Справа № 380/23235/21
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/23235/21 пров. № А/857/13642/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Пліша М.А., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Єршової Ю.С.,

представника відповідача та третьої особи Мельничука Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року про закриття провадження у справі № 380/23235/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, Кадрової комісії № 16 Офісу Генерального прокурора, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Офіс Генерального прокурора про визнання дії та бездіяльності протиправними (ухвала суду першої інстанції прийнята суддею Кузаном Р.І. 12.03.2025 о 10:44 год. в м. Львові), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з адміністративним позовом до Львівської обласної прокуратури (далі також - відповідач 1), Кадрової комісії № 16 Офісу Генерального прокурора України (далі також відповідач 2, Комісія), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Офісу Генерального прокурора (далі також третя особа), у якому просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення № 4 кадрової комісії № 16 від 07 жовтня 2021 року про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 - прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Львівської області;

- визнати протиправним і скасувати наказ прокурора Львівської області від 28 жовтня 2021 року № 2383к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення правління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Львівської області та органів прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу II ««Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» з 04 листопада 2021 року;

- поновити ОСОБА_1 в органі прокуратури (ідентифікаційний код 02910031) на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Львівської області або на рівнозначній посаді в Львівській обласній прокуратурі з 04 листопада 2021 року;

- cтягнути з відповідача 1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 04.11.2021 по дату внесення судового рішення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 позов задоволено повністю. Визнано протиправними і скасовано рішення Комісії від 07.10.2021 № 4 та наказ прокурора Львівської області від 28.10.2021 № 2383к про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади з 04.11.2021. Поновлено ОСОБА_1 в органі прокуратури (ідентифікаційний код 02910031) на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Львівської області або на рівнозначній посаді в Львівській обласній прокуратурі з 05.11.2021. Стягнуто з Львівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 05.11.2021 по 29.07.2022 в сумі 82618,28 грн 28 коп.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022 апеляційні скарги третьої особи та відповідача 1 задоволено частково. Рішення суду першої інстанції змінено, виключивши з абзацу четвертого резолютивної частини рішення словосполучення в органі прокуратури (ідентифікаційний код 02910031) або рівнозначній посаді в Львівській обласній прокуратурі та змінено в п`ятому абзаці резолютивної частини рішення речення «Стягнути з Львівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 05.11.2021 по 29.07.2022 в сумі 82618,28 грн» на «Стягнути з Львівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 05.11.2021 по 19.07.2022 в сумі 73641,12 грн.». У решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 у справі № 380/23235/21 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 11.10.2023 касаційні скарги Офісу Генерального прокурора та Львівської обласної прокуратури задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022 у справі № 380/23235/21 скасовано, а справу направлено до Львівського окружного адміністративного суду на новий судовий розгляд..

Під час нового судового розгляду справи судом першої інстанції відповідач 1 заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року клопотання задоволено частково.

Закрито провадження у справі за позовними вимогами:

- визнати протиправним і скасувати наказ прокурора Львівської області від 28 жовтня 2021 року № 2383к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення правління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Львівської області та органів прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу II ««Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» з 04 листопада 2021 року;

- поновити ОСОБА_1 в органі прокуратури (ідентифікаційний код 02910031) на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Львівської області або на рівнозначній посаді в Львівській обласній прокуратурі з 04 листопада 2021 року;

- cтягнути з Львівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 04.11.2021 по дату внесення судового рішення.

В задоволенні решти клопотання відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив позивач, який покликаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року про закриття провадження по справі в частині позовних вимог скасувати, а справу направити на продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що наказ від 28 жовтня 2021 року № 2383к, яким позивача звільнено, скасовано керівником Львівської обласної прокуратури не добровільно, а на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.07.2022, яке на даний час скасовано. Позовні вимоги щодо скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі є взаємопов`язаними та нероздільними. При цьому варто наголосити, що судом постановлено рішення 19.07.2022 з вимогою його негайного виконання, натомість скасування оскаржуваного наказу про звільнення та поновлення на посаді відбулось 09.09.2022, тобто в більш ніж півторамісячний термін.

Також зазначає, що оскільки фактичне поновлення на роботі відбулось 09.09.2022 то підлягає перегляду сума стягнення середнього заробітку з врахуванням періоду з часу звільнення (05.11.2021) по час фактичного поновлення на роботі (09.09.2022 згідно наказу № 1245к).

Сторони не скористалися правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що наказ прокурора Львівської області, який є предметом оскарження у цій справі, вже скасований відповідачем та позивача поновлено з дати звільнення на посаді, яку він займав.

Крім цього, з рахунку Львівської обласної прокуратури Головним правлінням Державної казначейської служби України у Львівській області 22.11.2022 проведено списання коштів на користь позивача в сумі 73 641,12 грн (середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з дати звільнення - 05.11.2021 по дату прийняттям судом попереднього рішення про поновлення на посаді - 19.07.2022, за виключенням податків та інших обов`язкових платежів).

Таким чином, відповідачем 1 самостійно виправлено порушення прав позивача, за захистом яких останній звернувся до суду, зокрема щодо визнання протиправним та скасування наказу від 28.10.2021 № 2383к про звільнення позивача із займаної посади з 04.11.2021; поновлення на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Апеляційним судом встановлено, що предметом спору в даній справі є рішення 16 кадрової комісії від 07.10.2021 № 4 про неуспішне проходження атестації позивача, наказ прокурора Львівської області від 28.10.2021 № 2383к «Про звільнення ОСОБА_1 », а також позовна вимога про поновлення позивача на посаді та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 Львівською обласною прокуратурою 09.09.2022 видано наказ № 1245 к, яким скасовано наказ прокурора Львівської області від 28.10.2021 № 2383к «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено позивача в органах прокуратури на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Львівської області з 05.11.2021. Крім цього, по справі № 380/23235/21 в порядку безспірного списання через Управління ДКСУ у Львівській області проведено списання коштів на користь ОСОБА_1 : 22.11.2022 в сумі 73641,12 грн середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05.11.2021 по 19.07.2022.

Також Шістнадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур на виконання вищевказаного судового рішення ОСОБА_1 включено до графіку та ним повторно прийнято участь у співбесіді (третій етап атестації). За результатами співбесіди членами шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур прийнято рішення від 20.12.2022 № 3 про неуспішне проходження позивачем атестації.

Крім цього, на виконання постанови Верховного Суду від 05.12.2024 у справі № 380/3713/23 Львівською обласною прокуратурою 11.12.2024 видано наказ № 2223 к «Про скасування наказу Львівської обласної прокури від 29.02.2024 № 251к «Про скасування наказу від 15.11.2023 №1876к «Про поновлення ОСОБА_1 ».

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Верховний Суд у постанові від 17 червня 2021 у справі № 360/3707/19 зазначив про те, що передумовою для закриття провадження на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України є з`ясування судом того чи були порушені відповідачем права й інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду. Позаяк сама конструкція цієї норми передбачає, що виправити оскаржуване порушення повинен той суб`єкт владних повноважень, який їх допустив та який є відповідачем у справі.

Метою судового рішення є досягнення юридичної визначеності у спірних правовідносинах, яке переконує сторони і суспільство у справедливості суду, утвердженні ним прав людини та запобігає стану невизначеності в аналогічних ситуаціях.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 у справі № 800/369/17, зазначено: у розумінні пункту 8 частини першої статті 238 КАС України у разі встановлення під час розгляду справи виправлення відповідачем оскаржуваних позивачем порушень, суд має вирішити питання можливості закриття провадження у справі. При цьому, вирішуючи зазначене питання, суд має з`ясувати, чи не призведе закриття провадження у справі до того, що законні права та інтереси позивача не будуть відновлені навіть після виправлення відповідачем оскаржуваних порушень.

Тобто для застосування такої підстави для закриття провадження у справі необхідна сукупність певних фактів. Зокрема, оскаржувані порушення мають бути виправлені самостійно суб`єктом владних повноважень, а також мають бути відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання таких дій чи бездіяльності протиправними.

З матеріалів справи встановлено, а також не заперечується сторонами, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 у справі № 380/23235/21 Львівською обласною прокуратурою 09.09.2022 видано наказ № 1245к, яким скасовано наказ прокурора Львівської області від 28.10.2021 № 2383к «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено позивача в органах прокуратури на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Львівської області з 05.11.2021.

Тобто, наказ прокурора Львівської області, який є предметом оскарження у цій справі, вже скасований відповідачем та позивача поновлено з дати звільнення на посаді, яку він займав.

Крім цього, з рахунку Львівської обласної прокуратури Головним правлінням Державної казначейської служби України у Львівській області 22.11.2022 проведено списання коштів на користь ОСОБА_1 в сумі 73 641,12 грн (середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з дати звільнення - 05.11.2021 по дату прийняттям судом попереднього рішення про поновлення на посаді - 19.07.2022, за виключенням податків та інших обов`язкових платежів).

Щодо доводів апелянта про те, що підлягає перегляду сума стягнення середнього заробітку з врахуванням періоду з часу звільнення (05.11.2021) по час фактичного поновлення на роботі (09.09.2022 згідно наказу № 1245к), колегія суддів зазначає, що вказане твердження може бути підставою для нового позову про стягнення сум заробітку у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду про поновлення на роботі.

Щодо покликань апелянта на те, що оскаржуваний наказ скасовано керівником Львівської обласної прокуратури не добровільно, а на виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 19.07.2022, апеляційний суд зазначає, що пунктом 8 частини першої статті 238 КАС України передбачено, що виправити оскаржуване порушення повинен той суб`єкт владних повноважень, який їх допустив та який є відповідачем у справі. Тобто відповідач, як належний суб`єкт, виправив вказане порушення, а саме скасував оскаржуваний наказ, поновив позивача та виплатив останньому кошти середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та скасуванню не підлягає, а доводи апелянта фактично зводяться до необхідності нової правової оцінки обставин у справі та дослідження наявних у матеріалах справи доказів. Водночас зазначеним доводам судом першої інстанції вже була надана оцінка.

Згідно частини першої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені висновки суду є вичерпні, а доводи апелянта - безпідставні.

Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року про закриття провадження у справі № 380/23235/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді М. А. Пліш
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 07.07.25