Справа № 120/9240/25
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2025-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

08 липня 2025 р. Справа № 120/9240/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернюк Алли Юріївни розглянувши заяву про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

07.07.2025 представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову.

Розглядаючи вказану заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої-другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з частиною четвертою статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною першою статті 4 Закону України Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011 передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 6 частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення позову судовий збір становить 0,3 розміру мінімальної заробітної плати.

Положеннями статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" від 19.11.2024 № 4059-IX установлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2025 року - 3028 гривень.

Отже, з вищенаведених норм слідує, що сума судового збору, яка підлягає сплати за подання позивачем заяви про забезпечення позову, становить 908,40 грн. (0,3 х 3028,00 грн).

До заяви про забезпечення позову представником позивача не було додано доказів сплати судового збору за звернення до суду з даною заявою.

В той же час, в тексті вказаної заяви зазначено, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини 1 статті 5 Закону № 3674-VI.

Надаючи оцінку вказаній позиції позивача, суд зазначає наступне.

Як передбачено п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

З аналізу наведеної норми слідує, що і військовозобов`язані, і резервісти звільняються від сплати судового збору тільки у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків у разі, якщо вони призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовозобов`язані призиваються на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори. Резервісти проходять підготовку та збори відповідно до програм у порядку, встановленому положеннями про проходження громадянами України служби у військовому резерві. Про початок та закінчення зборів військовозобов`язаних та резервістів видається відповідний наказ командира військової частини.

Проте, доказів того, що позивач відноситься до осіб, які зазначені в п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", тобто до військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори суду не надано.

Ця справа стосується дотримання правил військового обліку позивачем як військовозобов`язаним, який не призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори.

За таких обставин суд дійшов висновку, що посилання позивача на наявність підстав для звільнення його від сплати судового збору є необґрунтованими.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів сплати судового збору за звернення до суду із заявою про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що така заява не відповідає вимогам ст.152 КАС України.

Відповідно до частини сьомої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу або подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи невідповідність поданої заяви про забезпечення позову вимогам ст.152 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне повернути дану заяву про забезпечення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 152, 154, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача від 07.07.2025 про забезпечення позову в адміністративній справі №120/9240/25 - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Чернюк Алла Юріївна