Справа № 260/6622/24
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання

07 липня 2025 рокум. Ужгород№ 260/6622/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинець Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач), яким просить суд:

1) прийняти до розгляду та розглянути позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, за правилами спрощеного позовного провадження;

2) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, що полягають у неналежному розрахунку, нарахуванні та проведені пенсійних виплат ОСОБА_1 ;

3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з 01.02.2023 року на підставі довідки № 109 від 25 вересня 2024 року про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 року, виданої Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (в первинній редакції на дату прийняття), нарахувати та виплатити з 01.12.2021 року щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. до призначеної пенсії ОСОБА_1 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням проведеної індексації згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", із розрахунку 71% грошового забезпечення згідно рішень Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 у справі № 260/1912/22, від 30.08.2023 у справі № 260/6920/23, від 07.02.2024 у справі № 260/10825/23, з врахуванням раніше проведених виплат.

28 березня 2025 року Закарпатським окружним адміністративним судом постановлено рішення у даній справі, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, що полягають у неналежному розрахунку, нарахуванні та проведені пенсійних виплат ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області перерахувати та виплачувати із 01.02.2023 року призначену ОСОБА_1 пенсію на підставі оновленої довідки №109 від 25 вересня 2024 року, виданої Головним Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області, виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року, із врахуванням висновків суду, а також здійснити виплату перерахованої пенсії, із врахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.. В задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено.

30 квітня 2025 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду виправлено описку по тексту рішення суду від 28 березня 2025 року в адміністративній справі № 260/6622/24, зазначивши вірно реквізити довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 - «№ 108 від 25 вересня 2024 року», замість помилково вказаного - «№ 109 від 25 вересня 2024 року».

У подальшому до суду надійшла заява позивача в порядку статей 381-382 КАС України, в якій просить:

1) встановити судовий контроль за виконанням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року у справі № 260/6622/24, а саме: здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 із 01 лютого 2023 року виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 71% та без обмеження максимальним розміром пенсії на підставі довідки № 108 від 25 вересня 2024 року;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у 10-денний строк подати звіт про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року у справі № 260/6622/24 в частині перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 із 01 лютого 2023 року виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 71% та без обмеження максимальним розміром пенсії на підставі довідки № 108 від 25 вересня 2024 року.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши наведені заявником аргументи, суд при вирішення поданої заяви керується такими мотивами.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У відповідності до частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В той же час, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 по справі № 823/175/17, від 23.06.2020 по справі № 802/357/17-а.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 04.03.2020 по справі № 539/3406/17, від 11.06.2020 по справі № 640/13988/19.

Відтак, при вирішенні питання щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд враховує те, що Кодексом адміністративного судочинства України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення та, що наслідком неподання звіту суб`єктом владних повноважень чи його неврахування є застосування до керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до приписів частини першої статті 1 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» завершальною стадією судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження.

Отже, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Згідно частини першої статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, судом не встановлено, що позивач звертався до визначених Законом України «Про виконавче провадження» органів з приводу примусового виконання рішення суду від 28 березня 2025 у справі №260/6622/24.

Отже, позивачем не вжито заходів щодо примусового виконання рішення суду, що нівелює потребу у встановленні судового контролю за виконанням рішення суду.

Суд вважає, що виконання рішення суду у справі № 260/6622/24 має здійснюватися в примусовому порядку; державний виконавець володіє достатнім обсягом повноважень впливу на боржника з метою забезпечення його виконання. Так, статтею 63 Закону № 1404-VIII передбачено накладення штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин; у випадку, якщо накладення штрафів не призводить до виконання рішення суду зобов`язального характеру, державний виконавець скеровує матеріали для порушення кримінального провадження щодо боржника. Якщо стягувач вважає, що державний виконавець не здійснює належних дій щодо примусового виконання рішення суду, він вправі оскаржити дії/бездіяльність посадових осіб ДВС до суду в порядку статті 287 КАС України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача, поданої в порядку статті 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в даній справі.

Керуючись статтями 248, 256, 294, 295, 381, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Д.В. Іванчулинець