Справа № 620/2024/25
Суддя: Наталія БАРГАМІНА
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2025 року Чернігів Справа № 620/2024/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення і виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 25.02.2022 по 23.03.2022, а також всіх інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії) , без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2022 Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 25.02.2022 по 23.03.2022, а також всі інші належні за цей період додаткові види грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії), з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2022 Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», з урахуванням виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 «надбавки за вислугу років» передбаченої підпунктом 1 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 25.02.2022 р. по 23.03.2022 р. у розмірі 25 відсотків;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати «надбавки за особливості проходження служби» передбаченої абзацом четвертим підпункту 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 25.02.2022 р. по 23.03.2022 р. з урахуванням належного ОСОБА_1 розміру «набавки за вислугу років»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 «надбавку за вислугу років» передбачену підпунктом 1 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 25.02.2022 р. по 23.03.2022 р. у розмірі 25 відсотків із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату «надбавки за особливості проходження служби» передбаченої абзацом четвертим підпункту 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 25.02.2022 р. по 23.03.2022 з урахуванням належного ОСОБА_1 розміру «набавки за вислугу років» із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- визнати незаконним не нарахування та не виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до Постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період проходження ним служби у Військовій частині НОМЕР_1 з 25.02.2022 року по 23.03.2022 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в повному обсязі відповідно до Постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 25.02.2022 року по 23.03.2022 року;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 недоплачене грошове забезпечення на користь ОСОБА_1 у розмірі 11 667,76 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем в порушення законодавства було невиплачено грошове забезпечення в розмірі 11667,76 грн, розрахунок посадового окладу, окладу за військове звання в період з 25.02.2022 по 23.02.2022 здійснювався виходячи з прожиткового мінімуму станом на 01 січня 2018 року, а не станом на 01.01.2022, а отже і інші види грошового забезпечення також розраховувалися неправильно; у період з лютого 2022 року по березень 2022 року позивачу не було виплачено надбавку за вислугу років, оскільки станом на день включення до списків В/Ч НОМЕР_3 , позивач вже мав вислугу років 3 роки 7 місяців 11 днів, тому мав отримувати 25 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням; не було виплачено додаткову винагороду в розмірі 30 000 грн. за березень 2022 року.

Військовою частиною НОМЕР_1 було подано відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, та зазначив, що він не вбачає протиправності у своїх діях щодо обчислення та нарахування грошового забезпечення позивачу на час проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_1 застосовуючи розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року - 1762 гривні. Вказує, військовою частиною НОМЕР_2 позивачу була виплачена надбавка за вислугу років та надбавка за особливості проходження служби за період з 25.02.2022 року по 31.01.2023 року (включно з періодом проходження позивачем військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ), в розмірі 12 506,45 грн. Також зазначає, що твердження позивача про недоплату йому грошових коштів відповідачем та вимоги про здійснення перерахунку та здійснення доплати грошових коштів нічим не обґрунтовані.

Військовою частиною НОМЕР_2 відзив на позовну заяву подано не було.

Позивачем було подано відповідь на відзив, в якій вказує на виплату грошового забезпечення не в повному обсязі.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 08.04.2025 було прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог від 03.03.2025; ухвалою суду від 08.04.2025 було продовжено процесуальний строк для надання відзиву та витребуваних судом доказів у справі № 620/2024/25 на 5 днів з моменту отримання ухвали суду; ухвалою суду від 24.04.2025 було витребувано у військової частини НОМЕР_1 пояснення щодо розбіжності в сумах нарахованого ОСОБА_1 грошового забезпечення за березень 2022 року, а також докази фактичної виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за лютий та березень 2022 року; ухвалою суду від 12.05.2025 було повторно витребувано у військової частини НОМЕР_1 пояснення щодо розбіжності в сумах нарахованого ОСОБА_1 грошового забезпечення за березень 2022 року, а також докази фактичної виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за лютий та березень 2022 року; ухвалою суду від 21.05.2025 було залучено військову частину НОМЕР_2 до участі у справі № 620/2024/25 в якості другого відповідача; витребувано у військової частини НОМЕР_2 детальний розрахунок сум нарахованого позивачу грошового забезпечення за період з 25.02.2022 по 23.03.2022 помісячно із зазначенням інформації про суми та періоди нарахування додаткової винагороди відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 за вказаний період, а також докази виплати позивачу грошового забезпечення за період з 25.02.2022 по 23.03.2022; ухвалою суду від 11.06.2025 було повторно витребувано у військової частини НОМЕР_2 детальний розрахунок сум нарахованого ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 25.02.2022 по 23.03.2022 помісячно із зазначенням інформації про суми та періоди нарахування додаткової винагороди відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 за вказаний період, а також докази виплати позивачу грошового забезпечення за період з 25.02.2022 по 23.03.2022; ухвалою суду від 04.07.2025 заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог було залишено без розгляду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 25.02.2022 по 23.03.2022, що підтверджується наказами командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2022 № 34, від 23.03.2022 № 48.

Згідно листа Фінансово-економічного управління командування сухопутних військ Збройних Сил України від 25.11.2017 № 116/14/1/4266 військова частина НОМЕР_1 зарахована на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командувача оперативного угруповання військ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.03.2022 № 18 позивач прибув до складу сил та засобів оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 , які залучаються та беруть безпосередню участь в оборонній операції для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території України, з метою виконання службових (бойових) завдань з 25.02.2022.

Згідно наказу командувача оперативного угруповання військ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.04.2022 № 30 позивач з 23.03.2022 вибув до місця постійної дислокації.

Згідно витягу із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 № 119 від 24.02.2022 згідно бойового розпорядження основного командного пункту оперативного угруповання військ ІНФОРМАЦІЯ_1 № 502/2/3/2/161/окп від 24.02.2022 з 25.02.2022 по 23.03.2022 сержант ОСОБА_1 навідник 1 танкового взводу 1 танкової роти брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в районах зосередження противника поблизу н.п. Михайло-Коцюбинське, н.п. Чернігів, н.п. Киїнка, Чернігівська обл.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2025 № 1439/211 позивач брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у період із 25.02.2022 по 23.03.2022.

Наказами командира військової частини НОМЕР_1 від 18.03.2022 № 45, від 01.04.2022 № 48 було наказано виплатити позивачу додаткову винагороду з розрахунку 30000,00 грн за період з 25.02.2022 по 23.03.2022.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2025 № 5 позивачу було нараховано додаткову винагороду за період з 25.02.2022 по 28.02.2022 в розмірі 4285,71 грн, з 01.03.2022 по 23.03.2022 в розмірі 22258,06 грн.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 від 18.06.2025 № 1007 сума додаткової винагороди за період з 25.02.2022 по 23.03.2022, що нарахована позивачу, становить 26543,77 грн.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 від 27.11.2024 № 1503 позивачу в грудні 2024 року було донараховано надбавку за вислугу років та надбавку за особливості проходження служби в розмірах 9294,85 грн та 6041,65 грн відповідно за період з 25.02.2022 по 31.01.2023, виплачено 22.12.2024 з відрахуванням військового збору та утримання по виконавчим листам, аліментам 12506,45 грн (відповідно до виписки по картковому рахунку позивача).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 1 Закону передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно частин першої - третьої статті 9 Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

За приписами частини четвертої статті 9 Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 4 Постанови № 704 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками 1, 12, 13, 14.

Приміткою 1 Додатку 1 до Постанови № 704 визначено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень (примітка Додатку 14 до Постанови №704).

21.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103), якою внесено зміни до Постанови № 704, зокрема, пункт 4 викладено в новій редакції: установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14» (пункт 6 Постанови № 103).

Постанова № 103 набула чинності 24.02.2018.

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103, яким були внесені зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704.

Тобто, з 29.01.2020 була відновлена дія пункту 4 Постанови № 704 у первісній редакції, яка визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01.01.2018.

Таким чином, з 29.01.2020 з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/6453/18 у зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законами України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», «Про Державний бюджет України на 2023 рік», у осіб з числа військовослужбовців виникло право на перерахунок пенсії з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 Постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

При цьому, суд звертає увагу на те, що встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величиною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується, як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 19.10.2022 у справі № 400/6214/21.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на виплату грошового забезпечення за період з 25.02.2022 по 23.03.2022 виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 «надбавки за вислугу років» передбаченої підпунктом 1 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 25.02.2022 р. по 23.03.2022 р. у розмірі 25 відсотків; визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати «надбавки за особливості проходження служби» передбаченої абзацом четвертим підпункту 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 25.02.2022 р. по 23.03.2022 р. з урахуванням належного ОСОБА_1 розміру «набавки за вислугу років»; зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 «надбавку за вислугу років» передбачену підпунктом 1 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 25.02.2022 р. по 23.03.2022 р. у розмірі 25 відсотків із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44; зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату «надбавки за особливості проходження служби» передбаченої абзацом четвертим підпункту 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 25.02.2022 р. по 23.03.2022 з урахуванням належного ОСОБА_1 розміру «набавки за вислугу років» із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44, то суд зазначає наступне.

Як вже було встановлено судом, згідно довідки військової частини НОМЕР_2 від 27.11.2024 № 1503 позивачу в грудні 2024 року було донараховано надбавку за вислугу років та надбавку за особливості проходження служби в розмірах 9294,85 грн та 6041,65 грн відповідно за період з 25.02.2022 по 31.01.2023 згідно примітки зазначеної в самій довідці.

Виплату в розмірі 12506,45 грн (з відрахуванням військового збору та утримання по виконавчим листам, аліментам проведено 22.12.2024, що підтверджується випискою по картковому рахунку позивача.

Враховуючи викладене, зважаючи також на те, що відповідачем не здійснювалась утримання з вказаної суми податок з доходів фізичних осіб, суд приходить до висновку що права позивача в цій частині позовних вимог не порушені, у зв`язку з чим вищевказані позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання незаконним не нарахування та не виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до Постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період проходження ним служби у Військовій частині НОМЕР_1 з 25.02.2022 року по 23.03.2022 року; зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в повному обсязі відповідно до Постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 25.02.2022 року по 23.03.2022 року, то суд зазначає наступне.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Так, відповідно до пункту 2 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Пунктом 17 розділу I Порядку № 260 передбачено, що на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168), пунктом 1 якої (в редакції, яка застосовується з 24 лютого 2022 року) було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Так, у військовослужбовців Збройних Сил України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), виникає право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Підставою для нарахування та виплати такої винагороди є відповідний, наказ командира.

Таке право має бути підтверджено відповідною довідкою, а нарахування і виплата здійснюватися на підставі чітко визначеного переліку документів (бойових наказів (бойове розпорядження), журналів бойових дій (вахтовий журнал), рапортів (донесення) командира підрозділу (групи) тощо).

Так, судом було встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу командувача оперативного угруповання військ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.03.2022 № 18, згідно витягу із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 № 119 від 24.02.2022, довідки військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2025 № 1439/211 з 25.02.2022 по 23.03.2022 брав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), в районах зосередження противника поблизу АДРЕСА_1 .

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підтвердження здійснення позивачем в період з 25.02.2022 по 23.03.2022 безпосередньої участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, що є підставою для виплати грошової винагороди у розмірі 100000,00 грн за відповідні періоди в розрахунку на місяць.

Щодо стягнення з військової частини НОМЕР_1 недоплаченого грошового забезпечення на користь ОСОБА_1 у розмірі 11 667,76 грн, то суд зазначає наступне.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2025 № 5 та довідки військової частини НОМЕР_2 від 18.06.2025 № 1007 позивачу було нараховано:

- за лютий 2022 року грошове забезпечення в розмірі 6198,23 грн, в тому числі 1912,52 грн грошового забезпечення та 4285,71 грн додаткової винагороди (всі суми до відрахування військового збору);

- за березень 2022 року грошове забезпечення в розмірі 32190,97 грн, в тому числі 9932,91 грн грошового забезпечення та 22258,06 грн додаткової винагороди (всі суми до відрахування військового збору).

Згідно довідки про виконання реєстру зарахування коштів на рахунки одержувачів Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», наданого військовою частиною НОМЕР_2 , позивачу зараховано:

- на підставі відомості 220402PB58 зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо) від 02.04.2022 1883,83 грн грошового забезпечення за лютий 2022 року (після відрахування військового збору 1,5 %);

- на підставі відомості 220330PB67 зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо) від 02.04.2022 9783,92 грн грошового забезпечення за березень 2022 року (після відрахування військового збору 1,5 %);

- на підставі відомості 220406PB56 зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо) від 06.04.2022 21924,19 грн додаткової винагороди за березень 2022 року (після відрахування військового збору 1,5 %);

- на підставі відомості 220409PB75 зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо) від 09.04.2022 4221,42 грн додаткової винагороди за лютий 2022 року (після відрахування військового збору 1,5 %);

Вказане підтверджує виплату позивачу всіх видів грошового забезпечення, що були нараховані за лютий-березень 2022 року.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на надану ним виписку по картці/рахунку і додатковим рахункам договору від 08.04.2022, оскільки така виписка не є вичерпним джерелом інформації щодо виплачених позивачу коштів.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з військової частини НОМЕР_1 недоплаченого грошового забезпечення на користь ОСОБА_1 у розмірі 11667,76 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом:

- визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 25.02.2022 по 23.03.2022 грошового забезпечення, а також всі інші належні за цей період додаткові види грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії), визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- зобов`язання військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату за період з 25.02.2022 по 23.03.2022 грошового забезпечення, а також всі інші належні за цей період додаткові види грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії), визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення за період з 25.02.2022 по 23.03.2022 у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язання військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення за період з 25.02.2022 по 23.03.2022 у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що як встановлено судом, військова частина НОМЕР_1 перебуває на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 , як наслідок відповідальною за нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення є військова частина НОМЕР_2 , а тому позовні вимоги до військової частини НОМЕР_1 задоволенню не підлягають, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частин четвертої та п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В силу частин шостої, сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

За приписами частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічні висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 09.03.2021 у справі № 200/10535/19-а.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом даної справи, у розмірі 5000,00 грн. суду було надано копії договору № 1/12/11/2024 від 12.11.2024 про надання правничої допомоги, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордеру.

Так, військова частина НОМЕР_2 передбаченим статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України правом не скористалась, відповідне клопотання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу суду не надала.

Військова частина НОМЕР_1 у відзиві заперечувала проти стягнення витратна правову допомогу, вказала, що повноваження адвоката відповідно до договору № 1/12/11/2024 від 12.11.2024 поширюються на правовідносини позивача з в/ч НОМЕР_2 , а також відсутністю ціни позову та відсутністю доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Так, суд, зазначає, що дійсно згідно пункту 1.5 вказаного договору допомога надається у справі щодо порушення прав замовника командуванням військової частини НОМЕР_2 .

Разом з тим, позивачем позов було пред`явлено до військової частини НОМЕР_1 , а військову частину НОМЕР_2 було залучено до участі у справі в якості другого відповідача судом.

Також згідно пункту 3.1 вказаного договору за правничу допомогу, передбачену в п.п. 1.2.-1.5 договору замовник сплачує адвокату винагороду в наступному розмірі: адвокатський запит 1000 грн., заява скарга - 1500 - 3000 грн., 20% від усіх надходжень після заяв скарг. Судові послуги тарифікуються окремо.

Однак, суду не було надано жодного документу за підписом позивача, який би містив розмір та/або розрахунок понесених витрат на правову допомогу.

Таким чином, витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. не є підтвердженими належними документами, а тому стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 25.02.2022 по 23.03.2022 грошового забезпечення, а також всі інші належні за цей період додаткові види грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії), визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату за період з 25.02.2022 по 23.03.2022 грошового забезпечення, а також всі інші належні за цей період додаткові види грошового забезпечення (надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії), визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення за період з 25.02.2022 по 23.03.2022 у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення за період з 25.02.2022 по 23.03.2022 у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.07.2025.

Суддя Наталія БАРГАМІНА