Справа № 477/1112/24
Суддя: Козаченко Р. В.
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 477/1112/24
Провадження № 2-а/477/11/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.

із секретарем судового засідання Кислою І.В.,

без участі сторін,

розглянувши в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції МВС України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду Миколаївської області, як до адміністративного суду, із позовом, в якому просив скасувати постанову від 30 березня 2024 року серії ЕНА №003346 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Згідно з постановою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн за те що він, керуючи автомобілем марки «Mercedes Vito» р.н. НОМЕР_1 , в Тернопільській області, при цьому був позбавлений права керування транспортним засобом відповідно до постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 січня 2024 року.

На обґрунтування позову вказував, що винесена постанова є протиправною, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення Заводським районним судом м.Миколаєва був здійснений без його участі і про позбавлення права керування транспортними засобами не знав. Більше того постанова цього суду була незаконною, так як він в час події за постановою цього суду був відсутній на території України, а учасником події була зовсім інша особа, що було встановлено під час перегляду справи апеляційною інстанцією.

Тому просив скасувати постанову, так як не є винуватим.

Представниця відповідача подала відзив на позовну заяву, в якій просила відмовити в задоволенні позову через його необґрунтованість. Вказала, що під час перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами відповідно до постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 січня 2024 року, але на час зупинки перебував за кермом транспортного засобу, тому порушив пп. а) п.2.1. Правил дорожнього руху України, за що відносно нього було винесено постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП ,

На розгляд справи сторони не з`явилися.

Суд вважаючи можливим здійснити розгляд без їх участі, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

30 березня 2024 року, о 00:56, позивач керував транспортним засобом марки «Mercedes Vito» р.н. НОМЕР_1 і рухався по автомобільній дорозі М09 в Тернопільській області, де на 35-ому кілометрі був зупинений інспекторами Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції МВС України, зокрема й інспектором Королем Д.О., який його, під час перевірки документів, звинуватив у порушенні підпункту а) пункту 2.1. Правил дорожнього руху України, що він керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування траспортними засобами відповідно до постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 січня 2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тоді ж на місці поліцейський розглянула справу про адміністративне правопорушення і виніс відносно позивача постанову серії ЕНА № 1777660, якою визнав винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та наклав стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі Правила), порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з пп. а) п. 2.1. Правил водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

Згідно із ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та накладення на нього адміністративного стягнення, згідно оскаржуваної постанови, стало наявність відносно нього постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 січня 2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою його було визнано винуватим та накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

В той же час, за його апеляційною скаргою, постановою Миколаївського апеляційного суд від 01 травня 2024 року постанова Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 січня 2024 року відносно нього була скасована і справа закрита за відсутністю складу правопорушення за ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду було з`ясовано, що на час події ДТП та складення протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП він не був в Україні і, відповідно, не є суб`єктом вказаних можливих правопорушень.

З аналізу статей 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням є (проступок) протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Аналіз диспозиції ч. 4 ст. 126 КУпАП вказує на те, що правопорушення, передбачене цією нормою, має вчинятися із умислом, тобто особа повинна була знати про характер своїх протиправних дій: їй повинно бути достовірно відомо, що вона позбавлена права керування транспортними засобами, але вона свідомо, всупереч встановленому обмеженню, здійснювала керування транспортними засобами.

В той же час, виходячи з обставин, встановлених під час апеляційного розгляду справи відносно ОСОБА_2 за ст. 130 КУпАП, він не вчиняв цього діяння і тому протиправно був позбавлений прав керування транспортними засобами. Тобто на час його зупинки 30 березня 2024 року поліцейськими в Тернопільській області він не знав, що був позбавлений права керування транспортними засобами

Таким чином під час розгляду справи не підтверджено наявність в діях ОСОБА_2 повного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Тому винесення відносно позивача на місці зупинки оскаржуваної постанови суперечить вимогам закону.

За викладеного слід зробити висновок, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1777660 від 30 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно неї закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду на протязі 10 днів з дня проголошення.

Суддя Р.В. Козаченко