Справа № 400/6824/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/6824/24
Перша інстанція: суддя Ярощук В.Г.
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
Головуючого: Градовського Ю.М.
суддів: Єщенка О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі питання щодо ухвалення додаткового судового рішення до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2025р. за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «МИНЕРАЛИС», Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 січня 2025р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МИНЕРАЛИС» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И Л А:
У липні 2024р. ТОВ «МИНЕРАЛИС» звернулося до суду із позовом до ГУ ДПС у Миколаївській області, в якому просило:
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 січня 2025р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області: від 4.04.2024р. №03 (форма «В4») в частині зменшення за грудень 2023 року розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 9 361 196грн.; від 4.04.2024р. №03 (форма «ПН») про застосування штрафної санкції за нереєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у розмірі 727 542,61грн..

Відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними і скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 4.04.2024р. №03 (форма «В4») в частині зменшення за грудень 2023р. розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 1 279 574грн..

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ГУ ДПС у Миколаївській області на користь ТОВ «МИНЕРАЛИС» судовий збір у розмірі 26 871,8грн..

В апеляційній скарзі ТОВ «МИНЕРАЛАЛИС» просило рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити зазначену вимогу, посилаючись на порушення норм права.

В апеляційній скарзі ГУ ДПС у Миколаївській області просило рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні зазначених вимог, посилаючись на порушення норм права.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2025р. апеляційні скарги ГУ ДПС у Миколаївській області, ТОВ «МИНЕРАЛИС» залишено без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 січня 2025р. - без змін.

23.06.2025р. апеляційним судом зареєстрована заява представника позивача про відшкодування витрат на правову допомогу, яка була подана через ЄСІТС 23.06.2025р..

24.06.2025р. ГУ ДПС у Миколаївській області подано клопотання про відмову у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника ТОВ «МИНЕРАЛИС» та ухвалення додаткового судового рішення з наступних підстав.

Питання ухвалення додаткового судового рішення регулюються ст.252 КАС України.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Виходячи із аналізу вказаної норми чинним законодавством передбачений виключний перелік підстав для постановлення додаткового рішення. У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

При цьому, додаткове рішення може бути винесене на підставі лише тих доказів, які були досліджені під час судового розгляду та не може виходити за межі спірних правовідносин, встановлювати нові юридичні факти та вирішувати питання, які не входили до предмету спору.

Відповідно до ч.1 п. 1 ч. 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом п.1 ч.3 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою

Положеннями ч.4 ст.134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу в апеляційній інстанції до суду надано копії: Договору про надання правової допомоги від 10.06.2024р., протоколу погодження договірної ціни від 22.11.2024р. (додаток №2 до Договору надання правової допомоги від 10.06.2024р.), акту приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги від 10.06.2024р..

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 20.06.2025р. сторони підтверджують, що АБ ««МАКАРЧУК І ПАРТНЕРИ» надано Клієнту, тобто ТОВ «МИНЕРАЛАЛИС», в рамках судової справи №400/6824/24 наступні послуги за Договором про надання правової допомоги від 10.06.2024:

- підготовлено письмові пояснення на апеляційну скаргу Відповідача від 1.04.2025р. 2 500грн. без ПДВ;

- підготовлено правову позицію та вивчено матеріали апеляційної скарги Відповідача 3 000грн. без ПДВ.

У зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги Відповідача по справі №400/6824/24 Клієнт сплачує на користь Бюро гонорар успіху у розмірі 4 000грн. одноразовим платежем.

Загальна вартість наданих Бюро послуг за Договором склала 9 500грн. без ПДВ.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, встановлення їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020р. у справі №755/9215/15-ц.

Крім того, у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складу суддів Касаційного господарського суду від 3.10.2019р. у справі № 922/445/19 зроблено висновок про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Визначаючи обсяг юридичної та технічної роботи за результатами розгляду відповідного клопотання податкового органу, у якому останній висловлює незгоду із заявленою сумою судових витрат на правничу допомогу, суд ураховує, чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (постанови Верховного Суду від 04.12.2018 року у справі № 911/3386/17, від 11.12.2018 року у справі № 910/2170/18).

У контексті наведеного колегія суддів також враховує позицію Євпопейського суду з прав людини, викладену у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № '66561/01), яка полягає в тому, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі Laventsv. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одним з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Перевіривши обґрунтованість заявлених представником ТОВ «МИНЕРАЛАЛИС» до відшкодування витрат у розрізі видів наданих адвокатом послуг, дослідивши й проаналізувавши подане відповідачем клопотання на предмет наявності у ньому обґрунтованих доводів щодо неспівмірності витрат, проаналізувавши надані представником позивача документи, фактичний обсяг та якість виконаної адвокатами роботи на стадії апеляційного перегляду справи, складність юридичних питань, які були предметом дослідження в суді, колегія суддів вважає заявлений представником позивача до відшкодування розмір правової допомоги є частково необґрунтованим та, як наслідок, завищеним, а, відтак, підлягає зменшенню. Розумно обґрунтованими витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача, на думку колегії суддів, є сума 1 000 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.252, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «МИНЕРАЛИС» про відшкодування витрат на правову допомогу та прийняття додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул.Героїв Рятувальників, 6, м.Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Країна іграшок» (вул.Марка Кропивницького, 114/1, м.Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001; ) витрати на правничу допомогу у розмірі 1 000 (одна тисяча)грн..

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді О.В. Єщенко

О.А. Шевчук