Справа № 641/2072/25
Суддя: Богдан М. В.
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Слобідський районний суд міста Харкова
Провадження № 2-а/641/79/2025 Справа №641/2072/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Богдан М.В.,

секретаря судових засідань Двірник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Одинцової В.І. звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 381-ІП від 26.02.2025 року, винесену начальником Михайловим О.М., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 18700 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що 12.02.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було незаконно затримано працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , які наполягали на проходженні ним медичного огляду військово-лікарською комісією. На вказану вимогу ОСОБА_1 повідомив, що від огляду не відмовляється, але не має можливості пройти його, оскільки не має при собі медичної документації, яка свідчить про його актуальний стан здоров?я, анамнез та хронічні захворювання, оскільки останнього тримали в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 протягом трьох діб. 14.02.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 381-1 за ст. 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 26.02.2025 року постановою ІНФОРМАЦІЯ_3 № 381-IП1, складеною начальником, підполковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення штраф у сумі 18 700 гривень. Згідно вказаної постанови № 381-ІП, «14.02.2025 року о 15 год. 30 хв. було встановлено факт порушення правил військового обліку громадянином ОСОБА_1 . Відповідно до Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» № 741/2024 від 28.10.2024 «Про продовження строку загальної мобілізації» представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 військовозобов?язаному ОСОБА_1 14.02.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 була вручена повістка № 1822 та направлення № 14799 на проходження медичного огляду (ВЛК) з метою встановлення ступеня придатності для проходження військової служби. Однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду (ВЛК), від отримання повістки та ставити свій особистий підпис про отримання повістки, про що складено відповідний акт. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив абз.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 14.02.205 року, всупереч відомостям з оскаржуваної постанови, позивачу не вручалось жодного направлення на проходження медичного огляду під особистий підпис, крім того, відсутні будь-які докази реєстрації в журналі реєстрації направлень на ВЛК, відеозапис доведення акту відмови не відбувався, всупереч вимогам Порядку № 560. Таким чином, працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 фактично змусили позивача викласти пояснення саме з формулюванням «відмови». Позивач, будучи юридично не обізнаним у процедурі проходження ВЛК та щодо наслідків наданих на вимогу відповідача пояснень, під диктовку працівника ІНФОРМАЦІЯ_3 надав відповідні пояснення, самостійно зазначивши лише про факт відсутності при собі медичних документів.

Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню із вказаних підстав.

Ухвалою судді від 24.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.

31.03.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. В обґрунтування відзиву зазначив, що під час перевірки відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ІНФОРМАЦІЯ_3 було встановлено, що ОСОБА_1 облікові дані не уточняв, відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не має, не заброньований на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 14.02.2025 року посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 в рамках правового поля, було запропоновано отримати повістку на ВЛК №1822 гр-ну ОСОБА_1 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від отримання повістки про явку до військово- лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 на 15 годину 30 хвилин 14.02.2025 відмовився, про що було складено акт від 14.02.2025 за вх. №9934 та здійснено відеофіксацію відмови. Також позивачу було видане направлення на ВЛК за вих.№14799 від 14.02.2025 від отримання якого позивач також відмовився. Так 14.02.2025 року відносно правопорушника ОСОБА_1 , уповноваженою на те особою, був складений протокол №381-1 про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 статті 210-1 Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Щодо заявлених в позові посилань на нібито відсутність при собі медичних документів, а саме «У проханні до посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 надати направлення для проходження медичного огляду та надати достатньо часу, щоб зібрати медичні документи, було відмовлено» ІНФОРМАЦІЯ_3 звертає увагу суду на те, що 14.02.2025 позивачу була вручена друга повістка про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 21.02.2025 о 09 годині 00 хвилин з метою проходження медичного огляду для визначення його ступеню придатності до військової служби. ОСОБА_1 вищезазначену повістку отримав (про що свідчить відеозапис), але станом на 29.03.2025 на військово- лікарську комісію не з`явився. Даний факт свідчить про навмисне ухилення від призову на військову службу за мобілізацією шляхом ухилення від проходження медичного огляду.

У поданій відповіді на відзив представник позивача адвокат Одинцова В.І. посилається на те, що 14.02.2025 року жодного направлення на проходження ВЛК позивачу не вручалось. Факт складання, вручення направлення чи відмови позивача отримати направлення, не підтверджено жодним доказом, що міститься у матеріалах справи. Так, з відеозапису, долученого відповідачем, вбачається, що ОСОБА_1 вручалась повістка про явку до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте не направлення. Акт відмови, долучений відповідачем, також визначає відмову від отримання повістки, проте не направлення на проходження ВЛК. У такому разі, відповідачем не доведено, що вказане направлення №14799 дійсно вчасно складалось та видавалось позивачу 14.02.2025 року. Долучений відповідачем журнал реєстрації направлень не містить підпису позивача про отримання вказаного направлення або відмітки про відмову від отримання направлення з особистим підписом ОСОБА_1 . У зв`язку з цим, долучений документ із проставленою олівцем невідомою особою відміткою «відмова» не підтверджує факту вручення ОСОБА_1 14.02.2025 направлення та не спростовує ту обставину, що таке направлення могло бути «складене» та «зареєстроване» будь-коли. Зважаючи на актуальну судову практику, факт вручення військовозобов`язаним направлення є визначальним для встановлення правомірності дій посадових осіб ТЦК та СП при направленні на осіб на ВЛК, у зв`язку з чим відповідач намагається перекрутити дійсні обставини справи, протиправно зазначаючи, що вказане направлення позивачу видавалось. Однак, ще раз наголошуємо на тому, що ті докази, які були долучені відповідачем до відзиву, жодним чином не підтверджують факту вручення (або намагання) направлення позивачу. Зважаючи на це, твердження відповідача щодо вручення позивачу направлення є спростованими та такими, що не доведені жодним належним, допустимим доказом. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, опису про відмову позивача отримати направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду спірна постанова №381-ІП від 26.02.2025 не містить. Постанова визначає виключно факт відмови від отримання повістки.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Одинцова В.І. в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити, посилаючись на доводи в позовній заяві, та у відповіді на відзив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просили провести розгляд справи без їх участі.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Щодо суті виявленого правопорушення.

Згідно з постановою по справі про адміністративне правопорушення № 381-1П від 26.02.2025 року, прийнятої начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 18700 грн.

З постанови слідує, що 14.02.2025 року о 15 год. 30 хв. було встановлено факт порушення правил військового обліку громадянином ОСОБА_1 . Відповідно до Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» № 741/2024 від 28.10.2024 «Про продовження строку загальної мобілізації» представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 військовозобов?язаному ОСОБА_1 14.02.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 була вручена повістка № 1822 та направлення № 14799 на проходження медичного огляду (ВЛК) з метою встановлення ступеня придатності для проходження військової служби. Однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду (ВЛК), від отримання повістки та ставити свій особистий підпис про отримання повістки, про що складено відповідний акт. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив абз.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі по тексту - Порядок №560), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560.

Порядок №560 визначає процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів; процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних зміну військово-облікові документи; процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення; організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби (пункт 1).

Відповідно до п. 74 Порядку №560 резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями і поширюється зокрема і на військовозобов`язаних та резервістів.

З наведеного вбачається, що процедурі проходження позивачем медичного огляду передує формування повістки про виклик для проходження відповідного огляду, видача керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16.05.2024 №560 та реєстрація відповідного направлення в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16.05.2024 №560.

Як встановлено матеріалами справи, відповідної процедури та етапності відповідачем не дотримано.

Слід також зазначити, що відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення (ст.251 КУпАП) є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Із урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що, оскільки відсутні будь які докази того, що 14.02.2025 р. відповідачем, на виконання вимог пункту 74 Порядку № 560, позивачу вручалося направлення на проходження медичного огляду під особистий підпис з роз`ясненням вимог законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у зв`язку з чим, відсутні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КупАП.

Також, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач був викликаний на конкретну дату та час для проходження медичного огляду ВЛК, а також докази того, що він зрештою не прибув для його проходження. При цьому з протоколу, складеного ТЦК та СП, неможливо зрозуміти, від якого саме медичного огляду ВЛК відмовляється скаржник, коли він мав відбутися, хто і коли його викликав, а також яким чином була зафіксована відмова від проходження ВЛК (окрім самого протоколу).

Зважаючи на викладене, у ході судового розгляду не підтвердились висновки відповідача щодо наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, а тому притягнення останнього до відповідальності згідно оскаржуваної постанови є неправомірним.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо заяви позивача про поновлення строку звернення до суду позову, суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд також зауважує, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 зазначеної Конвенції.

Отже, суд приходить до висновку про можливість поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з вказаним позовом.

Згідно з ч. 1ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем понесено судові витрати по оплаті судового збору в сумі 605,60 грн., позов задоволено в повному обсязі, а тому витрати в сумі 605,60 грн., відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 229, 241, 242, 243, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строки звернення до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову № 381-1П від 26.02.2025 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оброни України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_1 .

Суддя - М. В. Богдан