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром пенсії з 01 січня 2025р. по день проведення повного фактичного розрахунку у цьому розмірі.

В обґрунтування заяви зазначено, що з 01 січня 2025р. пенсію позивача відповідачем було перераховано та виплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту на підставі ст. 46 Закону України «Про державний бюджет України» та Постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025р. №1, що, на переконання позивача, призвело до порушення його конституційного права на судовий захист, а в особі посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, держава ухилилася від виконання судового рішення, яке набрало законної сили, задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів позивача.

З огляду на викладені обставини, заявник просив суд задовольнити вимоги заяви у повному обсязі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2025р. призначено вказану заяву до судового розгляду в порядку письмового провадження.

17 квітня 2025р. на адресу суду надійшли письмові пояснення заявника.

Заперечення на вказану заяву Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві до суду не подавались.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, встановив наступне.

Відповідно ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, а також за КАС України

Згідно із ч.ч.1, 4 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви (ч. 5 ст. 383 КАС України).

Частина 6 ст. 383 КАС України передбачає, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст. 249 цього Кодексу.

Підставами для застосування даної норми є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Відповідно до п.п.7, 8 ч.2 ст. 383 КАС України у заяві про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду зазначаються інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформація про хід виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, постаноовю Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2017р., яка набрала законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними; зобов`язання вчинити дії - задовольнено частково.

Визнано неправомірними дії Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугою років, виходячи із розрахунку 90% від середнього заробітку, зазначеного в довідці прокуратури Генеральної прокуратури України № 18-574зп від 04 квітня 2016р., відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії).

Зобов`язано Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01 травня 2016р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 18-574зп від 04 квітня 2016р. в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою та виплатити з урахуванням раніше проведених виплат без обмеження розміру пенсії.

Стягнуто за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В решті позову було відмовлено.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до 17 січня 2025р. нараховувалась та виплачувалась пенсія в розмірі із розрахунку 90% від середнього заробітку, зазначеного в довідці прокуратури Генеральної прокуратури України № 18-574зп від 04 квітня 2016р. у розмірі 41256,18 грн. (зазначене не заперечується ані позивачем, ані відповідачем).

Разом з тим, відповідно ст. 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що у 2025р. у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995р. № 379/95-ВР «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

03 січня 2025р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період дії воєнного стану», якою визначено розміри і порядок застосування обмежувальних коефіцієнтів до спеціальних пенсій. Постанова №1 набрала чинності з дня опублікування та застосовується з 01 січня 2025р.

Зазначена постанова, розроблена та затверджена Кабінетом Міністрів України на виконання своїх конституційних повноважень з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат та є обов`язковою для виконання органами Пенсійного фонду України. Вищезазначеною Постановою, Уряд визначив розміри і порядок застосування обмежувальних коефіцієнтів до спеціальних пенсій. Відповідно до вказаної постанови, для тієї частини пенсійних виплат, розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановлюються коефіцієнти до відповідних сум перевищення: від 10 до 11 прожиткових мінімумів - 0,5, від 11 до 13 прожиткових мінімумів - 0,4, від 13 до 17 прожиткових мінімумів - 0,3, від 17 до 21 прожиткових мінімумів - 0,2. Для виплат, які перевищують 21 розмір прожиткового мінімуму, встановлено коефіцієнт 0,1. До розрахунку беруться пенсійні виплати, призначені особам, які втратили працездатність, з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством.

Отже, обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 здійснено у зв`язку зі зміною законодавства, яке відбулось у 2025р., що свідчить про виникнення нових обставин і, відповідно, інших правовідносин.

У зв`язку із чим, перевірка на предмет правомірності дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, які полягають у виплаті пенсії ОСОБА_1 у 2025р. в обмеженому розмірі, має здійснюватись в окремому, самостійному провадженні, а не шляхом встановлення судового контролю в порядку ст. 383 КАС України в межах справи №761/33303/16-а.

Частиною 6 ст. 383 КАС України передбачено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення.

Враховуючи відсутність підстав для визнання дій відповідача щодо виконання рішення протиправними, суд дійшов висновку, що заява позивача в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі №761/33303/16-а піддягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 256, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії в порядку ст. 383 КАС України по справі №761/33303/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними; зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: