Справа № 140/319/25
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

головуючий суддя у першій інстанції: Смокович В.І.

02 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/319/25 пров. № А/857/16849/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі № 140/319/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Міністерства у справах ветеранів України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

13.01.2025р. ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 звернулася позовом до Міністерства у справах ветеранів України, у якому просила суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення яке оформлене Наказом №384 від 19.11.2024р. про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги;

-зобов`язати призначити та виплатити одноразову грошову допомогу в разі загибелі у розмірі, передбаченому п.6 Постанови Кабінету Міністрів України №336 від 29.04.2016р. «Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей Захисників і Захисниць України».

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01.04.2025р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01.04.2025р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Із змісту сповіщення від 31.10.2022р. №293, видно, що командир 6 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу за контрактом 26.07.2016р. ІНФОРМАЦІЯ_2 , вірний військовій присязі, у бою за Батьківщину, виявивши стійкість і мужність, загинув від отриманих поранень 31.10.2022р. КНП «Міська клінічна лікарня №8» ДМР місто Дніпро.

24.11.2023р. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області у справі №154/3157/23 заяву ОСОБА_1 , про встановлення факту батьківства задоволено. Встановлено факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Змінено прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », ім`я, по батькові, дату та місце народження залишено без змін.

ч.4 ст.78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Довідкою Управлінням соціальної політики Володимирської міської ради від 31.01.20224р. №1 підтверджується, що ОСОБА_2 надано статус «член сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України» за п.5 ст.10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

15.04.2024р. ОСОБА_1 звернулась із заявою до Міністерства у справах ветеранів України щодо призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку № 33.

29.04.2024р. Міністерство у справах ветеранів України розглянуло відповідну заяву та листом № 6677/4/5.2- 24 повідомив, що до заяви позивач не надав документи, передбачені п.8 Порядку № 336.

ОСОБА_1 12.06.2024р. вдруге звернулась про призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку № 336.

З метою уточнення інформації про ОСОБА_1 , листом Міністерство у справах ветеранів України від 05.07.2024р. № 10983/5/5.4-24 звернулося до Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимирської міської ради з клопотанням надати інформацію про підстави надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці Масленнікову-Гаврисюку З. В.

12.06.2024р. Міністерство у справах ветеранів України розглянув дану заяву та листом від 08.07.2024р. №11080/1.3/5.4-24 повідомив позивача, що відповідно до п.10 Порядку № 336, міжвідомча комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі міжвідомча комісія) розглядає подані документи, запитує інформацію в органах, уповноважених виплачувати одноразову грошову допомогу відповідно до інших законів, крім Закону № 3551-ХІІ, стосовно виплати або невиплати такої допомоги особам щодо яких здійснено запит, а також уточнює інформацію про осіб, стосовно яких подані документи, заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів і в місячний строк з дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або рішення про відмову в її призначенні.

09.09.2024р. Міністерство оборони України №220/13/7516 повідомив листом Міністерство у справах ветеранів України, що на розгляд Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум надходили документи щодо призначення одноразової грошової допомоги за загиблого ОСОБА_3 : батьку ( ОСОБА_7 ) та матері ( ОСОБА_8 ) в сумі 15 000 000 грн у рівних частках кожному (протокол від 14.07.2023р. №234/168). Виплата етапів призначеної допомоги через ІНФОРМАЦІЯ_5 триває.

Комісія Міністерства у справах ветеранів України на засіданні 12.11.2024р. розглянула заяву ОСОБА_1 та прийняла рішення рекомендувати відмовити останній яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 внаслідок травми, одержаної під час участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у зв`язку з отриманням інформації стосовно призначення такої допомоги іншим членам сім`ї загиблого відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-ХІІ та Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Наказом Міністерства у справах ветеранів України, від 19.11.2024р. №384 «Про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги» та враховуючи протокол засідання комісії від 12.11.2024р. №1 відмовлено ОСОБА_1 яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інформації стосовно призначення такої допомоги іншим членам сім`ї загиблого.

ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ст.41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) видно, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991р. № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно ч.1, ч.2 ст.16 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Із змісту ст.16-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» видно, що у випадках, зазначених у п.п.1-3 п.2 ст.16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у п.4 цієї статті.

До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у п.п.1-3 п.2 ст.16 цього Закону, належать:

-діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;

-вдова (вдівець);

-батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);

-внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);

-жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;

-утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

ст.16-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в редакції чинній на дату загибелі військовослужбовця, передбачено, що у випадках, зазначених у п.п.1-3 п.2 ст.16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Згідно ч.3 ст.16-2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України з урахуванням такого:

-розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, не може становити менше 15 мільйонів гривень;

-розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується в інших випадках, передбачених п.п.2, 3 п.2 ст.16 цього Закону, визначається відповідно до абз.2 п.п. "а" п.1 цієї статті.

Відповідно до ч.ч.1,8, та 9 ст.16-3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одноразова грошова допомога у випадках, передбачених п.п.1-3 п.2 ст.16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.

У разі відмови однієї з осіб, зазначених у п.4 ст.16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також якщо одна із таких осіб у строк, встановлений п.9 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання такої допомоги, у рівних частках.

Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у ст.16-1 цього Закону.

Одноразова грошова допомога у випадках, передбачених п.п.1-3 п.2 ст.16 цього Закону, за наявності особистого розпорядження виплачується особі (особам), на користь якої (яких) складено особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні. У таких випадках розмір часток обраховується із суми, що залишилася після виплат, визначених абз.2 п.2 ст.16-1 цього Закону.

У разі відмови однієї з осіб, зазначених в особистому розпорядженні, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також якщо одна з таких осіб у строк, встановлений пунктом 9 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, у рівних частках.

Відмова від призначення та отримання одноразової грошової допомоги від імені малолітніх, неповнолітніх дітей загиблої (померлої) особи, а також недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, не допускається.

Особи, які мають право на одноразову грошову допомогу, можуть відмовитися від її призначення та отримання шляхом подання заяви, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально.

Якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022р. №64 "Про введення воєнного стану в Україні", №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України 28.02.2022р. прийнято постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

В п.2 Постанови №168 установлено, що Особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у п.п.1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень.

Згідно абз.3, 8, 10-14 п.2 Постанови №168 передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується в інших випадках, передбачених п.п.2, п.п.3 п.2 ст.16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, визначається відповідно до абз.2 п.п. а п.1 ст.16-2 зазначеного Закону.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть його реалізувати протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Днем виникнення такого права є дата, зазначена у свідоцтві про смерть особи, зазначеної у п.1-1-2 цієї постанови, загибель якої сталася в період воєнного стану або смерть якої настала внаслідок причин, зазначених в абзаці першому цього пункту, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

Розподіл часток одноразової грошової допомоги у разі відмови однієї з осіб, зазначених в особистому розпорядженні, або відмови однієї з осіб, зазначених у ч.4 ст.118-1 Кодексу цивільного захисту України, ч.4 ст.98 Закону України Про Національну поліцію та п.4 ст. 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, від отримання одноразової грошової допомоги, а також у разі, коли одна із таких осіб у трирічний строк з дня виникнення права на отримання допомоги не реалізувала своє право на отримання одноразової грошової допомоги, здійснюється відповідно до вимог ст.118-3 Кодексу цивільного захисту України, ст.100 Закону України Про Національну поліцію та ст.16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Відмова від призначення та отримання одноразової грошової допомоги від імені малолітніх, неповнолітніх дітей загиблої (померлої) особи, а також недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, не допускається.

Особи, які мають право на одноразову грошову допомогу, можуть відмовитися від її призначення та отримання шляхом подання заяви, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально.

Якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші особи, питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою або в судовому порядку між такими особами.

Державні органи, зазначені у п.1-1-2 цієї постанови, мають право отримувати інформацію від державних органів, які є власниками (розпорядниками, держателями, володільцями, адміністраторами тощо) інформаційних (автоматизованих), інформаційно-комунікаційних, комунікаційних і довідкових систем, реєстрів та банків даних, щодо осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до положень ч.5 ст.118-3 Кодексу цивільного захисту України, ч.6 ст.100 Закону України Про Національну поліцію та п.7 ст.16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

В абз.17 п.2 Постанови №168 встановлено, що якщо особи, зазначені в особистому розпорядженні загиблих осіб, зазначених у п.1-1-2 цієї постанови, або особи, зазначені у ч.4 ст.118-1 Кодексу цивільного захисту України, ч.4 ст.98 Закону України Про Національну поліцію та п.4 ст.16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, одночасно мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими актами законодавства, здійснюється одна з таких виплат за їх вибором.

ч.7 ст.15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон №3551-XII) передбачено, що членам сімей осіб, зазначених в абз.4 -абз.8 п.1 ст.10-1 цього Закону, за рахунок коштів державного бюджету призначається і виплачується одноразова грошова допомога у зв`язку із загибеллю (смертю) члена сім`ї у розмірі, визначеному п.п."а" п.1 ст.16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Якщо особа у зв`язку із загибеллю (смертю) члена сім`ї одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією частиною, та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів України, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.4 ст.10-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначених у цій статті, належать: батьки; один із подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти; утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія. до членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначених у цій статті, належать діти, які не мають (і не мали) своїх сімей.

п.6 Постанови Кабінету Міністрів України №336 від 29.04.2016р. «Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей Захисників і Захисниць України визначено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті) осіб, зазначених у п.1-6 ч.1 ст.10-1 Закону, призначається та виплачується членам сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, зазначеним в ч.4 ст.10-1 Закону, у розмірі 750 прожиткових мінімумів, установлених законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому загинули (померли) особи, зазначені у п.1-6 ч.1 ст.10-1 Закону, рівними частинами. ( далі Постанова № 336)

Якщо один із членів сім`ї відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частина розподіляється між іншими членами сім`ї, які мають право на її отримання, рівними частинами.

У такому випадку подається заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально.

В п.7 Постанови №336 видно, що у разі коли за одноразовою грошовою допомогою звернулися повнолітні діти осіб, зазначених у п.5 ч.1 ст.10-1 Закону (крім осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, та працівників підприємств, установ, організацій), які не мають права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022року. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (Офіційний вісник України, 2022 р., № 25, ст. 1253), такі діти мають право на виплату частки одноразової грошової допомоги згідно з цим Порядком незалежно від реалізації такого права іншими членами сім`ї, зазначеними в ч.4 ст.10-1 Закону.

Згідно абз.2 п.17 Порядку №336 визначено, що для визначення частки одноразової грошової допомоги, яка належить до виплати одержувачам, зазначеним у п.7 цього Порядку, Мінветеранів уточнює в органах, уповноважених виплачувати одноразову грошову допомогу в розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, інформацію про всіх членів сім`ї загиблої (померлої) особи, зазначених у ч.4 ст.10-1 Закону, які зверталися за її призначенням, та про виплату або відмову у її виплаті з обґрунтуванням причини.

Аналізуючи вищезазначені норми законодавства, колегія суддів звертає увагу апелянта, що Порядок №336 покликаний здійснювати регулювання спірних правовідносин з метою недопущення виплати фактично двох одноразових грошових допомог у зв`язку із загибеллю одного військовослужбовця.

При цьому, підставою для виплати одноразової грошової допомоги у повному обсязі на підставі Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" одній особі є відмова від отримання такої допомоги інших осіб, які також мають на неї право.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що ОСОБА_2 народжений після загибелі ОСОБА_3 та лише 24.11.2023р. за рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області у справі №154/3157/23 (набрало законної сили 30.12.2023р.) встановлено факт того, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2

пп.2 п. 24 Постанови №336 передбачено, що призначення та виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється у разі отримання від органів, уповноважених виплачувати одноразову грошову допомогу відповідно до інших законів, крім Закону, інформації стосовно призначення такої допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності або у зв`язку із загибеллю (смертю) особи, члени сім`ї якої звернулися за призначенням одноразової грошової допомоги.

З листа Міністерства оборони України від 09.09.2024р. №220/13/7516 чітко видно, що Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошового допомоги та компенсації протоколом від 14.07.2023р. №234/168 призначено одноразову грошову допомогу батьку ( ОСОБА_7 ) та матері ( ОСОБА_8 ) загиблого ОСОБА_3 в сумі 15 000 000,00 грн. у рівних частках кожному. Виплата етапів призначеної допомоги через ІНФОРМАЦІЯ_5 триває. Згідно висновком та доповіді ІНФОРМАЦІЯ_6 , цивільна дружина ( ОСОБА_1 ) мала нотаріально засвідчену відмову від частки допомоги. Інших членів сім`ї не встановлено .

Отже, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скористалась правом на отримання допомоги, передбаченої Законом №2011-XIIЮ та за умовами ст.16-2 якої розмір одноразової грошової допомоги становить 15000000 млн грн., яка виплачується відповідно до вимог постанови №168.

Однак, правовідносини між сторонами в даній справі виникли 15.04.2024р., коли позивач звернулась до Міністерства у справах ветеранів України з заявою про призначення дитині ОСОБА_2 одноразово допомоги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.03.2023р. №239 внесені зміни до вказаного Постанови №336, який викладений в новій редакції.

За новою редакцією п.6 даної постанови передбачено, що у разі коли за одноразовою грошовою допомогою звернулися повнолітні діти загиблих, померлих (тих, що пропали безвісти) осіб, зазначених в абз.6 п.п.1 п.3 цієї Постанови (крім осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади), які не реалізували своє право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі, визначеному Постановою КМУ від 28.02.2022р. №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", такі діти мають право на виплату частки одноразової грошової допомоги, незалежно від реалізації такого права іншими членами сім`ї, зазначеними в абз.2 п.5 цієї Постанови.

З огляду на викладене, суд першої інстанції вірно вказав про те, що обрання особою, яка має право на отримання двох одноразових грошових допомог, у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, однієї з них, не може розцінюватись як відмова від отримання іншої допомоги.

ч.8 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ч.7 ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої одним з цих законів, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що при наявності факту виплати другому члену сім`ї загиблого військовослужбовця іншої одноразової грошової допомоги у повному обсязі (15 000 000 грн.), виплата ще однієї одноразової грошової допомоги у повному обсязі є порушенням сутності принципу однієї допомоги за одного загиблого військовослужбовця, передбаченого ч.8 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ч.7 ст.15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Порядку №336.

Враховуючи реалізацію батьками ОСОБА_3 права на отримання одноразової грошової допомоги, наказ Міністерства у справах ветеранів України від 19.11.2024р. №384 «Про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги» є обґрунтованим та прийнятий в межах повноважень.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу апелянта, що абз.13 п.2 Постанови № 168 п.1.6 розділу 1 Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі ( смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затвердженого наказом Міноборони від 25.01.2023р. №45 передбачено, що якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її держанням звертаються інші особи, питання щодо розподілу такої допомоги вирішується за взаємною згодою або в судовому порядку між такими особами.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Міністерства у справах ветеранів України діяв у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року у справі № 140/319/25- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель