Справа № 160/30555/24
Суддя: Сластьон Анна Олегівна
Дата ухвалення: 2025-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Приватного підприємства «Інтеграл плюс» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області про стягнення пені за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість, -
Суть спору: в листопаді 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «Інтеграл Плюс» (надалі позивач, підприємство) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (надалі відповідач 1), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (надалі відповідач 2), в якій позивач просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
05.12.2024 через підсистему «Електронний суд» відповідач надав відзив на позовну заяву із запереченнями проти заявлених позовних вимог. Зокрема, відповідач 1 вказав, що позивачем не вживалося жодних заходів, направлених на виконання судового рішення у справі №804/5272/16, яким відповідача 1 було зобов`язано надати відповідачу-2 висновок на відшкодування з бюджету податку на додану вартість в сумі 1200000,00 грн. на розрахунковий рахунок ПП «Інтеграл Плюс». Позивачем постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження не оскаржувалася, заява про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі №804/5272/16 не подавалася. Відповідач 1 вважає, що фактично спір з тим самим предметом існував в рамках судової справи №804/5272/16, а саме щодо бюджетного відшкодування ПДВ. Зазначає, що ефективним способом захисту було б звернення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду в рамках справи №804/5272/16 із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення в порядку статті 378 КАС України. Також, відповідач 1 зазначив, що позивачем заявлено вимоги про стягнення пені поза межами встановлено п.102.5 ст. 102 ПК України строку (1095 днів). З цих підстав у задоволенні позову просить відмовити.
В наданих до суду 30.01.2025 поясненнях позивач категорично не погодився із зазначеними відповідачем у відзиві доводами з приводу неналежно обраного позивачем способу захисту порушених прав, зумовлених невиконанням відповідачами рішення суду у справі №804/5272/16 та невідшкодуванням суми податку на додану вартість в розмірі 1200000,00 грн. Так, у позивача, як і відповідача, відсутня можливість змінити спосіб виконання судового рішення у справі №804/5272/16 на стягнення з Державного бюджету України заборгованості із відшкодування податку на додану вартість. Так, 18.06.2020 державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №54595485 на підставі п.11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», що виключає можливість позивача ініціювати зміну способу або порядку виконання постанови суду у справі №804/5272/16. Також, позивач не погоджується з позицією відповідача 1 про звернення підприємства до суду поза межами 1095-денного строку, встановленого п. 102.5 ст. 102 ПК України, оскільки з аналізу положень ПК України вбачається, що останні не містять прямої норми, яка б визначала строки давності існування права та/чи спеціальні строки звернення до суду з вимогами, спрямованими на захист та відновлення порушених прав платників податків у правовідносинах, які виникають у зв`язку із несвоєчасним відшкодуванням ПДВ державою.
Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-
Приватне підприємство «Інтеграл Плюс», ідентифікаційний код: 30950298, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, про що внесено відповідний запис.
Видами економічної діяльності Приватного підприємства «Інтеграл Плюс» є: Основний: 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами; Інші: 20.51 Виробництво вибухових речовин; 20.59 Виробництво іншої хімічної продукції, н.в.і.у.; 46.77 Оптова торгівля відходами та брухтом; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 72.19 Дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук; 77.40 Лізинг інтелектуальної власності та подібних продуктів, крім творів, захищених авторськими правами.
Приватним підприємством Інтеграл Плюс заявлено бюджетне відшкодування з ПДВ на рахунок платника у банку в податковій декларації з ПДВ за серпень 2015 року в розмірі 1200000,00 грн.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2017 року у справі №804/5272/16, адміністративний позов ПП «Інтеграл Плюс» до Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, Управління Державної казначейської служби України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області задоволено, визнано протиправною бездіяльність Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області щодо ненадання до Управління Державної казначейської служби України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області висновку про відшкодування ПП «Інтеграл Плюс» ПДВ у сумі 1200000,00 грн. та зобов`язано Криворізьку південну ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області надати Управлінню Державної казначейської служби України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області висновок про відшкодування ПП «Інтеграл Плюс» ПДВ у сумі 1200000,00 грн. на розрахунковий рахунок ПП «Інтеграл Плюс».
30.08.2017 відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (наразі - Відділ примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду у справі №804/5272/16.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2018 у справі №804/5272/16 змінено спосіб та порядок виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2017 у справі №804/5272/16 шляхом зобов`язання Головного управління ДФС у Дніпропетровській області внести до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість заяву ПП «Інтеграл Плюс» про повернення суми бюджетного відшкодування за декларацією за серпень 2015 року у розмірі 1200000,00 грн. та дату узгодження вказаної суми бюджетного відшкодування 28.03.2016.
18.06.2020 державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №54595485 на підставі п.11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».
На момент звернення позивача із цим позовом до суду рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №804/5272/16 не виконано.
Також, в ході розгляду справи встановлено, що позивач неодноразово звертався до суду з вимогами про стягнення пені, нарахованої на суми бюджетної заборгованості з ПДВ за серпень 2015 року в розмірі 1200000,00 грн.
Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 у справі №804/8233/17, адміністративний позов ПП «Інтеграл Плюс» до Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, ГУ ДФС у Дніпропетровській області, ДФС України, Управління Державної казначейської служби України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області задоволено частково, стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача пеню за несвоєчасне відшкодування ПДВ за період з 01.02.2017 до 08.08.2018 в сумі 479320,80 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 року у справі №160/9730/19, позовну заяву ПП «Інтеграл Плюс» до ГУ ДФС у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області задоволено, стягнуто з Державного бюджету на користь приватного підприємства "Інтеграл Плюс" пеню за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість за період з 09.08.2018 до 30.09.2019 в сумі 361653,60 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 року у справі №160/13786/20 позовну заяву ПП «Інтеграл Плюс» задоволено, стягнуто з Державного бюджету на користь ПП «Інтеграл Плюс» пеню за несвоєчасне відшкодування ПДВ за період з 01.10.2019 до 20.10.2020 в сумі 333967,20 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року у справі №160/25637/21 позовну заяву ПП «Інтеграл Плюс» задоволено, яким стягнуто з Державного бюджету на користь Приватного підприємства "Інтеграл Плюс пеню за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість за період з 21.10.2020 до 03.12.2021 включно, в сумі 353866,80 грн.

Згідно Витягу щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ №1411693 на запит ПП «Інтеграл Плюс» від 14.11.2024 №141693, загальна сума податку, заявлена платником податку до бюджетного відшкодування 1200000,00 грн. (дата реєстрації 16.09.2015).

Згідно розрахунку пені за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість ПП «Інтеграл Плюс» на суму бюджетної заборгованості 1200000,00 грн. за період з 16.05.2024 до 15.11.2024, станом на 18.12.2024 суму бюджетного відшкодування в розмірі 1200000,00 грн. на розрахунковий рахунок Приватного Підприємства «Інтеграл Плюс» не відшкодовано, отже, відповідач 1 продовжує вчиняти протиправну бездіяльність, що має наслідком нарахування пені згідно п.200.23 ст.200 ПК України.

Сума пені за позовом за період з 16.05.2024 до 15.11.2024 (включно) (184 дня) складає 94681,97 грн.

Враховуючи, що заявлена до відшкодування сума на розрахунковий рахунок підприємства не надійшла, це і слугувало підставою для звернення до суду із цим позовом.

Суд звертає увагу, що рішеннями судів у справі №804/5272/16 вже встановлено преюдиційний факт з приводу протиправної бездіяльності податкового органу щодо ненадання до Управління Державної казначейської служби України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області висновку про відшкодування ПП «Інтеграл Плюс» ПДВ у сумі 1200000,00 грн. та зобов`язано Криворізьку південну ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області надати Управлінню Державної казначейської служби України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області висновок про відшкодування ПП «Інтеграл Плюс» ПДВ у сумі 1200000,00 грн. на розрахунковий рахунок ПП «Інтеграл Плюс».

В подальшому судом змінено спосіб та порядок виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2017 у справі №804/5272/16.

На момент розгляду даної справи належна позивачу до відшкодування сума податку на додану вартість не була повернута позивачу з вини відповідача 1. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Відтак, суд погоджується з доводами позивача про те, що таке порушення прав позивача є триваючим, спричинене протиправною бездіяльністю відповідача-1 та не усунуто на дату розгляду справи.

Щодо стягнення з Державного бюджету України пені нарахованої на суму заборгованості бюджету із повернення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Згідно з абзацу 4 пункту 43.5 статті 43 ПК України контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Відповідно до підпункту 129.1.5 пункту 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається у випадку несвоєчасного повернення надміру/помилково сплачених платежів, а також несвоєчасного відшкодування сум податку на додану вартість - починаючи з першого дня, наступного за останнім днем граничного строку повернення таких коштів.

За змістом пункту 129.4 статті 129 ПК України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Аналізуючи наведену норму у контексті спірних правовідносин суд зазначає, що неподання контролюючим органом до відповідного управління Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення заборгованості бюджету з податку на додану вартість, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Після спливу законодавчо визначеного строку для проведення зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок платника, відповідна сума відшкодування податку на додану вартість набуває статусу заборгованості, що є підставою для нарахування пені.

При цьому, суд вказує, що зміна порядку здійснення бюджетного відшкодування не звільняє контролюючий орган та орган казначейства від виконання обов`язків щодо повернення узгодженої суми податку на додану вартість у передбачені законодавством строки (правова позиція Верхового Суду, викладена у постанові від 31.07.2018 у справі №822/3250/17).

На переконання суду, не є такою підставою й відсутність взаємодії між державними органами з приводу здійснення адміністрування відповідних інформаційних ресурсів, а також відсутності програмного забезпечення щодо поновлення даних Тимчасового реєстру.

Як вже встановлено судом, станом на момент звернення до суду заявлена до відшкодування сума на розрахунковий рахунок позивача не надійшла.

При цьому, позивач вже неодноразово звертався до суду із вимогами про стягнення пені та попри наявність низки судових рішень на користь останнього, відповідач будь-яких дій щодо повернення на користь платника податку підтвердженої як контролюючим органом так і низкою судових актів суми бюджетного відшкодування з ПДВ, не вчиняє.

За викладених обставин суд доходить висновку, що невідшкодована на рахунок платника у банку сума ПДВ за серпень 2015 року в розмірі 1200000,00 грн. вважається заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ, на яку нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Щодо розрахунку пені.

У період з 16.05.2024 до 13.06.2024 (29 календарних дні) облікова ставка НБУ становила 13,5%, а в період з 14.06.2024 до 15.11.2024 13%.

Розмір пені розраховано за формулою Сп=Сзх(ОсхРс/Др)хДп, де

Сп сума пені, що нараховується на бюджетну заборгованість з ПДВ;

Сз сума бюджетної заборгованості з ПДВ;

Ос облікова ставка НБУ на момент виникнення пені;

Рс розрахункова ставка (120% облікової ставки НБУ, встановленої на момент виникнення пені протягом строку дії ставки);

Др кількість днів у календарному році;

Дп кількість календарних днів прострочення у сплаті заборгованості.

Відтак, розмір пені за несвоєчасне відшкодування ПДВ за серпень 2015 року у розмірі 1200000,00 грн. за період з 16.05.2024 до 15.11.2024 становить 94681,97 грн. = 1200000,00 грн.х(13,5%х120%/366)х29+1200000,00 грн.х(13%х120%/366)х155.

Контролюючим органом зауважень щодо розміру пені у загальній сумі 94681,97 грн. до суду не надано, а судом не встановлено невідповідності проведеного позивачем розрахунку положенням пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України.

Щодо доводів відповідача 1 про те, що спір в цій справі тотожний тому, що був у справі №804/5272/16.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача 1.

Так, у справі №804/5272/16 предметом розгляду була допущена відповідачем 1 бездіяльність щодо ненадання до Управління Державної казначейської служби України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області висновку про відшкодування позивачу 1200000,00 грн., а також стягнення пені за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість за період з 22.04.2016 до 31.01.2017.

Натомість, в цій справі предметом розгляду є стягнення пені внаслідок допущеної відповідачем 1 бездіяльності, встановленої рішенням суду у справі №804/5272/16.

Також, пеня в цій справі стягується за період з 16.05.2024 до 15.11.202, що є відмінним від періоду сягнення у справі №804/5272/16.

Щодо дотримання позивачем строку звернення до суду.

З метою запровадження дієвого механізму контролю за повним та своєчасним виконанням державними органами комплексу дій, спрямованих на повернення платнику сум бюджетного відшкодування, законодавцем було закріплено на рівні закону (пунктом 200.23 статті 200 ПК України) забезпечувальний засіб - нарахування пені за кожен день прострочення зобов`язання протягом усього строку існування заборгованості бюджету. Одночасно цей інструмент є істотною мірою майнової відповідальності держави в разі невиконання означеного комплексу дій та запобіжником від можливих зловживань.

ПК не містить прямої норми, яка б визначала строки звернення до суду з вимогами, спрямованими на захист та відновлення порушених прав платників податків у відносинах, що виникають у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням ПДВ державою.

Встановлений статтею 102 ПК строк давності у 1095 днів поширюється, зокрема, на право контролюючого органу щодо проведення перевірки та самостійного визначення суми грошових зобов`язань (пункт 102.1); стягнення податкового боргу (пункт 102.4); право платника податків на подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування (пункт 102.5); право платника податків на оскарження в суді податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу (пункт 56.18 статті 56).

Однак положення пункту 102.5 статті 102 ПК не регулюють питань строків звернення до адміністративного суду, а встановлюють лише строк для подання платником податків заяви до контролюючого органу про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом.

У справі, що розглядається, відсутні підстави для застосування 1095-денного строку давності.

У разі ж несвоєчасного відшкодування заборгованості з ПДВ та/або пені, нарахованої на таку заборгованість, платник, звертаючись до суду, фактично просить захистити його право на отримання зазначених коштів, які залишаються невиплаченими у зв`язку з невиконанням суб`єктом владних повноважень комплексу покладених на нього обов`язків. Відтак предметом оскарження у такому випадку є відповідна бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а отже, положення статті 102 ПК, до яких відсилає пункт 56.18 статті 56 цього Кодексу, застосовуватись не можуть.

Аналіз положень статті 102 ПК, у тому числі й пункту 102.5 цієї статті, вказує на те, що ці норми не є тим «іншим законом», яким установлені спеціальні строки звернення до суду з вимогами, спрямованими на захист та відновлення порушених прав платників податків у відносинах, що виникають у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості з ПДВ та/або пені, нарахованої на таку заборгованість, а тому підлягають застосуванню положення частини другої статті 122 КАС, яка встановлює загальний шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.

З наведеного вбачається, що платник ПДВ може звернутися до адміністративного суду з вимогами про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень з погашення заборгованості з відшкодування ПДВ та/або пені, нарахованої на таку заборгованість, протягом шести місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2023 у справі №803/1149/18, постановах Верховного Суду від 30.05.2019 у справі №803/655/17, від 26.01.2023 у справі №200/9654/21, ввід 01.04.2021 у справі №280/4453/18, від 13.07.2023 у справі №320/3351/21.

Порушення права позивача на отримання належних йому коштів на момент розгляду цієї справи є триваючим, оскільки пов`язане з тривалим, неперервним невиконанням відповідачем -1 обов`язків з повернення підприємству заявленої до відшкодування суми податку на додану вартість. Таке триваюче порушення характеризуються тим, що відповідач-1, який допустив бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії (бездіяльність) безперервно порушують закон протягом якогось часу. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Судом встановлено, що на момент звернення до суду продовжують існувати обставини, які надають позивачу право на стягнення з відповідача 1 пені.

Відтак, з огляду на викладене, кожен новий наступний день невчинення відповідачем-1 дій, направлених на повернення позивачу коштів, є новим днем початку відліку строку для звернення до суду за захистом порушеного права в частині нарахування пені.

З огляду на фактичні обставини справи, позивач обґрунтовано обрахував пеню за період триваючого прострочення та в межах визначеного ч. 2 ст. 122 КАС України строку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За викладених обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог Підприємства, у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є обґрунтованими, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Під час звернення з адміністративним позовом до суду позивачем було сплачено судовий збір в загальному розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1608 від 14.11.2024.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню йому у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства «Інтеграл плюс» (ідентифікаційний код: 30950298, місцезнаходженя: 50065, Днпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вадима Гурова, буд 35А/О, кімната 404) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, б.17-а, ідентифікаційний код: 44118658), Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49000, м.Дніпро, вул. 93-ї Холодноярської Бригади, буд.1, ідентифікаційний код: 37988155) про стягнення пені за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість, - задовольнити повністю.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Інтеграл Плюс» пеню за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість за період з 16.05.2024 до 15.11.2024 в сумі 94681,97 грн. (дев`яносто чотири тисячі шістсот вісімдесят одна гривня дев`яносто сім копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, б.17-а, ідентифікаційний код: 44118658) на користь Приватного підприємства "Інтеграл Плюс" (ідентифікаційний код: 30950298, місцезнаходженя: 50065, Днпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вадима Гурова, буд 35А/О, кімната 404) понесені позивачем судові витрати в сумі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.О. Сластьон