Справа № 160/12218/25
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
УСТАНОВИВ:
29.04.2025 року через підсистему Електронний суд Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської міської ради, третя особа Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційне підприємство №26" Дніпропетровської міської ради, у якій позивач, з урахуванням уточнень від 29.05.2025 року, просить суд:
Зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області надати протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали належним чином завірені докази:
- безперервності податкового боргу з часу винесення податкової вимоги, а саме: витяг з індивідуальної картки платника податку за спірний період;
- обґрунтований розрахунок із зазначенням дати виникнення податкового боргу по кожному ППР з урахуванням дати вручення відповідачеві таких ППР, виходячи з вимог ст.ст. 42, 58 Податкового кодексу України та вимог ст.ст.72-77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Зобов`язати відповідача, третю особу надати до суду разом з відзивом на позов належним чином засвідчені копії таких документів, а саме:
- докази сплати заборгованості у добровільному порядку, згідно до вимог ст.ст. 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України.
16.05.2025 року оголошено перерву у підготовчому засіданні; наступне підготовче засідання призначено на 02.06.2025 року.
29.05.2025 року позивачем подано заявау про зменшення розміру позовних вимог.
02.06.2025 року закрити підготовче провадження; призначено справу до розгляду по суті на 12.06.2025 року.
12.06.2025 року відкладено оголошення рішення по суті справи на 18.06.2025 року.
18.06.2025 року представником відповідача до суду подано заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.
18.06.2025 року повернуто на стадію розгляду справи по суті та продовжено розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.
18.06.2025 року фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.
Суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 243 КАС встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Вказують, що станом на теперішній час, податковий борг КП «Житлово-експлуатаційне підприємство №26» ДМР, що підлягає погашенню шляхом звернення стягнення такого податкового боргу з Жовтоводсткої міської ради становить 917 293,58 гривень.
Станом на час звернення до суду рішення Дніпровської міської ради в порядку статті 96 Податкового кодексу України не прийнято, ліквідацію платника податку не завершено.
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача.
Вказують, про те, що позивачем вжито всіх заходів щодо погашення податкового боргу третьої особи, не звертаючись до стягнення коштів з органу управління боржника.
Оскільки вжиття вказаних заходів не призвело до погашення податкового боргу комунального підприємства, позивач відповідно до п. 96.3 ст. 96 Податкового кодексу України звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову, з огляду на таке.
Також, вказують, що позивачем у позовній заяві зазначено про чисельне листування з Дніпровською міською радою у період з 2019 по 2024 рік з вимогою про погашення податкового боргу однак жодних відомостей, що свідчать про фактично здійснені заходи з метою припинення юридичної особи не отримано, що є відверто недостовірною інформацією.
Відповідно до розпорядження міського голови від 12.03.2021 № 114-р «Про створення ліквідаційних комісій юридичних осіб комунальних підприємств» створено ліквідаційну комісію КП «ЖЕП № 26» ДМР у наступному складі, голова комісії - Завертайний Ігор Борисович, члени комісії - Горват Іван Васильович, Величко Олександр Сергійович, Ситник Наталія Володимирівна, Харитонова Олена Анатоліївна.
Згідно частини четвертої статті 105 Цивільного кодексу України до комісії з припинення юридичної особи з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.
На теперішній час комісією з припинення КП «ЖЕП № 26» ДМР вживаються заходи щодо припинення зазначеного комунального підприємства, зокрема виявлення майна, наявності коштів на рахунках, виявлення дебіторів тощо...».
Вказані обставини, на думку відповідача, свідчать про наявність дії органу місцевого самоврядування передбачених пунктом 96.1 статті 96 ПК України та про відсутність предмету позову у цій справі.
Так, відповідач вказує, що рішенням Дніпровської міської ради від 19.06.2019 № 71/46 «Про припинення шляхом ліквідації юридичних осіб комунальних підприємств вирішено припинити шляхом ліквідації КП «ЖЕП № 26» ДМР та визнано таким, що втратило чинність рішення Дніпровської міської ради від 20.09.2017 № 57/24 «Про проведення реорганізації деяких комунальних житлово- експлуатаційних підприємств міської ради».
Відповідно, розпорядженням Дніпровського міського голови від 12.03.2021 № 114-р «Про створення ліквідаційних комісій юридичних осіб комунальних підприємств» створено ліквідаційну комісію КП «ЖЕП № 26» ДМР.
Водночас, як свідчить зміст статті 96 ПК України погашення податкового боргу комунального підприємства шляхом звернення стягнення суми податкового боргу такого комунального підприємства на кошти органу місцевого самоврядування в управлінні якого перебуває комунальне підприємство можливо за умови вжиття передбачених п. 96.1 ст. 96 ПК заходів і вони не дали результату.
Таким чином, прийняття Дніпровською міською радою рішення в передбаченому чинним законодавством порядку виключає можливість звернення контролюючого органу до суду з позовом про звернення стягнення податкового боргу на кошти органу місцевого самоврядування.
Враховуючи наведене, просили у задоволенні позовних вимог відмовити, у повному обсязі.
ІV. ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2025 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання.
Також, цією ухвалою суду від 02.05.2025 року, третій особі було запропоновано надати пояснення по справі.
Станом на 18.06.2025 року від третьої особи письмові пояснення по справі не надали, хоча третя особа повідомлялася судом належним чином згідно з положень КАС України, що також підтверджується матеріалами справи.
V. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Рішенням Дніпровської міської ради від 19.06.2019 № 71/46 «Про припинення шляхом ліквідації юридичних осіб комунальних підприємств вирішено припинити шляхом ліквідації КП «ЖЕП № 26» ДМР та визнано таким, що втратило чинність рішення Дніпровської міської ради від 20.09.2017 № 57/24 «Про проведення реорганізації деяких комунальних житлово- експлуатаційних підприємств міської ради».

Відповідно, розпорядженням Дніпровського міського голови від 12.03.2021 № 114-р «Про створення ліквідаційних комісій юридичних осіб комунальних підприємств» створено ліквідаційну комісію КП «ЖЕП № 26» ДМР.

Встановлено, що станом на теперішній час, податковий борг КП «Житлово-експлуатаційне підприємство №26» ДМР, що підлягає погашенню шляхом звернення стягнення такого податкового боргу з Жовтоводської міської ради становить 917 293,58 гривень.

З урахуванням вимог ст. 56, 57 ПК України, в зв`язку з несплатою КП «Житлово експлуатаційне підприємство №26» ДМР у встановлені строки нарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.

На виконання ст.59 ПК України позивачем сформовано та направлено на податкову адресу КП «Житлово-експлуатаційне підприємство №26» ДМР податкову вимогу 29.06.2011 року, яку отримано представником юридичної особи 03.08.2011 року.

Згідно матеріалів справи, на користь податкового органу ухвалено наступні судові рішення щодо стягнення податкового боргу з КП «Житлово-експлуатаційне підприємство №26» ДМР, а саме:

1. від 13.01.2014 по справі №804/14416/13-а - стягнута та непогашена сума податкового боргу 89 972,82 грн.:

розрахунок непогашеного податкового боргу з ПДВ стягнутого в межах даної справи:- несплачений залишок податкового боргу за податковою декларацією № від 18.11.2013 на суму 1086,09 гривень.

Розстрочений та несплачений податковий борг згідно наказу (рішення) ДПА від №88 від 31.03.2014 (на підставі договору №88 від 31.03.2014) на загальну суму 87 144,45 грн, що виник по податковій декларації № від 17.09.2013 у розмірі 75 500,00 грн, та податковій декларації № від 16.10.2013 у розмірі 11 644,45 грн (непогашений залишок);

- пеня нарахована та стягнута даним рішенням суду на загальну суму 1742,28 грн., а саме: 1 742,28 грн. нараховано у зв`язку із несплатою сум податкового боргу по податковій декларації № від. 28.10.2013 року.

2. від 18.06.2014 по справі №804/7871/14 стягнута та непогашена сума податкового боргу 487 040,61 грн.:

Розрахунок непогашеного податкового боргу з ПДВ стягнутого в межах даної справи:

- податкова декларація № від 16.12.2013, дата виникнення податкового боргу 30.12.2013 - на суму 70 427,00 грн.;

- податкова декларація № від 17.01.2014, дата виникнення податкового боргу 30.01.2014 - на суму 88 948,00 грн.;

- податкова декларація № від 18.02.2014, дата виникнення податкового боргу 02.03.2014 - на суму 87 967,00 грн.;

- податкова декларація № від 19.03.2014, дата виникнення податкового боргу 30.03.2014 - на суму 52 803,00 грн.;

- податкова декларація № від 16.04.2014, дата виникнення податкового боргу 30.04.2014 - на суму 26 766,00 гривень.

- ППР № від 21.03.2014, вручено платнику податків 21.03.2014, дата виникнення податкового боргу 31.03.2014 - на суму 157 587,93 грн, прийнятого на підставі акту перевірки №1096/15-1 від 21.03.2014 року.

Підстава нарахування 20% штрафної санкції - ст. 126 ПК України (за затримку на 123, 120, 119, 117,117, 115, 91,90, 89, 88, 87, 86, 86, 86, 85, 81, 76, 58, 57, 56 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання в розмірі 787939,65 гривень).

Вказане ППР не перебувало в процедурі адміністративного або судового оскарження.- пеня нарахована та стягнута даним рішенням суду на загальну суму 2 541,68 грн, а саме:

896,78 грн (період нарахування 02.09.2013 - 26.12.2013) на погашену платіжним дорученням №642 від 25.12.2013 частину заборгованості заборгованість у розмірі 36 176,42 грн по податковій декларації № від 16.08.2013;

602,05 грн (період нарахування 01.10.2013 - 26.12.2013) на погашену платіжним дорученням №642 від 25.12.2013 частину заборгованості у розмірі 32 382,55 грн по податковій декларації № від 17.09.2013;

1042,85 грн (період нарахування 01.10.2013 - 30.01.2014) на погашену платіжним дорученням №28 від 24.01.2014 частину заборгованості у розмірі 40 000,00 грн по податковій декларації № від 17.09.2013.

2. від 10.06.2015 по справі №804/6625/15 - стягнута та непогашена сума податкового боргу 319 079,85 грн.:

3. Розрахунок непогашеного податкового боргу з ПДВ стягнутого в межах даної справи:

- податкова декларація № від 16.05.2014, дата виникнення податкового боргу 30.05.2014 - на суму 63 797,00 грн.;

- податкова декларація № від 19.06.2014, дата виникнення податкового боргу 30.06.2014 - на суму 87 572,00 грн.;

- податкова декларація № від 15.07.2014, дата виникнення податкового боргу 30.07.2014 - на суму 54 689,00 грн.;

- податкова декларація № від 18.08.2014, дата виникнення податкового боргу 30.08.2014 - на суму 28 704,00 грн.;

- податкова декларація № від 05.09.2014, дата виникнення податкового боргу 30.09.2014 - на суму 20 164,00 грн.;

- податкова декларація № від 16.10.2014, дата виникнення податкового боргу 30.10.2014 - на суму 3 819,00 грн.;

- податкова декларація № від 17.11.2014, дата виникнення податкового боргу 30.11.2014 - на суму 43 074,00 грн.;

- податкова декларація № від 16.12.2014, дата виникнення податкового боргу 30.12.2014 - на суму 11 223,00 грн.;

- податкова декларація № від 16.01.2015, дата виникнення податкового боргу 30.01.2015 - на суму 3 587,00 грн.;

- податкова декларація № від 18.02.2015, дата виникнення податкового боргу 02.03.2015 - на суму 1 437,00 грн.;

- податкова декларація № від 17.03.2015, дата виникнення податкового боргу 30.03.2015 - на суму 968,00 гривень;

- пеня нарахована та стягнута даним рішенням суду на загальну суму

45,85 грн., а саме: 45,85 грн. (період нарахування 02.12.2013 07.04.2015) на погашену платіжним дорученням №113 від 08.04.2015 частину заборгованості заборгованість у розмірі 94,49 грн по податковій декларації № від 18.11.2013 року.

від 04.01.2016 по справі №804/10499/15 стягнута та непогашена сума податкового боргу 7 864,69 грн.:

Розрахунок непогашеного податкового боргу з ПДВ стягнутого в межах даної справи:

- податкова декларація № від 15.04.2015, дата виникнення податкового боргу 30.04.2015 - на суму 2 793,00 грн.;

- податкова декларація № від 18.05.2015, дата виникнення податкового боргу 30.05.2015 - на суму 2 100,00 грн.;

- податкова декларація № від 16.06.2015, дата виникнення податкового боргу 30.06.2015 - на суму 962,00 гривень;

- пеня нарахована та стягнута даним рішенням суду на загальну суму 2009,69 грн., а саме:

217,45 грн. - нараховано у зв`язку із несплатою розстрочених сум податкового боргу по податковій декларації № від. 28.10.2013;

953,62 грн. (період нарахування 02.12.2013 05.05.2015) на погашену платіжним дорученням №240 від 06.05.2015 частину заборгованості заборгованість у розмірі 1 859,36 грн по податковій декларації № від 18.11.2013;

838,27 грн (період нарахування 02.12.2013 - 06.07.2015) на погашену платіжним дорученням №404 від 07.07.2015 частину заборгованості заборгованість у розмірі 1 460,33 грн по податковій декларації № від 18.11.2013 року.

5. від 17.03.2025 по справі №160/34142/24 - стягнута та непогашена сума податкового боргу 13 335,61 грн.:

- ППР № від 06.08.2024, вручено платнику податків 29.08.2024, дата виникнення податкового боргу 24.09.2024 - на суму 13 335,61 грн, прийнятого на підставі акту перевірки №45392/04-36-04-08/32616368 від 26.06.2024 року.

Підстава нарахування 10% штрафної санкції - п. 124.1 ст. 124 ПК України (затримка на 1836 календарних днів сплати грошового зобов`язання у розмірі 133 356,05 гривень).

Вказане ППР не перебувало в процедурі адміністративного або судового оскарження.

На виконання судових рішень до банківських установ направлялись інкасові доручення протягом 2015 2019р.р., якими стягнуто податковий борг у розмірі 176 036,16 грн.

Непогашений залишок податкового боргу за вищевказаними рішеннями суду ставить 917293,58 гривень.

Позивач у позові посилається на те, що рахунки КП «Житлово-експлуатаційне підприємство №26» ДМР закрито з червня 2019 року.

Позивачем зазначає зазначено про чисельне листування з Дніпровською міською радою у період з 2019 по 2024 рік з вимогою про погашення податкового боргу, однак жодних відомостей, що свідчать про фактично здійснені заходи з метою припинення юридичної особи не отримано.

Вказують, про те, що позивачем вжито всіх заходів щодо погашення податкового боргу третьої особи, не звертаючись до стягнення коштів з органу управління боржника.

Оскільки вжиття вказаних заходів не призвело до погашення податкового боргу комунального підприємства, позивач відповідно до п. 96.3 ст. 96 Податкового кодексу України звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Сплата податків є конституційним обов`язком платника податків відповідно до статті 67 Конституції України.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі також ПК України), податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Пунктом 31.1 статті 31 ПК України визначено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Згідно зі статтею 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно із пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до підпункту е пункту 176.1 статті 176 ПК України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 87.9 статті 87 ПК України встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 89.3 статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України).

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Пунктом 95.3 статті 95 ПК України визначено, що стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 102.4 статті 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно до пункту 131.2 статті 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжній інструкції (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Пунктом 96.1 статті 96 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про:

96.1.1. виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради;

96.1.2. затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу;

96.1.3. ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії;

96.1.4. прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Відповідно до пункту 96.3 статті 96 Податкового кодексу України відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення. У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Наявність податкового боргу у третьої особи підтверджується у т.ч. судовими рішеннями, які набрали законної сили, та не заперечується відповідачем.

Дніпровська міська рада є засновником Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне підприємство №26" Дніпропетровської міської ради.

Рішенням Дніпровської міської ради від 19.06.2019 року № 71/46 «Про припинення шляхом ліквідації юридичних осіб комунальних підприємств вирішено припинити шляхом ліквідації КП «ЖЕП № 26» ДМР та визнано таким, що втратило чинність рішення Дніпровської міської ради від 20.09.2017 № 57/24 «Про проведення реорганізації деяких комунальних житлово- експлуатаційних підприємств міської ради».

Відповідно, розпорядженням Дніпровського міського голови від 12.03.2021 року №114-р «Про створення ліквідаційних комісій юридичних осіб комунальних підприємств» створено ліквідаційну комісію КП «ЖЕП №26» ДМР.

На час розгляду справи вказане комунальне підприємство перебуває у стані припинення.

Слід вказати про те, що Податковим кодексом України передбачено погашення податкового боргу органом місцевого самоврядування, у власності якого перебуває комунальне підприємство. Погашення податкового боргу може виконуватись шляхом виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків, затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу, шляхом ліквідації такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії, або прийняття відповідною радою рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків у разі, якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна.

Податковий орган у разі неможливості стягнення податкового боргу з комунального підприємства звертається з відповідним поданням до міської ради. Головне управління ДПС у Дніпропетровській області в порядку п.96.3 ст.96 ПК України не зверталося з таким поданням до Дніпровської міської ради.

Акт опису майна, описаного нерухоме майно платника податків, яке перебуває у його власності у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, матеріалах справи відсутній.

Слід вказати, що у силу наведених у рішенні норм податкового законодавства, зверненню до органу місцевого самоврядування з поданням щодо прийняття рішення про виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків передує процедура продажу податковим органом внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства.

При цьому, доказів продажу податковим органом внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, позивачем не надано.

Інших доказів на спростовування наведеного, матеріали справи не містять.

Листи звернуті до міськради не є такими поданням, звернутим у передбаченому законом порядку.

Викладене унеможливлює задоволення позовних вимог та звернення стягнення податкового боргу КП, на кошти Дніпровської міської ради, з огляду на передчасність цих вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, та з системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про залишення позовних вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Дніпровської міської ради, третя особа Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційне підприємство №26" Дніпропетровської міської ради про звернення стягнення податкового боргу у розмірі 917 293,58 грн., без задоволення.

Щодо розплоду судових витрат.

Оскільки судом відмовлено у позовних вимогах, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись статтями 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Дніпровської міської ради, третя особа Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційне підприємство №26" Дніпропетровської міської ради про звернення стягнення податкового боргу у розмірі 917293,58 грн. - залишити без задоволення.

Судові витрати покласти на позивача згідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а, ).

Відповідач: Дніпровська міська рада (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 75, ).

Третя особа: Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційне підприємство №26" Дніпропетровської міської ради (49051, м. Дніпро, вул. Осіння, 9Б, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 18.06.2025 року.

Суддя В.В. Ільков