Справа № 520/15065/25
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про продовження процесуального строку

04 липня 2025 року Справа № 520/15065/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Супрун Ю.О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 2,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61001, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Оберкович Ганна Василівна, діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Наказ № 550 від 30.04.2025 року Головного управління Національної поліції в Харківській області про застосування до ОСОБА_1 дисціплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати Наказ № 241 о/с від 06.05.2025 року Головного управління Національної поліції в Харківській області про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області з 07.05.2025 року;

- стягнути за рахунок державних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Харківській області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме з 07.05.2025 року по день фактичного розрахунку;

- допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі (службі) та виплати заробітної плати за один місяць.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2025 року позовну заяву по справі залишено без руху. Встановлено позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти календарних днів з моменту отримання даної ухвали.

Для усунення недоліків встановлених в ухвалі суду від 19.06.2025 позивачу необхідно було надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду в частині позовних вимог та вказати в заяві обґрунтовані підстави для поновлення строку з наданням відповідних підтверджуючих доказів причин пропуску строку звернення та надати до суду докази направлення позовної заяви з доданими до неї документами відповідачу.

На виконання ухвали суду від 19.06.2025 представником позивача подана заява про усунення недоліків.

В обґрунтування заяви про усунення недоліків представник позивача зазначив, що 12.05.2025 року представником позивача направлено на адресу відповідача запит про надання копій матеріалів службового розслідування проведеного на підставі Наказу ГУНП в Харківській області від 09.04.2025 року №1026, щодо дисціплінарного проступку вчиненого капітаном поліції ОСОБА_1 .. 26.05.2025 року представник позивача отримала відповідь на запит з матеріалами службового розслідування, що подтверджується скринкопією з елекронної пошти про отримання відповіді. Відтак, тільки з 26.05.2025 позивач та його представник мали можливість підготувати позовну заяву. Предстаник позивача зазначає, що позов було подано 09.06.2025 в рамках 15 денного терміну після отримання матеріалів службового розслідування. Без матеріалів службового розслідування позивач не мав можливості проаналізувати законність прийняття рішення відповідачем по дисціплінарному стягненню та звільненню. Строк на подання позову було пропущено саме з причини несвоєчасного ознайомлення відповідачем позивача з матеріалами службового розслідування. Також представник позивача зазначає, що 30.06.2025 року позивачем було відправлено на електронну адресу відповідача позовну заяву з доданими документами, що підтрерджується скринкопією з електронної пошти про направлення позову відповідачу.

Дослідивши заяву про усунення недоліків, а також долучені до позовної заяви документи, суддя дійшов висновку про те, що позивач частково виконав вимоги ухвали суду від 19.06.2025, а також суддя дійшов висновку про необхідність продовження строку для усунення недоліків позовної заяви, керуючись наступним.

В заяві про усунення недоліків представник позивача зазначив, що тільки з 26.05.2025 позивач та його представник мали можливість підготувати позовну заяву, оскільки саме 26.05.2025 року представник позивача отримала відповідь на запит з матеріалами службового розслідування, відтак предстаник позивача зазначає, що позов було подано 09.06.2025 в рамках 15 денного терміну після отримання матеріалів службового розслідування.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Питання строків оскарження дисциплінарних стягнень регулюється КАС України та Дисциплінарним статутом Національної поліції України.

У випадку наявності колізії між загальним та спеціальним законом застосуванню підлягають норми спеціального закону, яким є саме Дисциплінарний статут НП України.

При цьому, при наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм, необхідно керуватися принципом Lex specialis (лат. спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом Lex specialis derogat generali, суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для цієї справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною.

У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною.

Саме такий підхід застосував Верховний Суд у постанові від 29 січня 2019 року у справі №807/257/14. Крім того, про перевагу норм lex specialis над іншими загальними нормами зазначає у своїх рішеннях і Європейський суд з прав людини (п. 69 рішення у справі "Ніколова проти Болгарії" № 7888/03 тощо).

Тобто у контексті цього судового спору застосуванню підлягає Дисциплінарний статут НП України, що затверджений Законом України і яким передбачені порядок та строки оскарження дисциплінарного стягнення, оскільки:

Згідно із статтею 13 Дисциплінарного статуту НП України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Законодавцем внесено зміни до Дисциплінарного статуту НП України в період дії воєнного стану, зокрема, абзацом 1 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту НП України визначено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Тобто цим пунктом охоплено такі види дисциплінарних стягнень, як зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну службову відповідність.

Абзацом 2 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту НП України визначено, що у разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби мають бути реалізовані шляхом видання наказу по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення, як це передбачено частиною третьою статті 22 Дисциплінарного статуту НП України.

Відповідно до матеріалів справи, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Тобто законодавець пов`язав виникнення права на оскарження застосованого до поліцейського дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення, та обчислення строку на таке оскарження з моменту ознайомлення з наказом по особовому складу.

Така правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду сформованими у постанові від 08.02.2023 у справі 120/7567/22.

Аналогічна правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2023 року у справі №400/5692/22 від 31 жовтня 2023 року у справі №340/4394/22, від 30 листопада 2023 року у справі №500/1224/23.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що з наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 550 від 30.04.2025 та наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 241 о/с від 06.05.2025 позивача ознайомлено під особистий підпис 08.05.2025.

Тобто, 08.05.2025 позивач дізнався або повинен був дізнатись про можливе порушення своїх прав, свобод чи інтересів в частині видання відповідачем наказу № 241 о/с від 06.05.2025.

Водночас, суд зауважує, що ст. 120 КАС України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто граничний строк звернення позивача до суду - 24.05.2025, враховуючи, що перебіг строку розпочинається з наступного дня після відповідної календарної дати, а саме з 09.05.2025.

До суду з даним позовом за захистом свого права позивач звернувся лише 10.06.2025 (через підсистему "Електронний суд" подано 09.06.2025).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 13.03.2018 у справі «Кузнецов та інші проти Росії» суд підкреслив, що особи, які оскаржують рішення поза межами наданих законом строків, мають діяти з достатнім поспіхом.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Чинне процесуальне законодавство визначає початок перебігу строку звернення до суду визначає альтернативно це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права. Тому при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що через певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є необхідним змінити спосіб захисту на той, яким вона раніше скористатися не бажала.

Таким чином реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, невикористання цього права є його власною пасивною поведінкою.

Ознайомлення представника позивача з матеріалами службового розслідування 26.05.2025 не підміняє собою дати 08.05.2025, з якої безпосередньо позивач дізнався про порушення своїх прав маючи у своєму розпорядженні оскаржуваний наказ. Будучи обізнаним з наявністю спірного наказу позивач не проявляв розумної зацікавленості та не звертався до суду з відповідним позовом у встановлений строк, а звернувся лише 10.06.2025 (через підсистему "Електронний суд" подано 09.06.2025).

Верховним Судом у постановах від 14.09.2023 у справі 520/12477/22 та 09.11.2023 у справі 520/12478/22 вказано, що встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Верховний Суд зазначив, отримання відповіді на адвокатський запит не змінює часу, з якого позивач повинен був або міг дізнатись про порушення своїх прав. Зазначена дата свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, а є лише фактично штучно створеною новою часовою передумовою звернення з позовом до суду.

В заяві про усунення недоліків від 01.07.2025 (за вих.01-26/72050/25) не містять жодних доказів, які б вказували на наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду, які унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення позивачу процесуальних дій у визначений законом строк, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами.

Так, зазначені представником позивача обставини не доводять поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду.

Суд звертає увагу, що законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Крім того, обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що даний позов заявником подано із пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

Суд враховує, що у постанові Верховного Суду від 19.12.2022р. у справі №420/13281/20 сформульовано правовий висновок, за яким на етапі відкриття провадження у справі у суду відсутні повноваження витребовувати будь-які докази. Суд вивчає лише ті докази, що надійшли разом з позовною заявою. Проте суд, встановивши порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду, керуючись ст. ст. 123, 169 КАС України має залишити позовну заяву без руху, запропонувавши позивачу подати заяву про поновлення такого строку із зазначенням причин пропуску.

Отже, за сформульованим Верховним Судом правовим висновком саме позивач повинен довести дотримання строку звернення до суду, приєднавши до матеріалів позову докази або дотримання строку на звернення до суду або пропуску строку на звернення до суду з поважних причин.

Суддя наголошує на тому, що строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і впорядкованим. Також, суд зазначає, що без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Частиною 6 ст. 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відтак недоліки, на які вказував суд, не усунуті.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 та ч. 2 ст. 169 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до приписів ст. 119 КАС України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

Отже, зважаючи на вищенаведене, з метою уникнення створення позивачу перешкод у доступі до правосуддя, суддя вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Для усунення вказаних вище недоліків позивачу необхідно:

- надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду в частині позовних вимог та вказати в заяві обґрунтовані підстави для поновлення строку з наданням відповідних підтверджуючих доказів причин пропуску строку звернення.

Згідно з ч. 2 ст. 293 КАС України оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 241, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - залишити без задоволення.

Надати позивачу додатково термін - п`ять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити, що згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України наслідком невиконання вимог цієї ухвали є прийняття судом рішення про повернення позову.

Копію даної ухвали направити особі, що звернулась із адміністративним позовом.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Супрун Ю.О.