Справа № 640/5423/20
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 640/5423/20

04 липня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , підприємець, позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі ГУ ДПС у Київській області, відповідач), в якому просив (з урахуванням уточненої позовної заяви):

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ірпінського управління ГУ ДПС у Київській області форми Ш від 19.10.2017 № на суму 8827,51 грн;

визнати протиправним та скасувати рішення №218 Ірпінського управління ГУ ДПС у Київській області про виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку з 01.01.2019;

визнати правомірним подання ФОП ОСОБА_1 податкових декларацій платника єдиного податку до Ірпінського управління ГУ ДПС у Київській області та сплату єдиного податку як платника єдиного податку на 3 групі оподаткування у період з 01.01.2019 до теперішнього часу;

визнати безпідставним та помилковим нарахування боргу з урахуванням суми пені на суму 9971,57 грн;

стягнути з відповідача на користь ФОП ОСОБА_1 сплачену раніше суму боргу в розмірі 9971,57 грн в рахунок майбутніх податкових зобов`язань.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Законом України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

На підставі пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2825-IX (в редакції Закону № 3863-ІХ) та Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399, проведено автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України; за його результатами дана справа передана на розгляд та вирішення Тернопільському окружному адміністративному суду.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 прийнято до провадження адміністративну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, розгляд справи розпочато спочатку. Одночасно цією ухвалою замінено відповідача у справі Головне управління ДПС у Київськiй областi (ідентифікаційний код юридичної особи 43141377) на правонаступника Головне управління ДПС у Київськiй областi (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44096797, адреса місцезнаходження 03151, місто Київ, вулиця Святослава Хороброго, 5А).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є платником єдиного податку з 01.01.2012. У вересні 2019 року підприємець, звернувшись до контролюючого органу за довідкою про відсутність боргу, з`ясував, що має борг (нараховано штрафні санкції та пеню) і його виключено з реєстру платників єдиного податку. Такі обставини виникли через те, що позивач у квітні та липні 2015 року сплату єдиного податку провів на неправильний (старий) рахунок отримувача коштів. Така помилка була пізніше виправлена, кошти були зараховані на правильний рахунок у період з 06.11.2015 по 28.04.2016, станом на 19.05.2016 позивач заборгованості не мав.

Проте далі відповідачем по цьому факту нараховано штраф за несвоєчасне перерахування єдиного податку, про що прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення (далі ППР) від 19.10.2017 № на суму 8827,51 грн та нараховано пеню. А ще прийнято рішення №218 про виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку з 01.01.2019 через несплату протягом двох послідовних кварталів податкових зобов`язань.

Мотиви позову зводяться до такого: 1. Вчинення позивачем дій, хоча і помилкових, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, до того ж, згодом така помилка була виявлена позивачем, та вжиті відповідні заходи щодо спрямування коштів за належністю. 2. Рішення №218 про виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку з 01.01.2019 оскаржене в адміністративному порядку, вмотивованого рішення про результати її розгляду чи повідомлення про продовження строку розгляду скарги позивачу не надсилалося, а тому скарга вважається задоволеною.

Також позивач зазначив, що у зв`язку з необхідністю отримати довідку про відсутність податкового боргу, він сплатив безпідставно нараховану штрафну санкцію та пеню на загальну суму 9971,57 грн, а тому просить зарахувати її в рахунок майбутніх податкових зобов`язань.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовних вимог не визнав. Вважає, що ним правомірно застосовано штраф за несвоєчасно сплачене узгоджене грошове зобов`язання підприємцем за 1 квартал 2015 року та півріччя 2015 року. Просив у позові відмовити.

У поданих позивачем до суду запереченнях підприємець вказує на ті ж обставини, що й у позовній заяві, наполягаючи, що у розглядуваному випадку мала місце помилка, кошти були перераховані в бюджет проте на невірний рахунок.

Після прийняття цієї справи Тернопільським окружним адміністративним судом до провадження, відповідач подав до суду ще один відзив. Вказує, що несплата платником єдиного податку протягом двох послідовних кварталів є підставою для анулювання реєстрації платником єдиного податку. Окрім того, вважає це підставою для нарахування штрафних санкцій згідно з оскаржуваним ППР.

Ухвалою суду від 27.03.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні, одночасно цією ухвалою зобов`язано відповідача надати пояснення з приводу несвоєчасного розгляду скарги підприємця.

На виконання вимог цієї ухвали ГУ ДПС у Київській області повідомило, що пояснень надати не може, бо терміни зберігання таких документів закінчилися.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 зареєстрований з 03.07.2008 як фізична особа підприємець, з 01.01.2012 перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, бу платником єдиного податку 3 групи.

При сплаті єдиного податку за 1 квартал 2015 року та півріччя 2015 року у сумі 10934,64 грн та 9406,86 грн відповідно позивач перерахував такі податкові зобов`язання на неправильний рахунок Державної казначейської служби. Перерахування коштів до бюджету підтверджується долученими до матеріалів справи виписками по банківському рахунку підприємця, а саме: 28.04.2015 на суму 10934,64 грн на рахунок 0007 ГУ ДКСУ у Київській області з відміткою банку про зарахування коштів, 16.07.2015 на суму 9406,86 грн на рахунок 0007 ГУ ДКСУ у Київській області з відміткою банку про зарахування коштів.

У подальшому після виявлення помилки щодо зарахування коштів на невірний рахунок за заявою позивача проведено перерахування коштів з одного бюджетного рахунку на інший протягом періоду з 06.11.2015 по 28.04.2016. Такі обставини підтверджуються відомостями долученої до справи інтегрованої картки підприємця за 2015-2016 роки по єдиному податку з зазначенням підстави для зарахування коштів для сплати податку: «перерахування коштів з одного бюджетного рахунку на інший».

Відповідачем видана позивачу станом на 19.05.2016 довідка №571/10/10-31-23-15 про відсутність заборгованості по платежах до бюджету, яка долучена до матеріалів справи.

У подальшому Ірпінським управлінням ГУ ДПС у Київській області було проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати позивачем узгодженого податкового зобов`язання по єдиному податку за період з 19.10.2015 по 17.10.2017, за результатами якої складено акт від 19.10.2017 №163/10-36-13-04/ НОМЕР_1 та винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 19.10.2017 № про застосування штрафу на суму 8827,51 грн за несвоєчасно сплачений єдиний податок. Також нараховано пеню, яка відображена в інтегрованій картці платника податків за період з 06.11.2015 по 28.04.2016 у загальній сумі 764,86 грн (у тому числі за 2015 рік 758,59 грн, за 2016 рік 6,27 грн).

Надалі 01.11.2018 головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Ірпінського управління ГУ ДПС у Київській області Бовтун В.В. проведена перевірка щодо порушення умов перебування платником єдиного податку на спрощеній системі оподаткування позивачем.

За наслідками вказаної перевірки відповідачем складено акт №594 від 01.11.2018 «Про результати камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування» (далі - Акт перевірки), за висновками якого позивачем порушено умови перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме: не сплачено протягом двох послідовних кварталів податкові зобов`язання в сумі 9778,83 грн, чим порушено абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 та абз. 3 п. 299.15 ст. 299 Податкового кодексу України (далі ПК України).

На підставі складеного Акту перевірки відповідачем прийнято рішення №218 про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку з 01.01.2019.

Не погодившись із зазначеним рішенням підприємець звернувся до Ірпінського управління ГУ ДФС у Київській області зі скаргою від 21.10.2019 про скасування рішення №218 про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку.

Скарга позивача від 21.10.2019 із вимогою скасувати рішення №218 про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку з 01.01.2019 була отримана відповідачем 21.10.2019, про що свідчить відбиток штампу відповідача на скарзі, яка міститься у матеріалах справи.

Відповіді на цю скаргу контролюючим органом не надано, скарга не розглянута.

ФОП ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача зі скаргою від 08.01.2020 з вимогою підтвердити його статус як платника єдиного податку на третій групі, яка зареєстрована відповідачем 08.01.2020.

У відповідь на повторну скаргу від 08.01.2010 ГУ ДПС у Київській області надіслало позивачу лист про розгляд скарги від 04.02.2020, у якому зазначило, що через несвоєчасну сплату єдиного податку за 1 квартал 2015 року та півріччя 2015 року, правомірно прийнято рішення про виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку. Водночас у цій же відповіді підтверджено перерахування помилково сплачених коштів по сплаті єдиного податку в сумі 20341,50 грн на правильний рахунок, які позивач сплатив у 2015 році на інший бюджетний рахунок в якості єдиного податку. Також ГУ ДПС у Київській області у своєму листі-відповіді визнало факт надання позивачу несвоєчасної відповіді на скаргу від 21.10.2019 (а фактично відповідь взагалі не була надана).

З пояснень позивача вбачається, що далі у зв`язку з необхідністю отримати довідку про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів, він 10.09.2019 сплатити нарахований борг з урахуванням суми пені, який станом на 10.09.2019, становив 9971,57 грн.

Не погоджуючись з ППР про застосування штрафу, нарахуванням пені та рішенням про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку з 01.01.2019, позивач звернувся до суду з цим позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

За правилами пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку, як передбачено пунктом 38.1 статті 38 ПК України, визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Главою 1 розділу XIV ПК України встановлені правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку.

Відповідно до пунктів 291.2 і 291.3 статті 291 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Пунктом 300.1 ст. 300 ПК України передбачено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Відповідно до пункту 295.3 статті 295 ПК України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал (абзац другий пункту 294.1 статті 294 ПК України).

Згідно з пунктом 296.3 статті 296 ПК України платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Зарахування місцевих податків та зборів, до яких згідно зі статтею 10 ПК України відноситься, зокрема, й єдиний податок, до відповідних місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України (далі - БК України).

Частиною 1 статті 43 БК України визначено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Згідно частин 4, 5 статті 45 БК України податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і визнаються зарахованими до державного бюджету з дня їх зарахування.

Крім цього, пунктом 22.4 статті 22 Закону України від 5 квітня 2001 року N 2346-ІІІ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Згідно статті 300.1 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

У спірному випадку судом встановлено, що позивачем проведено у строк, визначений ПК України для сплати єдиного податку (строк сплати до 20.05.2015 та 19.08.2015), перерахування коштів на сплату єдиного податку за 1 квартал 2015 року та півріччя 2015 року. Проте позивача допустив помилку і сплатив кошти на неправильний бюджетний рахунок.

Водночас допущена позивачем помилка (сплата єдиного податку на старий бюджетний рахунок) не свідчить про несплату необхідної суми єдиного податку у визначений законодавством строк та не спричинила настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави в цілому, оскільки кошти в подальшому у будь-якому разі підлягали перерахуванню на єдиний казначейський рахунок. Вчинення позивачем дій, хоча і помилкових, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, до того ж, згодом така помилка була виявлена позивачем, та вжиті відповідні заходи щодо спрямування коштів за належністю.

Такі висновки суд узгоджуються з правовими позиціями, викладеними Верховним Судом у постановах від 12.06.2018 у справі N 826/1/16 (К/9901/28108/18), від 17.01.2018 у справі N 2а-2686/09/2670 (К/9901/2649/18), від 11.04.2019 у справі № 822/3323/17 (К/9901/48445/18).

Отож прийняте ГУ ДПС у Київській області податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 19.10.2017 № на суму 8827,51 грн є протиправним та підлягає скасуванню. Окрім того, були відсутні й підстави для нарахування пені, яка за період з 06.11.2015 по 28.04.2016 за даними інтегрованої картки становить 764,86 грн (у тому числі за 2015 рік 758,59 грн, за 2016 рік 6,27 грн).

Водночас загальна сума штрафу та пені, які нараховані через помилкове зарахування коштів на інший рахунок, складає 9592,37 грн. Судом встановлено, що позивач окрім поточних платежів додатково 10.09.2019 сплатив суму 9971,57 грн на погашення податкового боргу по єдиному податку. Враховуючи, що суд визнав неправомірним нарахування податкового боргу по єдиному податку в сумі 9592,37 грн (суму штрафу і пені), то саме така сума коштів вважається переплатою (надміру сплаченою) та підлягає поверненню чи зарахуванню в рахунок майбутніх платежів підприємця. Позивач не підтвердив, що решта суми боргу 379,20 грн (9971,57 грн 9592,37 грн) виникла саме за обставин неправильного зарахування коштів у 2015-2016 роках.

Стосовно рішення про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку, то суд зазначає про таке.

Підпунктом 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України визначено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів, платники єдиного податку.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статтею 299 ПК України, відповідно до підпункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

За змістом положення пункту 299.2 цієї статті центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Відповідно до пункту 299.10 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

При цьому, абз. 1 пункту 299.11 статті 299 ПК України передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

За наслідками проведення правового аналізу наведених вище норм ПК України Верховний Суд при розгляді аналогічних та схожих адміністративних справ сформував наступні висновки: реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (постанови від 26.02.2019 у справі №805/1396/17-а, від 05.02.2019 у справі №805/206/17-а, від 24.01.2019 у справі №813/1346/18, від 05.06.2018 у справі №813/4266/17).

Як вбачається з тексту оспорюваного рішення №218 та інших наявних матеріалів справи, таке рішення було прийнято відповідачем на підставі акта камеральної перевірки від 01.11.2018 №594, який, у свою чергу, містить лише відомості про суму податкового боргу 9778,83 грн у графі про несплату протягом двох послідовних кварталів податкових зобов`язань.

Водночас враховуючи наведені вище обставини щодо своєчасної сплати підприємцем єдиного внеску за 1 квартал та півріччя 2015 року, проте на помилковий рахунок, суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті рішення №218 про виключення з реєстру платників єдиного податку не врахував усіх обставин, діяв всупереч та не у відповідності до повноважень, наданих йому законодавством України, та без законних на те підстав, а тому зазначене рішення контролюючого органу є протиправним і підлягає скасуванню.

Дані висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду про те, що допущення помилки під час сплати суми податкового зобов`язання, що не призвела до ненадходження відповідної суми податку до бюджету у визначений законом строк, не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений Податковим кодексом України строк, а відтак i для висновку про наявність підстав для виключення позивача з реєстру платника єдиного податку (постанова від 05.06.2018 у справі №813/4266/17).

Окрім того, не може залишитися поза увагою і та обставина, що скарга платника податку на рішення №218 про виключення з реєстру платників єдиного податку відповідачем не розглянута у визначений ПК України строк.

Пунктом 56.2. статті 56 ПК України встановлено, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Згідно з пунктом 56.8. статті 56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Відповідно до пункту 56.9. статті 56 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Згідно з абзацами 2 та 3 пункту 56.9 статті 56 ПК України якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника контролюючого органу (або його заступника), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника контролюючого органу (або його заступника) про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що юридичним наслідком порушення контролюючим органом встановленого ПК України або продовженого рішенням керівника контролюючого органу (його заступника) строку розгляду скарги платника податків, тобто ненаправлення впродовж цих строків платнику податків вмотивованого рішення за результатами розгляду скарги, є визнання скарги такою, що повністю задоволена на користь платника податків з наступного за днем закінчення зазначених строків дня. В свою чергу, визнання скарги повністю задоволеною на користь платника податків означає, що оскаржене рішення контролюючого органу з цього часу припинило регулюючу дію та не створює для платника податків юридичного обов`язку.

Відповідач не розглянув первинну скаргу від 21.10.2019 та не надіслав підприємцю у передбачений 20-денниий строк вмотивованого рішення щодо розгляду скарги позивача, а також не надсилав позивачу рішення керівника (або його заступника) контролюючого органу про продовження строку розгляду скарги позивача понад 20-денний строк.

Таким чином, скарга ФОП ОСОБА_1 вважалася задоволеною.

Позивачем заявлено ще одна позовна вимога, а саме позивач просив визнати правомірним подання ФОП ОСОБА_1 податкових декларацій платника єдиного податку до Ірпінського управління ГУ ДПС у Київській області та сплату єдиного податку як платника єдиного податку на 3 групі оподаткування у період з 01.01.2019 до теперішнього часу (суд вважає, що мається на увазі по дату подання позову 05.03.2020).

Водночас суд не встановив жодних порушень прав позивача відповідачем стосовно не прийняття відповідачем податкової звітності, позовна заява не містить жодних пояснень та мотивів щодо цієї вимоги, а також доказв. Оскільки судовому захисту підлягають лише порушені права позивача, а матеріали справи не містять жодних доказів невизнання чи то неприйняття ГУ ДПС у Київській області податкової звітності підприємця, то у задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити.

Суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4204,00 грн, що підтверджується квитанцією за 05.03.2020 та меморіальним ордером №25 від 19.03.2020, тобто за п`ять позовних вимог.

Судом частково задоволено вимоги стосовно розміру нарахованої пені та про зарахування коштів сплаченого податкового боргу у рахунок майбутніх платежів та відмовлено у задоволені вимоги про визнання правомірним подання податкових декларацій.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір підлягає до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2942,80 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Київській області (вулиця Святослава Хороброго, 5А, місто Київ, 03151, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу в ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області форми Ш від 19.10.2017 № на суму 8827,51 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Київській області №218 про виключення фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку з 01.01.2019.

Визнати протиправним нарахування пені фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 за період з 06.11.2015 по 28.04.2016 в сумі 764,86 грн (у тому числі за 2015 рік 758,59 грн, за 2016 рік 6,27 грн).

Зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області зарахувати фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 суму безпідставно нарахованих штрафних санкцій та пені по єдиному податку в загальному розмірі 9592,37 грн в рахунок майбутніх податкових зобов`язань.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2942,80 грн (дві тисячі дев`ятсот сорок дві грн 80 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений і підписаний 04 липня 2025 року.

Суддя Чепенюк О.В.