Справа № 380/19152/24
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/19152/24 пров. № А/857/6246/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Кузьмича С. М., Курильця А. Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №380/19152/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

суддя в 1-й інстанції Костецький Н. В.,

час ухвалення судового рішення 03 лютого 2025 року,

місце ухвалення судового рішення м. Львів,

дата складання повного тексту судового рішення 03 лютого 2025 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення в довідках від 25 липня 2024 року №1159/12/10980, №1159/12/10979 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі №380/3799/23, розміру надбавки за особливості проходження служби з 65% до 1% та премії з 35% до 10%; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 , на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі №380/3799/23, скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ОСОБА_1 довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року та станом на 01 січня 2021 року, в яких на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, вказати розміри: надбавки за особливості проходження служби - 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премії - 35% посадового окладу, із застосуванням отриманих розмірів посадового окладу і окладу за військове звання з урахуванням прожиткового мінімуму на визначений рік, обрахувавши надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії з розміру посадового окладу та окладу за військове звання, за відповідною посадою, звідки особа звільнилась на пенсію.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року позов задоволено. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у зменшенні ОСОБА_1 в довідках від 25 липня 2024 року №1159/12/10980, №1159/12/10979 про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі №380/3799/23, розміру надбавки за особливості проходження служби з 65% до 1% та премії з 35% до 10%. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, в яких на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, вказати розміри: надбавки за особливості проходження служби - 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премії - 35% посадового окладу, із застосуванням отриманих розмірів посадового окладу і окладу за військове звання з урахуванням прожиткового мінімуму на визначений рік, обрахувавши надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії з розміру посадового окладу та окладу за військове звання, за відповідною посадою, звідки особа звільнилась на пенсію.

27 січня 2025 року до суду від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду. В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що відповідачем підготовлено та надіслано на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області оновлені довідки станом на 01 січня 2020 року №1159/12/937 та станом на 01 січня 2021 року №1159/12/938 від 17 січня 2025 року, які було складено із розрахунком грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року, та на 01 січня 2021 року, із врахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2020 року у розмірі 2102,00 грн та встановленого на 01 січня 2021 року у розмірі 2270,00 грн. Із вказаних довідок позивач встановив, що розмір посадового окладу, окладу за військовим званням та премія правильно обраховано, але надбавка за вислугу років в розмірі 50% посадового окладу та окладу за військовим званням та додаткові види грошового забезпечення: надбавка за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; надбавка за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15 % посадового окладу обраховані не з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, встановленим в даних довідках, які були визначені з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вказане, на думку позивача, є підставою для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №380/19152/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що відповідачем підготовлено та надіслано на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області оновлені довідки станом на 01 січня 2020 року №1159/12/937 та станом на 01 січня 2021 року №1159/12/938 від 17 січня 2025 року, які було складено із розрахунком грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року, та на 01 січня 2021 року, із врахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2020 року у розмірі 2102, 00 грн. та встановленого на 01 січня 2021 року у розмірі 2270,00 грн. Разом з тим, розмір посадового окладу, окладу за військовим званням та премія правильно обраховано, але надбавка за вислугу років в розмірі 50% посадового окладу та окладу за військовим званням та додаткові види грошового забезпечення: надбавка за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; надбавка за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 15% посадового окладу обраховані не з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, встановленим у даних довідках, які були визначені з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто фактично відповідач не виконав рішення суду, яке набрало законної сили, що є підставою для встановлення судового контролю за виконанням. Звертає увагу на те, що ч.1 ст.382 КАС України, зокрема, передбачено, що в адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення. Крім того, ч.4 ст.382 КАС України встановлено, що відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви. З врахуванням наведеного, просить скасувати оскаржувану ухвалу про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №380/19152/24 та її вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи положення ст.312 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не скористався своїм правом пред`явлення рішення суду у справі №380/19152/24 до примусового виконання шляхом подання відповідної заяви до органу державного виконавчої служби, що свідчить про безпідставність та передчасність заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі, а тому така задоволенню не підлягає.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом ч.1 ст.381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.381-1 КАС України суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 січня 2025 року позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення в порядку 382 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

За змістом ч.1 ст.382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч.2 ст. 382-1 КАС України).

Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що основна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується ухваленням судового рішення, а також передбачає його виконання.

При цьому аналіз норми статті 382 КАС України у її системному взаємозв`язку з нормами статті 372 КАС України дозволяє стверджувати, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах може здійснюватися за наявності для цього підстав (безвідносно до факту наявності виконавчого провадження щодо виконання відповідного судового рішення), зокрема, у випадку, якщо: рішення суду ще не виконано, у тому числі у порядку його примусового виконання; існує обґрунтований і підтверджений доказами ризик його невиконання; існують підтверджені доказами обставини, які ставлять під сумнів виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, або дають підстави вважати, що: загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач (його правонаступник) створює перешкоди для виконання такого рішення, має намір ухилення від цього обов`язку.

Крім того, Конституційний Суд України у Рішенні від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У Рішенні від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 Конституційний Суд України зауважив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

У Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України наголосив, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року №1401-VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, статтею 129-1, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Також Конституційний Суд України, узявши до уваги статті 3, 8, частини першу, другу статті 55, частини першу, другу статті 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, дійшов висновку, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене рішення.

Таким чином, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, зокрема у формі зобов`язання боржника подати до суду відповідний звіт сприяє забезпеченню реалізації принципу виконуваності судового рішення (загальновідомо, що «рішення суду не має значення, якщо воно не виконується»), запобігає можливому зловживанню з боку боржника (наприклад, у формі уникнення оперативного та повного виконання рішення), гарантує дотримання законності (як у вимогах стягувача, так і у діях боржника), а також підвищує довіру громадян до суду та держави, в цілому.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у зменшенні ОСОБА_1 в довідках від 25 липня 2024 року №1159/12/10980, №1159/12/10979 про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі №380/3799/23, розміру надбавки за особливості проходження служби з 65% до 1% та премії з 35% до 10%. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, в яких на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, вказати розміри: надбавки за особливості проходження служби - 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премії - 35% посадового окладу, із застосуванням отриманих розмірів посадового окладу і окладу за військове звання з урахуванням прожиткового мінімуму на визначений рік, обрахувавши надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії з розміру посадового окладу та окладу за військове звання, за відповідною посадою, звідки особа звільнилась на пенсію.

Колегія суддів зазначає, що стаття 382 КАС України не встановлює жодної вимоги щодо обов`язкового звернення з виконавчим листом до органів/осіб, які забезпечують виконання судових рішень, а також надання доказів неможливості державним виконавцем виконати таке судове рішення у порядку Закону України Про виконавче провадження.

Встановлення судового контролю в порядку статті 382 КАС України є однією з повноцінних форм забезпечення виконання судових рішень, яка встановлена з метою фактичного виконання судового рішення на користь позивача.

У контексті праворозуміння інституту судового контролю за виконанням рішення суду, суд повинен врахувати, що такий контроль передбачено з метою реалізації завдань адміністративного судочинства, тому суд повинен займати активну позицію не лише під час вирішення публічно-правового спору, але й після набрання судовим рішенням законної сили.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для вжиття заходів судового контролю за рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року у цій справі шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення протягом 30 днів з дня отримання цієї ухвали.

При цьому, колегія суддів роз`яснює, що відповідно до частини другої статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення,

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги підставними і такими, що спростовують висновки суду першої інстанції з наведених вище мотивів.

З врахуванням наведених вище правових норм та встановлених фактичних обставин справи у їх сукупності колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення без задоволення заяви позивача про зобов`язання подати звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року у справі №380/19152/24, а тому оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та задовольнити заяву позивача.

Керуючись ст.312, 317, 321, 322, 325, 328, 382 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №380/19152/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 в порядку статті 382 КАС України задовольнити.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом 30 днів з дня отримання цієї ухвали подати звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року у справі №380/19152/24.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді С. М. Кузьмич
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 01 липня 2025 року.