Справа № 376/1891/25
Суддя: Батовріна І. Г.
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1891/25
Провадження № 2-а/376/90/2025
У х в а л а

про направлення справи за підсудністю

01 липня 2025 року Суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І.Г., ознайомившись із адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до державної інспекції архітектури та містобудування в особі Департаменту державного архітектурно будівельного контролю та нагляду, про скасування рішень про зупинення дії будівельних паспортів від 28.05.2025 року № 200/02/17-25, № 201/02/17-25, № 202/02/17-25,-

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вказаною вище позовною заявою, у якій просять визнати протиправним та скасувати: рішення № 200/02/17-25 про зупинення дії будівельного паспорта № 5/21 виданого 16.09.2021 року, який зареєстровано в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва ВР01:6813-3118-6506-2445; рішення № 201/02/17-25 про зупинення дії будівельного паспорта № 6/21 виданого 16.09.2021 року, який зареєстровано в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва ВР01:6836-9568-2604-3578; рішення № 202/02/17-25 про зупинення дії будівельного паспорта № 7/21 виданого 16.09.2021 року, який зареєстровано в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва ВР01:6850-6546-7632-1836 винесені головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів з питань архітектури, містобудування та державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно будівельного контролю та нагляду Державної інспекції архітектури та містобудування України Калиновським Євгеном Анатолійовичем та покласти на відповідача судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2025 року головуючим суддею визначено Батовріну І.Г..

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Перевіривши матеріали позову, суд вважає, що справа не підсудна Вишгородському районному суду Київської області та підлягає направленню за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду, з таких підстав.

Статтею 55 Конституції України проголошено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі -Конвенція) передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Визначене Конвенцією поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Під "судом" у практиці ЄСПЛ розуміється будь-який юрисдикційний орган, що вирішує питання, віднесені до його компетенції на підставі норм права, відповідно до встановленої процедури. Цей орган має бути встановлений законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 5 ст. 125 Конституції України з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає та встановлює Кодекс адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Положеннями ст. ст. 2, 4 та 19 КАС України визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення (п. 1 ч.1 ст. 19 КАС України).

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Статтею 20 КАС України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів у сфері медіа, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників суб`єктів у сфері медіа, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні, або особами без громадянства;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) адміністративні справи за позовними заявами територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу тимчасового обмеження громадян України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.

2. Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.

3. Вищому антикорупційному суду підсудні справи про застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 Закону України "Про санкції".

Отже, статтею 20 (у редакції КАС України, що набрала чинності з 15.12.2017) змінено юрисдикцію адміністративних судів, зокрема, звужено предметну юрисдикцію загальних місцевих судів, як адміністративних судів.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Предметом цього спору є визнання протиправними та скасування: рішення № 200/02/17-25 про зупинення дії будівельного паспорта № 5/21 виданого 16.09.2021 року, який зареєстровано в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва ВР01:6813-3118-6506-2445; рішення № 201/02/17-25 про зупинення дії будівельного паспорта № 6/21 виданого 16.09.2021 року, який зареєстровано в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва ВР01:6836-9568-2604-3578; рішення № 202/02/17-25 про зупинення дії будівельного паспорта № 7/21 виданого 16.09.2021 року, який зареєстровано в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва ВР01:6850-6546-7632-1836 винесені головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів з питань архітектури, містобудування та державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно будівельного контролю та нагляду Державної інспекції архітектури та містобудування України Калиновським Євгеном Анатолійовичем.

Окрім того у матеріалах справи відсутні відомості про наявність справи про притягнення до адміністративної відповідальності, вчинення відповідачами протиправної бездіяльності в такій справі.

У випадку, що розглядається, ініційований позивачами публічно-правовий спір не підпадає під жодну з категорій справ, визначених частиною першою статті 20 КАС України чи приписами спеціальних норм, а тому відповідно до правил частини другої цієї статті ця позовна заява належить до підсудності окружного адміністративного суду.

Таким чином Сквирський районний суд Київської області не є належним судом для розгляду даної справи, яка за предметно-територіальною юрисдикцією на даний час підсудна Київському окружному адміністративному суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Крім того, у рішенні від 14.12.2011 №19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що положення ч. 2 ст. 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом. Таким чином, конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Європейський суд з прав людини, у рішенні справи «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., яка гарантує право кожного на справедливий та публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 №336/2177/17.

Передачу справ з одного суду до іншого суду визначено положеннями статті 29 КАС України.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана (ч.ч. 1, 2 ст. 30 КАС України).

Згідно з частиною 1 статті 318 КАС України прийняття судом рішення з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25 - 28 цього Кодексу, є підставою для скасування рішення суду і направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

За правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 21.07.2019 у справі №855/306/19, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил територіальної, інстанційної та предметної підсудності.

Як вбачається з позову, спір між сторонами є публічно-правовим на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, отже з метою забезпечення права позивача на справедливий суд, справу необхідно передати на розгляд до Київського окружного адміністративного суду, оскільки розгляд такої категорії справ не належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку адміністративного судочинства і розгляд такої справи та ухвалення рішення буде суперечити такій засаді верховенства права, як «суд встановлений законом».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 6-10, 14, 15, 19, 20, 29, 241, 242, 248, 256, 293, 295, 318 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до державної інспекції архітектури та містобудування в особі Департаменту державного архітектурно будівельного контролю та нагляду, про скасування рішень про зупинення дії будівельних паспортів від 28.05.2025 року № 200/02/17-25, № 201/02/17-25, № 202/02/17-25 передати за підсудністю на розгляд до Київського окружного адміністративного суду (адреса: бульв. Лесі Українки, 26, м. Київ, E-mail: ).

Роз`яснити сторонам, що за правилами ч. 8 ст. 29 КАС України, передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя І.Г. Батовріна