Справа № 640/13770/22
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2025 року Справа№640/13770/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кошкош О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

24.08.2022 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати вимоги Головного управління ДПС у м. Києві про сплату боргу від 13.05.2019 № Ф-69698-17У.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що 13.05.2019 Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято вимогу про сплату боргу № Ф-69698-17У за якою станом на 30.04.2019 обліковується борг по єдиному соціальному внеску в сумі 7668,54 грн.

Позивач вказала, що у період за який нараховано борг по єдиному соціальному внеску в сумі 7668,54 грн. вона працювала в НАК «Нафтогаз Україна», а роботодавець здійснював сплату єдиного соціального внеску, що виключає підстави для нарахування та сплати єдиного внеску.

Тому, вважаючи вимоги про сплату боргу (недоїмки) протиправними, позивач звернулася до суду із цим позовом з метою її скасування.

29.08.2022 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні). (https://reyestr.court.gov.ua/Review/106111059).

07.10.2022 на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначив, що згідно з даними інформаційно-комунікаційної системи Головного управління ДПС у м. Києві у ОСОБА_1 за кодом платежу 71040000 (для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність) обліковуються в автоматичному режимі за жовтень 2018 року в розмірі мінімального страхового внеску за кожен місяць, та щоквартальні нарахування з І кварталу 2019 року - І квартал 2021 року в розмірі мінімального страхового внеску за кожен місяць, на загальну суму 25 526,38 грн, а саме: 19.10.2018 - за IV квартал 2018 року у сумі 2 457,18 грн; 21.01.2019 - за І квартал 2019 року в сумі 2 457,18 грн; 19.04.2019 - за II квартал 2019 року в сумі 2 457,18 грн; 19.07.2019 - за IІІ квартал 2019 року в сумі 2 457,18 грн; 21.10.2019 - за IV квартал 2019 року в сумі 2 457,18 грн; 20.01.2020 - за І квартал 2020 року в сумі 2 754,18 грн; 21.04.2020 - за II квартал 2020 року в сумі 2 078,12 грн; 20.07.2020 - за ІІІ квартал 2020 року в сумі 1 039,06 грн; 19.10.2020 - за IV квартал 2020 року в сумі 3 178,12 грн; 19.01.2021 - за І квартал 2021 року в сумі 3 300,00 грн.

Станом на 19.01.2021, згідно з даними ІКС Головного управління ДПС у м. Києві, у ОСОБА_1 обліковувалась заборгованість у розмірі 25 526,38 гривень. Таким чином, засобами ІКС Головного управління ДПС у м. Києві в автоматичному режимі сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 13.05.2019 № Ф-69698-17У та направлено ОСОБА_1 .

Також відповідач вказав, що відповідно до ч. 9 ст. 4 Закону № 755-VI фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Отже, з огляду зазначену норму Закону, припинення підприємницької діяльності пов`язано з позбавленням статусу підприємця внаслідок внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Зважаючи на те, що згідно з даними Єдиного державного реєстру позивачем діяльність не припинено, а отже і статус платника єдиного внеску не припинено, то вимога про сплату боргу з єдиного соціального внеску є законною та обґрунтованою.

Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду.

З метою забезпечення розгляду адміністративної справи здійснено автоматизований розподіл судових справ між іншими окружними адміністративними судами України.

Адміністративну справу передано до Донецького окружного адміністративного суду. За результатами автоматизованого розподілу справи головуючим у даній справі призначено суддю Кошкош О.О.

17.03.2025 ухвалою Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу № 640/13770/22 прийнято до розгляду суддею Кошкош О.О. Зобов`язано позивача в 5-ти денний строк з дня отримання цієї ухвали надати суду засобами електронного зв`язку через підсистему ЄСІТС Електронний суд або на електронну пошту суду: актуальну інформацію про місцезнаходження, адресу електронної пошти та номер засобів зв`язку з ним; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Зобов`язано відповідача надати суду у строк до 31.03.2025: довідку про доходи ОСОБА_1 за період жовтень 2018 року - січень 2021 року (включно); Інтегровану карту платника податку єдиного соціального внеску ОСОБА_1

24.03.2025 у встановлений судом строк позивачем надано актуальну інформацію про місцезнаходження, адресу електронної пошти та номер засобів зв`язку та власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

03.07.2025 на адресу суду від позивача надійшли додаткові докази.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 13.12.2011 отримала свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю № 4792.

03.08.2015 на підставі заяви ОСОБА_1 було зупинено право на зайняття адвокатською діяльністю згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

07.04.2016 на підставі заяви ОСОБА_1 було поновлено право на зайняття адвокатською діяльністю згідно п. 1 ч. 4 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

На підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів та відповідно до статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-VI, 13.05.2019 Головним управління ДПС у м. Києві сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-69698-17У на суму 7668,54 грн.

Вважаючи, що вимога про сплату боргу (недоїмки) є протиправною та підлягає скасуванню, позивач звернулася з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Відповідно до ст. 1 Закону № 2464, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 1 статті 4 Закону № 2464-VI визначено, що платниками єдиного внеску з поміж інших категорій суб`єктів є: роботодавці; фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності

Частиною 2 статті 6 Закону № 2464-VI визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI, єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI).

Відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Крім того, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 9 Закону № 2464-VI).

Суд зауважує, що мета участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування полягає у гарантуванні особі матеріального забезпечення у разі настання страхового випадку (як то безробіття, тимчасова непрацездатність, нещасний випадок на виробництві чи професійне захворювання, досягнення пенсійного віку тощо).

Платниками єдиного внеску є роботодавці та особи, які забезпечують себе працею самостійно (у т. ч. фізичні особи - підприємці).

В силу вимог ст. 4 Закону № 2464-VI роботодавців, фізичних осіб підприємців та особі, які провадять незалежну професійну діяльність визначено окремими платниками єдиного внеску.

В силу вимог Закону № 2464-VI, за найманого працівника єдиний внесок сплачує роботодавець; фізична особа підприємець та особа, які провадять незалежну професійну діяльність сплачує єдиний внесок самостійно.

Зазначені механізми передбачені з метою участі усіх без винятку працюючих осіб (у тому числі, і тих, що забезпечують себе працею самостійно) у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як встановлено судом, оскаржена вимога про сплату боргу (недоїмки) від 13.05.2019 № Ф-69698-17У сформована за період з жовтня 2018 року по 30.04.2019.

Разом з тим у період з жовтня 2018 року по 30.04.2019 позивач працювала за трудовим договором як найманий працівник та вважалася застрахованою особою. Зокрема судом встановлено факт роботи позивача згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 05.08.2003:

- у період з 06.08.2018 по 31.05.2019 на посаді головного юрисконсульта Відділу загальної судової роботи Юридичного департаменту НАК «Нафтогаз України».

Також згідно витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування (форма ОК-5) судом встановлено, що у період з серпня 2018 року по травень 2019 року включно, позивач отримував заробітну плату в НАК «Нафтогаз України» та протягом вказаного періоду роботодавцем нараховувався та сплачувався єдиний внесок.

В такому випадку позивач саме як найманий працівник вважався застрахованою особою у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Попри це, за період з жовтня 2018 по 30.04.2019 позивачу нараховано до сплати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Суд зазначає, що особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема, адвокатську, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем у розмірі не меншому за мінімальний.

Необхідність сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в податкових органах і мають свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, та які одночасно перебувають у трудових відносинах в межах цієї діяльності, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 27.11.2019 по справі № 160/3114/19, від 05.03.2020 по справі № 824/509/19-а, від 23.01.2020 по справі № 480/4656/18, від 27.02.2020 по справі № 0440/5632/18, від 05.03.2020 по справі № 460/943/19, від 03.04.2020 по справі № 140/642/19, від 17.06.2020 по справі № 400/2263/19, від 19.06.2024 по справі 480/4744/18.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведене вище, оскільки позивач був найманим працівником і роботодавець сплачував за нього єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах, визначених законодавством, доказів отримання позивачем у відповідний період (2018-2019) доходів від провадження адвокатської діяльності індивідуально, як самозайнятою особою, не надано, суд приходить до висновку, що у позивача відсутній обов`язок щодо сплати єдиного соціального внеску.

Суд зауважує, що сплата позивачем єдиного внеску ще й як особою, яка провадить незалежну професійну діяльність не призведе до покращення її становища у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, оскільки у такому разі вона не набуде права на отримання додаткових видів соціального забезпечення чи збільшення їх розміру у разі настання страхового випадку.

Натомість покладення на позивача обов`язку зі сплати єдиного внеску у такому випадку буде надмірним тягарем та фактично подвійним обкладенням ЄСВ.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що вимога Головного управління ДПС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 13.05.2019 № Ф-69698-17У на суму 7668,54 грн., є протиправною та підлягає скасуванню.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2481,00 грн., належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 77, 78, 94, 139, 241-246, 257-258, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ) про визнання протиправною та скасування вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) із єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування прийняту Головним управлінням ДПС у м. Києві від 13.05.2019 № Ф-69698-17У на суму 7668,54 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2481,00 гривень (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок).

Повний текст рішення складено та підписано 04 липня 2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.О. Кошкош