Справа № 638/8717/25
Суддя: Малахова О. В.
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/8717/25
Провадження № 2-а/638/349/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить скасувати постанову №60 у справі про адміністративне правопорушення від 05.05.2025, яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та стягнення штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Ухвалою від 13.05.2025 відкрито провадження у адміністративній справі.

Представник Відповідача надав відзив, у якому просить відмовити в задоволенні позову, посилається на те, що відповідно до змін у Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які набули чинності 18 травня 2024 року, військовозобов`язані громадяни України мають оновити свої персональні дані протягом 60 днів. До 16 липня 2024 року необхідно було оновити дані в ТЦК та СП: військовозобов`язаним чоловікам та резервістам віком від 18 до 60 років; призовникам віком від 17 до 25 років; військовозобов`язаним жінкам. Позивачем не додано жодних доказів того, що він оновив дані протягом всього періоду з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року (включно) у спосіб передбачений законодавством відповідно до частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Таким чином, Позивачем не дотримано вищенаведені вимоги законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тим самим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП. 05.05.2025 щодо Позивача складено протокол про адміністративне правопорушення та того ж дня уповноваженою посадовою особою ТЦК та СП винесено постанову № 60 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, копії яких позивач отримав в той же день.

Представник Позивача надав відповідь на відзив, у якій зазначив що Позивач, перебуваючи на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , оновлював дані та додав, що 07.02.2025 Позивачу надана відстрочка від призову на військову службу до 09.05.2025, що підтверджується довідкою від 07.02.2025 №237 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник Позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує.

Представник Відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просить здійснювати розгляд справи без його участі.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши за наявними у справі матеріалами, встановив, що ОСОБА_1 перебував на обліку, як військовозобов`язаний, у ІНФОРМАЦІЯ_2 . З копії військового квитка, яка міститься в матеріалах справи, вбачається що 08.05.2024 ОСОБА_1 пройшов військово-лікарняну комісію та визнаний придатним до військової служби.

Разом з цим, згідно з довідкою від 07.02.2025 №237 ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі пункту 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки останній здійснює постійний догляд за батьком.

ОСОБА_1 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою від 02.05.2025 №6326-500-3672363 Управління соціального захисту населення Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради.

З копії військового квитка вбачається, що 05.05.2025 Позивач взятий на облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05.05.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_3 виніс постанову №60 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, оскільки останній являючись військовозобов`язаним без поважних причин не уточнив/оновив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 , не скористався застосунком «Резерв+» для уточнення даних, чим порушив вимоги абзацу 2 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзац 7 частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзац 4 пункт 1 частини другої Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», пункт 22 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації , на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 за що передбачена відповідальність за частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП, за якою Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлює відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тобто за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Оскільки норма частини третьої статті 210-1 КУпАП є бланкетною, для повного визначення ознак цього правопорушення в постанові повинно бути зазначено норму спеціального нормативно-правового акту, яку порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме положення Закону України «Про оборону», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підзаконних нормативно-правових актів, зокрема Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560.

У випадку встановлення порушень зазначених законів та підзаконних нормативно-правових актів, суб`єкт владних повноважень може визначити наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Відповідно до абзацу другого частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до абзацу 7 частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи, що Позивач взятий на облік у ІНФОРМАЦІЯ_6 лише 05.05.2025, Відповідач не довів належними доказами, що Позивач не оновив/уточнив свої дані відповідно до вимог абзацу 2 частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у ІНФОРМАЦІЯ_7 , де перебував на обліку, а також де пройшов військово-лікарняну комісію та отримав відстрочку від призову до 09.05.2025.

Оскільки доказів порушення Позивачем норм законодавства зазначених у оскаржувані постанові Відповідач не надав, суд дійшов висновку про відсутність в діях Позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина перша статті 6 КАС України).

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у статті 3 Конституції України.

Також судом враховано висновки Європейського суду з прав людини, викладені у рішенні від 20.10.2011 по справі «Рисовський проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 порушення викладеного в оскаржуваній постанові, враховуючи те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, позов підлягає задоволенню, постанова №60 від 05.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 5-9, 20, 77, 139, 229, 241-246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову №60 у справі про адміністративне правопорушення від 05.05.2025, яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце перебування: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 08.07.2025.

Суддя О.В. Малахова