Справа № 160/10827/25
Суддя: Ремез Катерина Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ремез К.І.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії,-
14.04.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, 16.04.2025 позивач уточнив позовні вимоги та просив суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді, стаж роботи на посадах радника та консультанта Дніпропетровського обласного суду та консультанта апеляційного суду Дніпропетровської області, який становить - 3 роки;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 25.02.2025 провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , виходячи зі стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді, 22 роки 04 місяці 11 днів, відповідно до частини 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в розмірі 60% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді на час здійснення нарахування, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, а також виплатити недоплачену суму довічного щомісячного грошового утримання з урахуванням фактично виплачених сум.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача - судді у відставці, відповідачем не було враховано до стажу роботи на посаді судді, що враховується при період роботи на посаді радника судді Дніпропетровського обласного суду (з 07.05.1998 по 02.01.2001), період роботи на посаді консультанта Дніпропетровського обласного суду (з 02.01.2001 р. по 10.07.2001 р.), період роботи на посаді консультанта апеляційного суду Дніпропетровської області (з 10.07.2001 по 31.10.2002). Вважаючи свої права порушеними позивач звернулася до суду.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді К.І. Ремез.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).
01.05.2025 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що підстави для врахування до стажу роботи позивачки на посаді судді, що враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періоду роботи на посаді радника судді Дніпропетровського обласного суду (з 07.05.1998 по 02.01.2001), періоду роботи на посаді консультанта Дніпропетровського обласного суду (з 02.01.2001 р. по 10.07.2001 р.), періоду роботи на посаді консультанта апеляційного суду Дніпропетровської області (з 10.07.2001 по 31.10.2002), як стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) відсутні, загальний процент розрахунку пенсії від заробітку позивачу розраховано відповідно до норм чинного законодавства.
Згідно положень статті 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є суддею у відставці, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Наказом голови Дніпровського апеляційного суду від 26.02.2025 № 58/к суддю ОСОБА_1 відраховано зі складу суддів Дніпровського апеляційного суду.
Наказом голови ліквідаційної комісії Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.02.2025 № 01/к суддю ОСОБА_1 відраховано з посади судді Апеляційного суду Дніпропетровської області.
21.03.2025 ОСОБА_1 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою та необхідним пакетом документів щодо призначення довічного грошового утримання.
При цьому не враховано до стажу роботи на посаді судді, що враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці період роботи на посаді радника судді Дніпропетровського обласного суду (з 07.05.1998 по 02.01.2001), період роботи на посаді консультанта Дніпропетровського обласного суду (з 02.01.2001 р. по 10.07.2001 р.), період роботи на посаді консультанта апеляційного суду Дніпропетровської області (з 10.07.2001 по 31.10.2002).
Судом встановлено, що позивач з 01.11.2002 до 28.02.2007 займала посаду судді Кіровського районного суду Дніпропетровської області, з 01.03.2007 до 31.01.2022 - судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, з 01.02.2022 до 16.01.2024 - судді Дніпровського апеляційного суду, з 17.01.2024 до 14.04.2024 - судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, з 15.04.2024 до 26.02.2025 - судді Дніпровського апеляційного суду.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 25.02.2025 № 315/о/15-25 від 25.02.2025, встановлено, що загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає право на звільнення у відставку, становить 25 років 4 місяці 11 днів. Стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надавала право на призначення на посаду судді - 3 роки.

Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області 01.04.2025 прийняло рішення за № 4 про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів, страховий стаж ОСОБА_1 склав 41 рік 10 місяців 6 днів, в тому числі стаж роботи на посаді судді- 22 роки 3 місяці 26 днів.

Згідно з частиною 3 статті 142 Закону №402-VIIІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Не погоджуючись із розміром щомісячного грошового утримання, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною третьою статті 142 Закону України «Про судоустрійі статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (надалі - Закон №1402-VIII) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною першою статті 137 Закону №1402-VIII установлено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 12 липня 2018 року №2509-VIII статтю 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» доповнено частиною другою, згідно з якою до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Згідно з абзацом четвертим пункту 34 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII судді, призначенні чи обранні на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Отже, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді.

Системний аналіз вказаної норми у її взаємозв`язку з абзацом 4 пункту 34 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII дає підстави для висновку, що у зв`язку з набранням чинності Законом України від 07.06.2018 року №2447-VIII "Про Вищий антикорупційний суд", яким внесено зміни до статті 137 Закону №1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі №9901/302/19 (провадження № 11-882заі19). Зокрема, у цій постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді.

Необхідність зарахування до суддівського стажу, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, підтверджується також постановами Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2020 у справі №9901/537/19 та постановою Верховного Суду від 21.01.2021 у справі №560/499/19.

Частина 2 статті 137 Закону №1402-VIII прийнята на покращення соціального захисту суддів як висококваліфікованих фахівців та підвищення їх соціального захисту і передбачає додаткову можливість зарахування до стажу роботи на посаді судді стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, а не альтернативну можливість вибору стажу, адже в абзаці 4 пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.05.2019 у справі №9901/805/18 зазначила, що частину другу статті 137 Закону №1402-VIII потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 127 Конституції України (у редакції, чинній на дату призначення позивача на посаду судді) на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи у галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

З наданих відповідачем до суду матеріалів пенсійної справи, зокрема, Розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, вбачається, що ОСОБА_1 з 07.05.1998 до 02.01.2001 працювала на посаді радника судді Дніпропетровського обласного суду, з 02.01.2001 до 10.07.2001 на посаді консультанта судді Дніпропетровського обласного суду, з 10.07.2001 до 31.10.2002 на посаді консультанта суду Дніпропетровської області.

Отже, матеріалами справи підтверджений факт наявності у позивача трьох років стажу роботи, вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді.

Відтак, три роки роботи позивача на посадах радника та консультанта Дніпропетровського обласного суду та консультанта апеляційного суду Дніпропетровської області підлягають зарахуванню, як стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді.

За вказаних обставин та наведеного правового регулювання відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у зарахуванні до стажу роботи позивача на посаді судді, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду 3 роки як стажу роботи, вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, є протиправною.

Отже в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене вище загальний стаж позивача, з урахуванням стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), наявність якого відповідно до вимог закону надавала право на призначення на посаду судді (3 роки), становить 41 рік 10 місяців 6 днів, з яких строк роботи на посаді судді - 22 роки 04 місяці 11 днів, та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), наявність якого відповідно до вимог закону надавала право на призначення на посаду судді (3 роки).

Крім того, зарахування до стажу роботи на посаді судді стажу (досвіду) роботи на посаді помічника судді повинно бути здійснено з 21.03.2025 - дати звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення довічного грошового утримання.

Натомість, позовні вимоги в частині провести перерахунок без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та зобов`язання відповідача виплатити позивачу різницю між фактично отриманими та належними до сплати сумами пенсії, задоволенню не підлягають, виходячи з такого.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

У цьому випадку способом виконання дій, які має вчинити за рішенням суду суб`єкт владних повноважень - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, є зарахування до стажу позивача періоду роботи на посадах радника та консультанта Дніпропетровського обласного суду та консультанта апеляційного суду Дніпропетровської області, що матиме наслідком проведення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

На момент прийняття рішення у цій справі перерахунок ще не здійснено, відтак, позовні вимоги в частині виплати різниці між фактично отриманими та належними до сплати сумами є передчасними та не підлягають задоволенню, оскільки відсутні підстави вважати, що відповідач, при виконанні рішення суду у цій справі, порушить права позивача та не здійснить виплати різниці між фактично отриманими та належними до сплати сумами пенсії після здійснення зарахування спірного періоду до стажу та здійснення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому, тому суд приходить до висновку про відмову в позові у частині вказаних позовних вимог.

З огляду на зазначене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3 ст.139 КАС).

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Враховуючи, що правило пропорційного стягнення судового збору при частковому задоволенні позову стосується тільки вимог майнового характеру, тоді як заявлений позов містить вимоги немайнового характеру, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

У зв`язку з перебуванням судді Ремез К.І. у відпустці з 21.04.2025 по 23.05.2025, з 27.05.2025 по 13.06.2025, з 17.06.2025 по 24.06.2025 рішення у цій адміністративній справі ухвалюється судом в розумні строки, необхідні для вирішення справи.

Керуючись ст. 8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлені Розпорядженням № 64 від 01.04.2025, щодо призначення ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання у розмірі 54 % від суддівської винагороди, починаючи з 27.02.2025 довічно, виходячи з встановленого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області стажу її суддівської роботи 22 роки 03 місяці 26 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді, стаж роботи на посадах радника та консультанта Дніпропетровського обласного суду та консультанта апеляційного суду Дніпропетровської області, який становить - 3 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 21.03.2025 провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , виходячи зі стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді, 22 роки 04 місяці 11 днів, відповідно до частини 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в розмірі 60% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді на час здійснення нарахування.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.І. Ремез