Справа № 476/336/25
Суддя: Чернякова Н. В.
Дата ухвалення: 2025-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 476/336/25
Провадження № 2-а/476/9/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2025 року смт. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Минаєвої Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Максименко Вікторії Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

07.05.2025 року адвокат Максименко В.В. звернулася в суд з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, 07.04.2025 року ОСОБА_1 доставлено працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення № 60 за неявку по повістці, що була направлена засобами поштового зв`язку. Під час складення протоколу позивач повідомив працівникам ТЦК та зазначив в протоколі, що повістку не отримував.

30.04.2025 року ОСОБА_1 від працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав копію постанови № 242 від 17.04.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

З вказаною постановою позивач не погоджується, оскільки він не був належним чином повідомлений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача, позивач не отримував повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 11.03.2025 року.

На підставі викладеного адвокат Максименко В.В. просила суд скасувати постанову № 242 від 17.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, провадження у справі закрити, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу 5000 грн. та сплачений судовий збір.

09.05.2025 року ухвалою судді Єланецького районного суду Миколаївської області поновлено позивачу строк на зверненя до суду з адміністративним позовом та відкрито провадження у справі.

Представник позивача Максименко В.В. до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача ОСОБА_1 .

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду подав відзив на позовну заяву та вказав, що позовні вимоги позивача є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 знаходиться на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 06.03.2017 року, має звання солдат запасу.

11.03.2025 року позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних за викликом по повістці № 2555141 від 19.02.2025 року, направленої засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» за адресою: АДРЕСА_1 .

Поштове відправлення з електронною повісткою ОСОБА_1 повернулося від АТ «Укрпошта» з довідкою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Електронна повістка № № 2555141 від 19.02.2025 року для уточнення даних оформлена у повній відповідності до Порядку № 560 та передана до структурного підрозділу АТ «Укрпошта» для подальшого вручення, а тому претензії щодо недотримання працівниками пошти Правил надання послуг поштового зв`язку щодо доставки повістки ОСОБА_1 не стосуються повноважень та компетенції ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Посилаючись на Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вважає, що позивач належним чином був повідомлений про необхідність явки до ТЦК, однак не прибув у визначену дату без поважних на те причин.

На підставі наявних в матеріалах справи доказів, а саме протоколу № 60 від 07.04.2025 року, електронної повістки № 2555141, поштового відправлення № 06 102 3226 4600 АТ «Укрпошта» з повісткою ОСОБА_1 та довідкою про причини повернення повістки, облікової картки військовозобов`язаного, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 при винесенні постанови № 242 від 17.04.2025 року цілком обґрунтовано зроблено висновок, що позивач під час дії особливого періоду порушив законодавство про мобілізаційну підготовку мобілізацію, в зв`язку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

На підставі викладеного просив суд відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вченення якого передбачена законодавством України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

07.04.2025 року у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 60 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не з`явився 11.03.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці № 2872062 для уточнення даних без поважних причин, про поважність причин неявки в установлені законом терміни не повідомив, чим порушив під час дії особливого періоду вимоги ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 1, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно до якого громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ТЦК та СП для взяття на військовий облік військовозобов`язаних та резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Не з`явившись без поважних причин у визначений строк за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Як вбачається з протоколу ОСОБА_1 пояснив працівникам ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що повістку на 11.03.2025 року не отримував.

17.04.2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП настає у разі порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Об`єктивна сторона виражається в діях або бездіяльності, що порушують вимоги законодавства у сфері оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП можуть бути призовники, військовозобов`язані, резервісти, а також посадові особи, які порушили відповідні норми.

Суб`єктивна сторона виражається як в умисній формі вини так і необережності.

Частина 3. ст. 210-1 КУпАП є бланкетною нормою, а тому при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 60 від 07.04.2025 року та постанови № 242 від 17.04.2025 року в провину ОСОБА_1 ставиться порушення ним ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Виходячи з викладено суд вважає, що оскільки дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період), то застосування до позивача посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 положень ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є безпідставним та не може утворювати складу адміністративного правопорушення за ст. 210-1 КУпАП.

Начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 проігноровано та не враховано під час винесення постанови № 242 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та також поставлено в провину ОСОБА_1 порушення ним ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» під час мобілізації громадяни зобов`язані у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, з долучених представником відповідача доказів, ОСОБА_1 згідно облікової картки НОМЕР_1 до військового квитка (військово-облікового документу) серія НОМЕР_2 з 06.07.2017 року перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 як придатний до військової служби. Користується правом на відстрочку до 08.05.2025 року. Місце реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 . Зазначено номер мобільного телефону.

19.02.2025 року рекомендованим відправленням через АТ «Укрпошта» ОСОБА_1 за вказаною адресою надіслано повістку № 2555141 про його явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09:00 годину 11.03.2025 року.

Як видно з довідки про причини повернення/досилання від 05.03.2025 року вказану повістку було повернуто до територіального центру у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно п. 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання. У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

Згідно п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Змінами, внесеними постановою уряду від 08.10.2024 року № 1147 до Правил надання послуг поштового зв`язку передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). Рекомендовані листи з позначками «Повістка ТЦК», «Вручити особисто» підлягають врученню особисто адресатам.

У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо ж протягом 3 робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення судової повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, та 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.

Як вбачається з матеріалів справи поштовий конверт, який направлявся ОСОБА_1 з повісткою від 19.02.2025 року не містить позначки «Повістка ТЦК», «Вручити особисто».

Крім цього, докази повідомлення позивача за номером телефону та/або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», час здійснення таких повідомлень, в матеріалах справи також відсутні.

Таким чином судом вбачається суттєве порушення порядку надсилання та вручення поштової кореспонденції в даній категорії відправлень, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

Доказів, які б спростували вказані обставини відповідачем не надано.

За вказаних обставин доводи позивача, що він не був належним чином повідомлений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних, а тому не мав можливості вчасно з`явитися в указаний в повістці час, заслуговують на увагу.

Неодноразове посилання представника відповідача у відзиві на п. 27 та п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період не спростовують доводів позивача.

З приводу тверджень представника відповідача у відзиві на позовну заяву, що ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення облікових даних суд роз`яснює наступне.

Згідно Примітки ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Доказів, про неможливість отримати персональні дані ОСОБА_1 шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями яких є державні органи відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

В силу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справи про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене суд вважає, що відповідачем не доведено належними та достатніми і допустимими доказами факт того, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 3 п. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приймаючи до уваги відсутність належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідачем не спростовано вимоги позивача, суд вважає, що вина останнього не доведена, а тому постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід скасувати, провадження у справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 156, 247, 251, 268, 280, 283, 287-289 КУпАП, ст.ст. 72-74, 77, 242-246, 262, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Максименко Вікторії Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. та сплачений судовий збір в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 27.06.2025 року.

Суддя Н.В. Чернякова