Справа № 160/26779/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2025 року м. Дніпросправа № 160/26779/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 року (головуючий суддя Врона О.В.)

в адміністративній справі №160/26779/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Синельниківської районної державної адміністрації про визнання порушеним право на звернення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернуся 07.10.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача Синельниківської районної державної адміністрації, в якій просив:

визнати порушеним право ОСОБА_1 на звернення до Синельниківської районної державної адміністрації, а саме:

-не проведення об`єктивної та всебічної перевірки заяви від 19.07.2024 року, а саме обставин щодо порушення ОСОБА_1 інформаційних прав під час розгляду та надання відповіді на запит від 25.01.2024 року;

- не виконання зобов`язання передбаченого ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" щодо запрошення ОСОБА_1 (заявника) для реалізації заявленого права особисто викласти аргументи, взяти участь в перевірці, бути присутнім при розгляді заяви від 19.07.2024 року, що призвело до порушення таких прав;

- необґрунтованість відповіді №592/0/506-24 від 30.07.2024 року на заяву від 19.07.2024 року.

зобов`язати Синельниківську районну державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.07.2024 року в чіткій відповідності до вимог Закону та надати обґрунтовану відповідь з урахуванням висновків суду.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що відповідачем протиправно порушені права позивача при наданні інформації на заяву від 19.07.2024 в супереч Закону України "Про надання інформації".

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Синельниківської районної державної адміністрації щодо невиконання зобов`язання, передбаченого ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» щодо запрошення ОСОБА_1 для реалізації заявленого права особисто викласти аргументи, взяти участь в перевірці, бути присутнім при розгляді заяви від 19.07.2024

Зобов`язано Синельниківську районну державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.07.2024 року у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» щодо реалізації прав заявника бути присутнім при розгляді звернення, взяти участь в перевірці звернення, особисто викласти аргументи та надати відповідь з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

В решті позовних вимог -відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що під час розгляду звернення позивача відповідачем вчинялися дії для з`ясування обставин викладених у зверненні позивача, за результатами вчинення відповідних дій, позивачу надано відповідь, відтак дійшов висновку, що необґрунтованими та недоведеними вимоги позивача в частині необґрунтованості відповіді від 30.07.2024 року №592/0/506-24. Дійшов висновку визнати протиправною бездіяльність Синельниківської районної державної адміністрації щодо невиконання зобов`язання, передбаченого ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» щодо запрошення ОСОБА_1 для реалізації заявленого права особисто викласти аргументи, взяти участь в перевірці, бути присутнім при розгляді заяви від 19.07.2024 та зобов`язати Синельниківську районну державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.07.2024 року у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» щодо реалізації прав заявника бути присутнім при розгляді звернення, взяти участь в перевірці звернення, особисто викласти аргументи та надати відповідь з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині незадоволених вимог, позов задовольнити повністю, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін, також просив справи розглянути з викликом сторін через відео зв`язок.

Вказує, що у відповіді 592/0/506-24 від 30.07.2024 року відсутні будь-які мотиви чому заявлені позивачем права щодо участі в розгляді заяви не реалізовано. Також, у відповіді 592/0/506-24 від 30.07.2024 року Відповідач проігнорував клопотання (ч.4 прохальної частини звернення від 19.07.2024 року) щодо витребування та долучення матеріалів - квитанцій пошти, хоча витребувати матеріали є правом позивача гарантованим ст.18 Закону України "Про звернення громадян". Зазначає, що відповідач протиправно не роз`яснив порядку оскарження прийнятого рішення (порушення вимог останнього абзацу ст. 15 Закону України "Про звернення громадян". Також, що відповідач всупереч приписами ст.20 Закону України "Про звернення громадян" не вирішив звернення, адже питання про порушення права позивача на інформацію щодо запиту від 25.01.2024 взагалі залишилось взагалі без розгляду, результати перевірки таких обставин відсутні. У відповіді відповідачем також не повідомлено яким чином я можу ознайомитися з матеріалами перевірки заяви, хоча таке право позивач чітко заявив у ч. 4 прохальної частини звернення від 19.07.2024 року.

Розглянувши клопотання про розгляд справи з викликом сторін в режимі відеоконференції, колегія суддів апеляційної інстанції з цього приводу вказує таке.

Відповідно до ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі:

1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю;

2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання;

3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Згідно з ч. 2 ст. 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріорітетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Враховуючи предмет спору у справі №160/26779/24, зазначена справа є незначної складності.

З огляду на те, що справа відноситься до категорії незначних; характер спірних відносин і предмет доказування не є складними і не вимагають проведення судового засідання, а також те, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, тому у суді апеляційної інстанції справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання апелянта про розгляд справи в судовому засіданні за його участю в режимі відеоконференції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 подав 19.07.2024 через «Урядову гарячу лінію Дніпропетровського регіонального контактного центру електронне звернення заяву (вх №МІ-17562893), в якій повідомив, що звернувся до Синельниківської районної державної адміністрації із запитами на інформацію та щодо обробки персональних даних:

25.01.2024 через АТ «Укрпошта», який відповідно до трекінгу № 312 був вручений 06.02.2024 ;

та не отримавши відповіді, повторно 17.06.2024 через АТ «Укрпошта», який відповідно до трекінгу №027 був вручений 06.07.2024. Відповідь також отримана не була .

У зв`язку з наведеним позивач просив провести перевірку викладених обставин, залучити його до такої перевірки, надати можливість бути присутнім при розгляді заяви та викладати аргументи.

У запитах від 25.01.2024 і від 17.06.2024 позивач просив надати наступну інформацію:

1.Чи перебуває ОСОБА_1 (або ж перебував) на обліку в Синельниківській районній державній адміністрації та її структурних підрозділах, як особа, яка отримує компенсації чи соціальні допомоги згідно Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» , Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», Закону України «Про психіатричну допомогу», Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

2. Чи перебуває ОСОБА_1 на обліку в Синельниківській районній державній адміністрації та її структурних підрозділах як особа, яка отримує житлові субсидії, пільги чи компенсації.

3. Чи отримував ОСОБА_1 в 2023 році будь-які виплати пов`язані з компенсаціями, пільгами, субсидіями, виплатами особі, яка отримує житлові субсидії, пільги чи компенсації, допомоги, соціальні виплати тощо. Зазначити вид та розмір таких виплат.

30.07.2024 Синельниківською районною державною адміністрацією була розглянута заява позивача і за №592/0/506-24 надана відповідь, якою повідомлено, що запит на інформацію та щодо обробки персональних даних з метою збору інформації та подання її до судових органів від 17.06.2024 надійшов до райдержадміністрації 08.07.2024 .

Результат розгляду запиту на інформацію було направлено на електронну адресу ОСОБА_1 19.07.2024 за №36-2260/0/114-24.

Додатково 22.07.2024 на поштову адресу засобами поштового зв`язку «Укрпошта» було направлено оригінал відповіді на запит.

Позивач вважає, що його права на звернення були порушені Синельниківською районною адміністрацією Дніпропетровської області.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

За ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною ч.1 ст.1 Закону України "Про звернення громадян" №393/96-ВР від 02.10.1996 року встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону № 393/96-ВР визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

За ст.4 Закону №393/96-ВР до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:

порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);

створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;

незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Частинами 1, 4, 6, 7 ст.5 Закону №393/96-ВР встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства.

Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги.

Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.

В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування кваліфікованого електронного підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Статтею 7 вищевказаного Закону передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються (ст. 7. ЗУ № 393/96-ВР).

За вимогами частин 1, 3, 4 ст. 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

За ч.1 ст.20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

За змістом наведених норм звернення громадян, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду тим органом чи посадовою особою органу, до якого подано звернення та до повноважень якого входять питання, порушені у зверненні, зазвичай протягом одного місяця, з обов`язковим повідомленням громадянина про результати розгляду.

При цьому, орган або посадова особа зобов`язані об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити, викладені у заяві питання і надати обґрунтовану відповідь.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся через урядовий портал із зверненням, в якому повідомив про порушення його прав на отримання інформації і просив провести перевірку та розгляд його заяви згідно з вимогами законодавства про звернення громадян, надати можливість бути присутнім при розгляді заяви та подати аргументи особі, яка буде перевіряти та розглядати заяву, взяти участь в перевірці заяви.

В ст. 18 Закону № 393/96-ВР наведені права громадянина, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, посадових осіб.

Так, громадянин має право:

особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;

знайомитися з матеріалами перевірки;

подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;

бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;

вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

В свою чергу згідно ст.19 №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень, серед іншого, зобов`язані:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Таким чином, громадянин наділений беззаперечним правом брати активну участь у перевірці поданої скарги чи заяви і бути присутнім при її розгляді.

Слід взяти до уваги, що такі права позивача підтримані і Верховним Судом у постанові від 31.01.2019 року у справі №826/12287/16.

Також, за правовим висновком Верховного Суду у постанові від 02.07.2020 року у справі №361/4237/17 з аналізу статті 18 Закону України "Про звернення громадян" слідує, що право громадянина, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб бути присутнім при розгляді поданої заяви чи скарги кореспондує прямий та неухильний обов`язок вказаних органів чи посадових осіб запросити громадянина - заявника на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

Відповідач порушив право позивача особисто викласти аргументи особі, що перевірила заяву чи скаргу та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви, а також право бути запрошеним на засідання відповідного органу, що розглядає заяву чи скаргу.

Вказане дає підстави для висновку про бездіяльність Синельниківської районної державної адміністрації, оскільки позивач у зверненні від 19.07.2024 просив провести перевірку та розгляд його заяви за його присутності.

Щодо вимог позивача в частині необґрунтованості відповіді №592/0/506-24 від 30.07.2024 року на заяву від 19.07.2024, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем належним чином не обґрунтовано в чому саме полягає не об`єктивність, необґрунтованість та не всебічність такої перевірки.

Матеріалами справи підтверджується, що в даному випадку відповідач розглянув звернення позивача та надіслав відповідь за наслідком такого звернення.

Так, Листом від 30.07.2024 року №592/0/506-24 відповідач повідомив позивача про результати розгляду його звернення від 17.06.2024 року.

Матеріали справи містять (відповідачем до відзиву на позовну заяву надані) відповіді про розгляд запитів позивача від 25.01.2024 і від 17.06.2024 та докази направлення відповіді на запит від 25.01.2024 «Укрпоштою» (копія виписки з журналу відправлень вихідної кореспонденції).

Отже, під час розгляду звернення позивача відповідачем вчинялися дії для з`ясування обставин викладених у зверненні позивача, за результатами вчинення відповідних дій, позивачу надано відповідь.

Враховуючи встановлені у справі обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість та недоведеність вимоги позивача в частині необґрунтованості відповіді від 30.07.2024 року №592/0/506-24.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент звернення до суду.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто належним.

Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Обраний спосіб захисту повинен призводити до відновлення порушеного права, тобто забезпечувати усунення його порушення.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зокрема, Верховним Судом від 31.01.2019 року у справі №825/2845/15-а зазначено, що наслідком задоволення в адміністративному судочинстві позовних вимог є відновлення фактично порушених прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин.

Суд, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, повинен не лише вирішити позовні вимоги у відповідності до принципів верховенства права, а й обрати найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права.

Тобто такий, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду та здійснювалося примусове виконання рішення.

Належні способи захисту - це способи, які прямо передбачені законом або спеціальною нормою, аналіз якої дає змогу обрати такий спосіб захисту, який дає змогу забезпечити виконання її приписів.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання протиправною бездіяльності Синельниківської районної державної адміністрації щодо невиконання зобов`язання, передбаченого ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» щодо запрошення ОСОБА_1 для реалізації заявленого права особисто викласти аргументи, взяти участь в перевірці, бути присутнім при розгляді заяви від 19.07.2024.

Ефективним способом захисту в цьому разі є зобов`язання Синельниківську районну державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.07.2024 року у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» щодо реалізації прав заявника бути присутнім при розгляді звернення, взяти участь в перевірці звернення, особисто викласти аргументи та надати відповідь з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 12.06.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова