Справа № 286/1952/25
Суддя: Гришковець А. Л.
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 286/1952/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л. ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лугинець Віктор Павлович, до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі , -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - адвокат Лугинець Віктор Павлович, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4787352 від 21.05.2024, якою позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП і піддано штрафу в розмірі 340 гривень, мотивуючи тим, що вказаною постановою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП і піддано штрафу в розмірі 340 гривень, за те, що 21.05.2025 о 23 год. 55 хв. в м. Овруч по вул. Тараса Шевченка він керував автомобілем марки «Фольксваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не працювала права фара в режимі ближнього світла, чим порушив п.31.4 ПДР України. Вважає, що постанову серії ЕНА №4787352 від 21.05.2025 було прийнято з порушенням норм чинного законодавства, оскільки вказана постанова не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення за допомогою технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Поліцейським не дотримано процедуру розгляду адміністративної справи, а саме: надання позивачу можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Відповідно порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, постанова про накладення адміністративного стягнення містить лише відмітки про відмову позивача від підпису чи ознайомлення. Уповноваженою особою були проігноровані вимоги глави 19 КУпАП та в спілкуванні з позивачем поліцейський обмежився лише константуванням факту, що він відмовився від підписання документів. Однак, а ні постанови, ні інших будь-яких документів в його присутності складено не було. Не можна вважати факт доведеності вчинення правопорушення за тієї обставини, що оскільки він відмовився підписувати будь-які документи, то він самоусунувся від ознайомлення зі змістом правопорушення, яке йому інкримінується та з іншими процесуальними документами. Взагалі вся процедура фіксування складення адміністративних матеріалів на відеозаписах відсутня, чим порушено вимоги ст.ст.254,256,259,260 КУпАП, які категорично обумовлюють обов`язкову присутність особи при складенні відносно неї адміністративних матеріалів.

В оскаржуваній постанові поліцейський взагалі не вказав який саме підпункт пункту 31.4 ПДР України позивач порушив.

Посилання поліцейського в постанові на п.31.4 ПДР України в даному випадку є безпідставним, оскільки навіть припустити порушення позивачем підпункту 31.4.3 в), що насамперед не відповідає дійсності, так як передбачає заборону експлуатації транспортно засобу, коли не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла, а позивач керував автомобілем у якого не горіла лампа правої фари.

Навіть коли під час руху виникає несправність передбачена п. 31.4.3 Правил дорожньо руху, то це врегульовано п. 31.5. ПДР, вимогами якого передбачено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стояки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил, а відтак вказана постанова не відповідає приписам її складення відповідно до Наказу МВС України № 1376 від 06.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» та ст.283 КУпАП, тому є протиправною та підлягає повному скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, саме у порушенні п. 31.4 ПДР України.

Представником відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області подано відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на безпідставність та необгрунтованість позовних вимог. При цьому вказала, що в даному випадку позивач порушив ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Отже, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4787352 від 21.05.2025 винесена у зв`язку із порушенням позивачем Правил дорожнього руху України і цей факт підтверджується матеріалами справи.

Доказом встановлення вини позивача у порушенні Правил дорожнього руху являється винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення та відеодокази. Однак, відповідно до відповіді ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області на сервері зберігання відеозаписів технічні несправності, а тому надати відеозаписи щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальност, не представляється можливим.

Безкарність правопорушника заохочує на вчинення нових проступків і подає негативний приклад іншим нестійким особам.

Позивач не скористався правом подачі відповіді на відзив.

Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Врахувавши доводи сторін, наведені в їх письмових заявах по суті справи, дослідивши в судовому засіданні письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4787352 від 21.05.2024, вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і піддано штрафу в розмірі 340 грн., за те, що 21.05.2025 о 23 год. 55 хв. в м. Овруч по вул. Тараса Шевченка він керував автомобілем марки «Фольксваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не працювала права фара в режимі ближнього світла, чим порушив п.31.4 ПДР України.

Положенням ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Тобто, у відповідності до диспозиції вказаної норми адміністративна відповідальність передбачена не за керування водієм транспортним засобом, що має будь-які несправності зовнішніх світлових приладів у темну пору доби, а лише за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), за наявності яких відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Вичерпний перелік несправностей зовнішніх світлових приладів транспортних засобів, за наявності яких згідно із законодавством забороняється експлуатація таких транспортних засобів, наведений у підпункті 31.4.3. пункту 31.4. розділу 31 Правил дорожнього руху.

Так, згідно з підпунктом 31.4.3. пункту 31.4. розділу 31 Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Відповідно таку несправність зовнішніх світлових приладів транспортного засобу, як несправність правої фари в режимі ближнього світла, підпунктом 31.4.3. пункту 31.4. розділу 31 Правил дорожнього руху не віднесено до переліку несправностей зовнішніх світлових приладів транспортних засобів, за наявності яких забороняється експлуатація таких транспортних засобів.

Відтак, посилання поліцейського в спірній постанові на підпункт 31.4 ПДР в даному випадку є безпідставним, оскільки зазначений підпункт правил передбачає заборону експлуатації транспортного засобу, коли не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла, а з наданої постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №4787352 від 21.05.2025 вбачається, що поліцейським причиною зупинення ним транспортного засобу під керуванням позивача було зазначено керування водієм транспортним засобом, в якому не працювала права фара в режимі ближнього світла.

Разом з тим, навіть коли під час руху виникає несправність передбачена п. 31.4.3 Правил дорожнього руху, то це врегульовано п. 31.5. ПДР, вимогами якого передбачено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Крім цього, слід відмітити, що згідно з підпунктом «б» пункту 31.6. Правил дорожнього руху забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів. Тобто, ця норма Правил дорожнього руху вказує на заборону подальшого руху транспортного засобу за наявності наведених у ній несправностей транспортного засобу, однак не передбачає застосування адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Тобто, з урахуванням вищевказаного, повна заборона подальшого руху транспортним засобом, за винятком, коли в транспортному засобі не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла, що передбачено підпунктом 31.4.3. в) пункту 31.4. ПДР, може бути лише у випадках, коли у темну пору доби не горять лампи усіх фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Водночас, за змістом вказаних норм, ПДР не забороняється експлуатація транспортного засобу, у якому не горить права фара в режимі ближнього світла фар, а тому експлуатація такого транспортного засобу не утворює в діях водія складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП. Відповідно Правила дорожнього руху не забороняють рух транспортного засобу з такою несправністю і не вимагають від водія виконання ним вимог пунктів 9.9. і 9.11. цих Правил.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем неправомірно кваліфіковано несправність транспортного засобу позивача, як таку, що підпадає під дію положення підпункту 31.4.3 (в) Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як роз`яснив у п. 24 постанови від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» Пленум Верховного Суду України зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідачем же не надано суду достатніх та належних доказів факту порушення позивачем Правил дорожнього руху України, а саме: порушення правил користування зовнішніми світловими приладами (темної пори доби).

Таким чином, за встановлених обставин справи та визначеного правового врегулювання, беручи до уваги доводи сторін та оцінюючи досліджені докази, суд приходить до висновку про протиправність постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4787352 від 21.05.2025, у зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, та відповідно до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. в дохід держави, який відповідно до ст.139 КАС України слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Керуючись ст.ст. 6-9, 20, 77, 78, 243-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4787352 від 21.05.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП і піддано штрафу в розмірі 340 грн., визнати протиправною та скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Житомирській області (, адреса місцезнаходження юридичної особи: 10008, м. Житомир вул. Старий Бульвар, 5/37) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

На рішення суду до Сьомого апеляційного адміністративного суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. Л. Гришковець