Справа № 460/2460/25
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2025-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2025 року м. Рівне №460/2460/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ФУД"
доРівненської митниці
про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ФУД" (далі - позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненської митниці (далі - відповідач), в якому просить суд:

Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів № UA204130/2024/000016/1 від 30.10.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з метою митного оформлення ввезених товарів позивачем подано до митного органу митну декларацію, в якій визначено митну вартість товарів за основним методом - ціною договору (контракту). На підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем було надано митному органу документи, що відповідають переліку, визначеному у статті 53 Митного кодексу України. Позивач зазначає, що надані митному органу документи чітко ідентифікують оцінюваний товар та містять достовірні дані про числові показники складових митної вартості. У подальшому митним органом було сформовано Рішення про коригування митної вартості, відповідно до якого скориговано митну вартість товарів за другорядним резервним методом визначення митної вартості. Сторона позивача вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому пакет документів і необґрунтовано виніс Рішення про коригування митної вартості, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованих товарів. За сукупністю наведених обставин, позивач просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 13.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 03.03.2025 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог. В обґрунтування заперечень покликається на те, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення позивачем, митницею встановлено наявність в документах неточностей. За таких підстав та відповідно до вимог Митного кодексу України, посадовою особою відповідача було направлено позивачу електронну вимогу щодо надання додаткових документів з метою підтвердження заявлених відомостей у митній декларації. Сторона відповідача вказує, що у повній відповідності з частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України, митним органом обґрунтовано та правомірно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. За наведеного відповідач зауважує, що рішення про коригування митної вартості товарів є таким, що прийняте в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. З огляду на це, просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, то відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ФУД" зареєстроване як юридична особа 07.07.2022; види діяльності за КВЕД: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний).

03.03.2023 між "Dalian Kaifolung Foods Co., Ltd" (КНР) (як постачальником) та ТОВ ПЕРЕМОГА ФУД (як покупцем) укладено Контракт №PF/DKF001 (далі - Договір), відповідно до умов якого, постачальник поставляє товари, точну назву та асортимент яких вказано у рахунках-фактурах постачальника покупцю, а постачальник приймає та оплачує товари на умовах сьогодення. (п.1.1. Договору).

Відповідно до пункту 1.3. Договору, товарні позиції, кількість, ціна за одиницю повинні бути визначені в рахунках-проформах або рахунках фактурах, які постачальник надає покупцеві.

Пунктами 4.1.-4.2. Договору визначено, що ціни на товари вказуються у доларах США у рахунку-проформі або рахунку-фактурі до цього Договору. Банківські витрати оплачуються покупцем, а умови оплати зазначені у рахунку-проформі або рахунку-фактурі до цього Договору.

За змістом п. 4.3 Договору, загальна вартість Контракту складається із вартості всіх рахунків-проформ або рахунків-фактур. Вартість окремих поставок за цим Контрактом має бути зазначена у рахунку-проформі або рахунку-фактурі, які є невід`ємною частиною договору. Цей Контракт реалізується (товари поставляються та оплачуються відповідно) поетапно відповідно до попереднього рахунку-проформи або рахунку-фактури до Контракту.

Пунктом 6.3. Договору визначено, що постачальник повинен здійснити поставку товару Покупцю на умовах ІНКОТЕРМС 2020, зазначених у відповідному рахунку-проформі або рахунку-фактурі до цього Договору.

Згідно п. 6.4 Договору, постачальник надає покупцю разом з товаром наступні документи: рахунки-фактури (інвойси), виписані на ім`я покупця; коносамент/CMR; пакувальні листи; прайс-лист, завірений постачальником; специфікація; оригінали і належним чином завірені копії: якісних посвідчень виробника на всю партію товару; сертифікат походження товару/EUR-1; сертифікат здоров`я.

05.03.2024 постачальником виписано комерційний рахунок №KFL2024IE06 на суму 5589,00 доларів США на товар опеньки мариновані 580мл*12, маслюки мариновані 580мл*12, к-сть коробок 2070, ціна за одиницю 2,70 доларів США.

Оплата підтверджується банківським переказом в іноземній валюті б/н від 22.05.2024 на суму 5589,00 доларів США як передоплата за товари (консервування овочів) згідно Контракту №PF/DKF001 від 03/03/2023, рахунок KFL2024IE06 від 05.03.2024.

29 жовтня 2024 року з метою митного оформлення ввезеного на територію України товару, саме: консервовані гриби з додаванням оцту чи оцтової кислоти в скляних банках: - грузді мариновані делікатесні відбірні (shiitake) в скляних банках 12*580мл (500г нетто) по 12 банок в упаковці - 1035 упаковок; чиста вага 6210,00 кг; - маслюки мариновані делікатесні відбірні (Suilus) в скляних банках 12*580мл (500г нетто) по 12 банок в упаковці - 1035 упаковок; чиста вага - 6210,00 кг. Країни виробництва Китай. Виробник DALIAN KAIFULONG FOODS CO., LTD., уповноваженим представником було подано електронну митну декларацію №24UA62U7 від 29.10.2024 р. з вартістю товару згідно рахунку - 2,70 дол. США/коробку.

Декларантом обрано перший метод визначення митної вартості - за ціною договору.

Митну вартість товару заявлено в загальному розмірі 393531,70 грн. на умовах поставки FOB CN QINGDAO.

30.10.2024 за результатами аналізу поданої митної декларації та доданих до неї документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA204130/2024/000016/1.

Спірне рішення містить опис підстав для коригування митної вартості:

І. Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

1) декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МК України та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК України, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994;

2) подані до митного оформлення та додатково на вимогу митниці документи містять неточності:

- у рахунках від 21.05.2024 №, від 21.05.2024 № та від 21.05.2024 № зазначено судно KILIA/421E, проте у коносаменті від 13.03.2024 №236797259 MAERSK CANYON/411W. Даний факт вказує про неможливість перевірки всіх числових значень складових частин митної вартості, таких як транспортні витрати;

- у поданих до оформлення документах відсутня залізнична накладна, проте рахунку від 21.05.2025 № зазначено внутрішні наземні переміщення, а у довідці про транспортні витрати від 03.06.2024 №1029 зазначається залізничне перевезення. Декларантом не надано документів, які б містили інформацію щодо числових значень експедиторської винагороди за експедирування залізничним транспортом. У зв`язку з цим неможливо перевірити всі числові значення складових частин митної вартості, які повинні бути сплачені, а саме транспортні витрати.

Згідно частини 5 статті 54 МК України при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митний орган має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.

ІІ. Рівненська митниця володіє інформацією щодо митної вартості аналогічного товару , митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 16.08.2024 №UA24UA10U5 (товар - Продукти переробки рослин: Гриби, приготовлені або консервовані з доданням оцту чи оцтової кислоти: опеньки мариновані; країна виробництва Китай; країна походження Китай; умови поставки CFR) на рівні 1,75 дол. США/кг.

ІІІ. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів згідно з переліком: 1. виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно формування вартості імпортованих товарів на заявлених комерційних умовах поставки; 2. висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 3. товаро-транспортні документи, які б стосувалися задекларованого товару (Накладна УМВС).

ІV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 МК України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (статі 59-61 МК України), достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 МК України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 МК України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МК України, митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МК України.

Митну вартість товару визначено на підставі інформації щодо митної вартості аналогічного товару , митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 16.08.2024 №UA24UA10U5 (товар - Продукти переробки рослин: Гриби, приготовлені або консервовані з додання оцту чи оцтової кислоти: опеньки мариновані; країна виробництва Китай; країна походження Китай; умови поставки CFR) на рівні 1,75 дол. США/кг.

Вважаючи протиправним рішення про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся з цим позовом до суду з наведеними вище позовними вимогами.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 1 МК України законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини перша, друга статті 51 МК України).

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (частина перша, друга статті 52 МК України).

Відповідно до частин восьмої одинадцятої статті 52 МК України, у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей. Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.

У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України). Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи (частина третя статті 53 МК України).

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи (частина четверта статті 53 МК України).

Тобто, стаття 53 МК України містить опис двох підстав, за яких митний орган може зобов`язати декларанта надати додаткові документи:

(1) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

(2) у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

У першому випадку вимагається надання документів згідно переліку: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У другому випадку: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з частиною 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. При цьому, положеннями частини 6 цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до частини 1 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 54 МК України).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митний орган зобов`язаний доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Така позиція суду, узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.02.2018 у справі №809/1884/16, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

Так судом з наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що згідно інвойсу №KFL2024IE06 від 05.03.2024 року передбачено умови оплати - 100% переоплату за товар. На день митного оформлення імпортованого товару, останній було оплачено в повному обсязі та надано контролюючому органу, що підтверджується свіфтом від 22.05.2024 на суму 5589,00 дол. США. Суд зауважує, що у вказаному свіфті чітко визначено контракт №PF/DKF001 від 03/03/2023, рахунок KFL2024IE06 від 05.03.2024 року, згідно якого позивачем проведений платіж у сумі 5589,00 дол. США. А тому платіжна інструкція від 22.05.2024 на суму 5589,00 доларів США є достатнім підтвердженням оплати за оцінюваний товар, оскільки зазначені в ній дані можливо співставити з поставкою оцінюваного товару згідно рахунку KFL2024IE06 від 05.03.2024 року.

З урахуванням зазначеного, будь-які сумніви стосовно повної оплати імпортованого товару, відсутні.

Щодо розбіжностей та неточностей, на думку відповідача, які зазначені у рішенні про коригування митної вартості товарів, суд зазначає таке.

У спірному рішенні про коригування митної вартості відповідач зазначає, що у рахунках від 21.05.2024 №, від 21.05.2024 № та від 21.05.2024 № зазначено судно KILIA/421E, проте у коносаменті від 13.03.2024 №236797259 MAERSK CANYON/411W. Даний факт вказує про неможливість перевірки всіх числових значень складових частин митної вартості, таких як транспортні витрати.

В ході розгляду справи судом встановлено, що у рахунках від 21.05.2024 №, від 21.05.2024 № та від 21.05.2024 № визначено судно KILIA/421E, що дійсно не співпадає з назвою судна в коносаменті від 13.03.2024 №236797259, де назва судна MAERSK CANYON/411W.

Водночас суд зауважує, що такі обставини не стосуються та не впливають на вартісне значення заявленої декларантом митної вартості товарів, яка підтверджується також й іншими поданими документами та враховуючи те, що вид упаковки та опис товару повністю співпадає з зазначеним в комерційному рахунку №KFL2024IE06 від 05.03.2024. Окрім того коносамент в даному випадку не є документом, який підтверджує числові значення митної вартості товару та не входить до обов`язкового переліку документів, які підтверджують митну вартість товару у відповідності до ч. 2 ст. 53 МК України. Коносамент (Bill of Lading) належить до транспортних документів, а до документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, серед інших, належить рахунок-фактура або акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг.

Щодо посилань відповідача в оскаржуваному рішенні на те, що у поданих до оформлення документах відсутня залізнична накладна, проте рахунку від 21.05.2025 № зазначено внутрішні наземні переміщення, а у довідці про транспортні витрати від 03.06.2024 №1029 зазначається залізничне перевезення. Декларантом не надано документів, які б містили інформацію щодо числових значень експедиторської винагороди за експедирування залізничним транспортом. У зв`язку з цим неможливо перевірити всі числові значення складових частин митної вартості, які повинні бути сплачені, а саме транспортні витрати.

Так, відповідно до довідки від 03.06.2024 №1029 наданої відділом Імпорту ТОВ «Маєрск Україна ЛТД», що вартість морського перевезення вантажу, що направляється з порту DALIAN, CHINA, в порт GDANSK, Польща в контейнері MRSU0033649 по коносаменту 236797259 складає 2350,00 дол. США., вартість навантажувальних робіт в порту 294,46, вартість залізничного перевезення з порту GDANSK, (Польща) до станцій ЗКТ Тернопіль, загалом складає 1800,00 дол. США, з них за межами України : Порт GDANSK до митного пункту пропуску КПП Медика (Польща) УЗ Мостиська ІІ (Україна) - 1300 дол. США., по терирорії України: КПП Медика (Польща)- УЗ Мостиська ІІ (Україна) - станція ЗКТ Тернопіль, (Україна) - 500 дол. США. Даний вантаж не був застрахований.

Судом з наявних в матеріалах справи рахунків-фактур №, №, № від 21.03.2024 року на імпортні товари встановлено, що вартість перевезення вантажу становить: 2350,00 дол. США вартість морського перевезення вантажу в контейнері MRSU0033649 порту DALIAN, CHINA до порту Гдансь, Польща; 294,46 дол. США вартість навантажувально-розвантажувальних робіт в порту; 1800,00 дол. США вартість залізничного перевезення з порту Гданськ, Польща до станції ЗКТ Тернопіль. Отже загальна вартість перевезення згідно вказаних рахунків-фактур становить 4444,46 доларів США.

З наявного в матеріалах справи банківського переказу від 22.03.2024 вбачається, що позивачем здійснена оплата за морське перевезення та додаткові послуги контракту UA00251386 від 12/08/22.

Судом також досліджено договір UA00251386 від 12/08/22 на перевезення зовнішньо-торгівельних вантажів, який укладений між позивачем (як замовником) та Maersk A/S, Данія, Копенгаген (як перевізником), де предметом договору є міжнародне морське і інтермодальне перевезення зовнішньоторговельних вантажів замовника та/ або клієнтів "Замовника" у контейнерах "Перевізника".

Згідно п. 2.1 договору перевізник приймає на себе зобов`язання здійснити на суднах ліній Maersk та Safmarine (тут і далі окремо та разом пойменовані як - Лінія) перевезення Вантажів Замовника в ISO- стандартних 20-ти, 40-а і/або 45-ти футових контейнерах відповідно до інструкцій замовника на взаємно погоджених ставках, термінах і умовах через порт Чорноморськ (або інші порти) на/з будь-який порт (місце) вивантаження (призначення) або навантаження відповідно до розкладу лінії, а також надавати замовнику у тимчасове користування зазначені контейнери з вантажами замовника.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що перевізник по завершенні надання послуг на прохання замовника надсилає останньому акт приймання-передачі наданих послуг, інші документи, передбаченні застосовним законодавством та правилами.

Згідно з п. 5.1. договору якщо інше спеціально не передбачено письмовою згодою перевізника або окремою угодою сторін, Замовник зобов`язаний здійснювати попередню оплату за послуги, надані згідно з пп.2.2, 4.5, 6.3.1 у доларах США у розмірі 100% від суми виставленого перевізником рахунку. Замовник несе всі витрати, пов`язані з банківським переказом та з будь-якими утриманнями на користь третьої сторони.

Так судом з наведених вище доказів встановлено, що перевізник надав позивачу рахунки від №, №, № від 21.05.2024, коносамент від 13.03.2024 №236797259 та довідку від 03.06.2024 №1029, згідно яких позивачу було надано послуги з перевезення на загальну суму 4444,46 доларів США, яка була сплачена позивачем 22.03.2024 згідно банківського переказу.

Щодо посилань відповідача на відсутність залізничної накладної, коли у довідці про транспортні витрати від 12.07.2024 №1029 зазначається залізничне перевезення, то суд зазначає, що згідно довідки від 12.07.2024 №1029 вартість залізничного перевезення з порту GDANSK, (Польща) до станцій ЗКТ Тернопіль, загалом складає 1800,00 дол. США, що відповідає сумі зазначені в рахунку-фактурі 21.05.2025 №, де також в графі опис зборів міститься посилання на внутрішні наземні перевезення, що не виключає здійснення їх залізничним транспортом.

Отже в суду відсутні сумніви щодо підтвердження вищенаведеними документами понесених позивачем витрат на перевезення вантажу в загальній сумі 4444,46 доларів США, яка була сплачена позивачем 22.05.2024 згідно банківського переказу та повністю співпадає з сумами зазначеними як в довідці від 03.06.2024 №1029 так і в рахунках-фактурах №, №, № від 21.05.2024. З викладеного вбачається, що у транспортних (перевізних) документах вказані всі необхідні відомості щодо ототожнення цих документів та наданих послуг, а також підтверджують вартість транспортних витрат.

При цьому суд враховує позицію Верховного Суду викладену ним у постанові від 31.05.2019 по справі №804/16553/14 де зазначено, що у разі, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

У спірному випадку, додатковим підтвердженням розміру транспортних витрат є довідка 03.06.2024 №1029, яка надана перевізником і не викликає сумніву щодо її правдивості, позаяк відповідачем не доведено, що така містить неправдиві відомості чи підробку.

Стосовно посилань відповідача з приводу ненадання декларантом документів, які б містили інформацію щодо числових значень експедиторської винагороди суд зазначає, що пунктом 3.1. Договору №UA00251386 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022 передбачено, що перевізник організовує наземне транспортування контейнерів підрядниками перевізника до кінцевого пункту призначення.

Пунктом 6.1.1. цього Договору передбачено, що сторона, яка залучила третю особу до виконання своїх зобов`язань, несе перед іншою стороною Договору відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань цією третьою особою як за власні дії.

Нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" передбачена сплата експедиторських витрат та винагороди експедитора виключно у разі здійснення транспортного експедирування вантажу за договором транспортного експедирування, сплата таких платежів при здісненні мультимодального перевезення вантажу за договором перевезення не передбачена, тобто такі платежі не здійснювались товариством.

Тому, будь-які господарські взаємовідносини перевізника із третіми особами, порядок їх взаємодії та розрахунки між ними, в тому числі документи, які містять відомості про вартість перевезення та рахунки про оплату за надані послуги, на переконання суду є їх внутрішніми комерційними документами і їх ненадання декларантом до митного оформлення жодним чином не впливає на заявлену митну вартість товару.

Відповідно до частини 1 статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена, або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті визначені частиною 10 статті 58 Митного кодексу України.

У розумінні частини 5 статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості ( ст. 54 МК України).

Відповідно до частини 2 статті 53 МК України, для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Отже, основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Водночас, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви можуть бути пов`язані з неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені МК України (стаття 53) заборонено, проте надання документів, які підтверджують митну вартість товарів, що визначені частиною другою статті 53 МК України, є обов`язком декларанта.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 28 травня 2020 року у справі №809/946/17, від 05 липня 2022 року у справі №804/150/16.

Суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, за переліком, визначеним частиною 2 статті 53 МК України, а подані декларантом відповідно до частини 2 статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом.

Ціна товару в експортному комерційному рахунку від 05.03.2024 №KFL2024IE06 (5589,00 доларів США) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД №24UA62U7 від 29.10.2024

Отже суд зауважує, що позивачем було надано усі документи передбачені статтею 53 МК України, які дають можливість митному органу однозначно визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом.

Разом з тим, в оскаржуваному рішенні відсутнє обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товарів, а відтак суд визнає їх необгрунтованими, позаяк згідно наявних в матеріалах справи доказів, які досліджені судом під час розгляду цієї справи в сукупності, дають суду підстави вважати, що зауваження митного органу щодо визначеної позивачем митної вартості товару не впливають на числові значення митної вартості (її складових) й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Відтак, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, та суд бере до уваги пояснення позивача про те, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Відповідачем в оскаржуваному рішенні від 30.10.2024 митну вартість імпортованих товарів визначено за резервним методом згідно статті 64 МК України та використано інформацію щодо рівня митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, визначених відповідно до раніше визнаної (визначеної) митної вартості.

Поряд з цим, судом враховано, що текст спірного рішення про коригування митної вартості не містить інформації про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. У свою чергу, недоведення ознак подібності товарів та умов імпорту не дозволяє прирівнювати показники митної вартості таких товарів. Посилання у рішенні про коригування митної вартості лише на номер митної декларації, як на джерело цінової інформації, не свідчить про належне обґрунтування митним органом можливості визначення митної вартості за резервним методом.

Такі міркування суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 25 травня 2021 року у справі №520/10386/2020 та від 13 січня 2022 року у справі №520/11061/2020.

Крім того, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 18.08.2021 у справі №160/4944/19 та від 17.01.2022 у справі №520/2000/19.

Також, Верховний Суд у своїх постановах від 25.02.2020 у справі №260/718/19 та від 27.04.2020 у справі №140/804/19 наголошував, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Суд зазначає, що відповідач не надав суду жодного доказу тому, що надані декларантом документи були не повними, містили розбіжності, чи ознаки підробки. Водночас ціна, яка була зазначена позивачем в його декларації за товар в повній мірі підтверджена належними і допустимими доказами і відповідає домовленостям сторін договору, враховуючи також ту обставину, що на повідомлення Рівненської митниці щодо надання додаткових документів позивачем було скеровано такі документи з обгрунтуванням позиції позивача на зауваження митного органу до заявленої позивачем митної вартості товарів, які відповідачем були проігноровані з огляду на винесене рішення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд бере до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17, згідно з якими декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

За таких обставин суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що тягар доказування заявленої митної вартості покладається на декларанта.

Суд зазначає, що відповідач не надав суду жодного доказу тому, що надані декларантом документи були не повними, містили розбіжності, чи ознаки підробки. Водночас ціна, яка була визначено сторонами Контракту за товар в повній мірі підтверджена належними і допустимими доказами і відповідає домовленостям сторін договору.

Суд наголошує, що в частині 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено чіткі підстави для наявності у митного органу права вимагати надання додаткових документів, які повинні бути зазначені в графі 33 рішення про коригування митної вартості відповідно до частини 2 статті 55 Митного кодексу України.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Вказана позиція висловлена в постанові Верховного Суду щодо такого застосування судом статей 53, 54 МК України у подібних правовідносинах від 23.10.2021 у справі №815/4821/16.

Тому, наявність саме обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 23.07.2019 у справі №1140/3242/18, яка відповідно до частини 5 статті 242 КАС України враховується судом при ухваленні рішення у даній справі.

Наведені зауваження, що викладені відповідачем у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів суд вважає помилковими, оскільки їх не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару, не вказують на наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості.

Під час судового розгляду справи відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, а також не підтвердив об`єктивну неможливість на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за ціною договору.

Натомість надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни на такі товари. Додаткових переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не надано, a інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.

З огляду на встановлені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів №UA204130/2024/000016/1 від 30.10.2024 діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, визначені чинним законодавством. Вказане рішення не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, необґрунтоване, безпідставне, а отже є протиправним і підлягає скасуванню.

За приписами частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведеного, позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України суд враховує, що згідно з частиною 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З огляду на приписи чинного законодавства при зверненні до суду із позовною заявою у цій справі позивач сплатив до бюджету судовий збір у розмірі 3052,23 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними документами. З урахуванням наведеного та оскільки суд визнав обґрунтованими позовні вимоги позивача щодо протиправності винесених відповідачем рішень, то понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у зв`язку із розглядом справи (за подання позовної заяви) підлягають присудженню на його користь у розмірі 3052,23 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 3028грн.

Щодо стягнення витрат на переклад в розмірі 2860,00 грн, суд враховує наступне.

Відповідно до положень пункту першого частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем понесені витрати за письмовий офіційний переклад письмових доказів.

Відповідно до частин 5, 6 статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

На підтвердження понесення витрат на письмовий переклад документів з англійської мови на українську мову, які надані ФОП ОСОБА_1 , позивачем долучено: рахунок №8 від 27.01.2025 року за перекладацькі послуги, всього на суму 2860 грн; платіжну інструкцію № 87 від 27.01.2025 на суму 2860 грн із призначенням платежу: «Переклад документації згідно рах № 8 від 27 січня 2025 р. без ПДВ».

Таким чином, на користь позивача також підлягають стягненню витрати, пов`язані із перекладом документів, долучених до матеріалів даної справи в розмірі 2860 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ФУД" до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів № UA204130/2024/000016/1 від 30.10.2024.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ФУД" за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3052,23 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи (перекладом документів) в сумі 2860,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 03 липня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ФУД" (вул. Дмитрівська, 44А, кім.11,м. Київ,01054, ЄДРПОУ/РНОКПП 44860440)

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, буд. 104,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Суддя С.М. Дуляницька