Справа № 120/9188/25
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

07 липня 2025 р. Справа № 120/9188/25

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Чернюк Алла Юріївна, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправни дій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, в якому він просить:

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.12.2024 року у справі № 120/10034/24 щодо виплати грошового забезпечення у заниженій сумі з 30.01.2020 по 27.01.2023 ОСОБА_1 .

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошове забезпечення з 30.01.2020 по 27.01.2023 виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, Законом «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021, Законом «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 та Законом «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 на відповідні тарифні коефіцієнти та провести виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 30.01.2020 по 31.12.2020 виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня 2020 року, з 01.01.2021 по 31.12.2021 виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня 2021 року, з 01.01.2022 по 31.12.2022 виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня 2022 року, з 01.01.2023 по 27.01.2023 виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня 2023 року, у загальній сумі 182689,20 грн. виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, Законом «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021, Законом «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 та Законом «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 на відповідні тарифні коефіцієнти із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44, з урахуванням виплачених сум.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з метою з`ясування виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/10034/24, він звернувся до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

У відповідь на звернення відповідач повідомив, що військовою частиною було здійснено нарахування грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 27.01.2023. У зв`язку з відсутністю коштів на реєстраційному рахунку військової частини НОМЕР_1 для виплати за судовим рішенням, виконати рішення суду в частині виплати нарахованої суми відповідач немає можливості. Військовою частиною буде здійснено виплату нарахованих за судовим рішенням коштів по мірі надходження відповідного фінансування.

Відповідно до п. п. 3, 5, 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Оглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали, доходжу висновку, що у відкритті провадження в адміністративній справі за даним позовом слід відмовити з наступних підстав.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 170 КАС України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду.

Так, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03.12.2024 у справі № 120/10034/24, яке набрало законної сили 03.01.2025, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити ОСОБА_1 перерахунок його грошового забезпечення з 30.01.2020 по 27.01.2023 виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 та Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 на відповідні тарифні коефіцієнти, та провести виплату, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаного рішення позивачу було здійснено виплату.

З метою нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 05.02.2025 звернувся до відповідача із відповідною заявою.

Відповідач листом від 17.02.2025 повідомив, що військовою частиною було здійснено нарахування грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 27.01.2023. У зв`язку з відсутністю коштів на реєстраційному рахунку військової частини НОМЕР_1 для виплати за судовим рішенням, виконати рішення суду в частині виплати нарахованої суми відповідач немає можливості. Військовою частиною буде здійснено виплату нарахованих за судовим рішенням коштів в порядку черговості після виділення коштів з Державного бюджету України.

Отже, як вбачається із позовної заяви, позовні вимоги позивача фактично зводяться до оскарження дій відповідача щодо неналежного, на думку позивача, виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.12.2024 по справі №120/10034/24, яке набрало законної сили.

Тобто, спірні правовідносини, що є предметом спору у цій справі стосуються невиконання (неналежного виконання), рішення адміністративного суду у справі №120/10034/24.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами (ч. 1 ст. 370 КАС України).

Виконання судового рішення може відбуватися у добровільному та примусовому порядку, а судовий контроль за виконанням рішення суду здійснює суд, що його ухвалив.

Із тексту позовної заяви слідує, що відповідачем рішення суду у справі №120/10034/24 виконувалося добровільно, однак позивач фактично не погоджується із способом його виконання, та як наслідок звертається до суду із іншим позовом.

Однак, позивачем не враховано, що у межах позовного провадження у цій справі не можна зобов`язати відповідача виконувати чинне судове рішення у бажаний для позивача спосіб. Виконання судового рішення від 03.12.2024 по справі №120/10034/24 є завершальною стадією судового провадження.

Якщо позивач не погоджується із станом виконання прийнятого на його користь судового рішення, то він вправі ініціювати процедуру його примусового виконання.

Так, за приписами ст. 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Питання примусового виконання рішень врегульовані Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон від 02.06.2016 року № 1404-VIII)

Частиною 1 статті 1 Закону від 02.06.2016 року № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відтак, суд звертає увагу позивача, на недопустимість зобов`язання суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення із конкретизацією способу та порядку виконання рішення від 03.12.2024 року по справі №120/10034/24.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Крім цього, розділом IV КАС України врегульовано окремі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення, та передбачено, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснює суд який його ухвалив. Способи судового контролю за виконанням судового рішення встановлені нормами статей 382 - 383 КАС України.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статтей 382, 383 КАС України (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не шляхом подання нового адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі, а тому позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами необхідно повернути особі, яка подала позовну заяву.

Керуючись ст.ст. 170, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправни дій та зобов`язання вчинити дії.

2. Роз`яснити позивачу, що згідно з ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

3. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна