Справа № 320/30983/25
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 липня 2025 року м. Київ № 320/30983/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2022 № 620 «Про призначення службового розслідування стосовно втрат та нестач матеріальних засобів військової частини НОМЕР_2 »;

- визнати протиправним та скасувати пункт 16 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2022 № 620 «Про призначення службового розслідування стосовно втрат та нестач матеріальних засобів військової частини НОМЕР_3 »;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) Про результати службового розслідування стосовно втрат та нестач матеріальних засобів військової частини НОМЕР_3 від 01 травня 2022 року №67 в частині оголошення командиру військової частини НОМЕР_2 підполковнику ОСОБА_1 суворої догани, притягнення командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_1 до підвищеної матеріальної відповідальності в рахунок відшкодування заподіяної державі шкоди в розмірі 4794952 (чотири мільйони сімсот дев`яносто чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят дві) гривні 52 копійки та позбавлення його премії, та додаткової винагороди за травень 2022 року в повному обсязі;

- зобов`язати Міністерство оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітряних Сил, 6, ) повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) безпідставно стягнуті кошти з грошового забезпечення ОСОБА_1 на виконання оскаржуваного наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) Про результати службового розслідування стосовно втрат та нестач матеріальних засобів військової частини НОМЕР_2 від 01 травня 2022 року №67 у розмірі 446 243,08 грн. (чотириста сорок шість тисяч двісті сорок три гривні 08 копійок).

- стягнути з військової частини НОМЕР_5 ( АДРЕСА_2 ) та Міністерства оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітряних Сил, 6, код СДРПОУ: 00034022) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката згідно Договору про надання правової допомоги від 21.04.2025 в розмірі 20 000,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши позовну заяву на предмет дотримання процесуальних норм щодо її форми та змісту, суд констатує її невідповідність та вважає за необхідне залишити позов без руху.

Так, відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд акцентує увагу, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом визначеного строку від дати порушення його прав, свобод чи інтересів. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

З наданих матеріалів справи вбачається, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 13 квітня 2022 року № 620, яким було призначено службове розслідування та згодом винесено рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної і матеріальної відповідальності, не був доведений до відома позивача належним чином. Про накладення стягнень, у тому числі про щомісячні відрахування з грошового забезпечення, позивачу стало відомо лише 17 березня 2024 року, під час переведення на службу до іншої військової частини - ВЧ НОМЕР_6 .

Таким чином, дата, з якої позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, відповідає даті 17 березня 2024 року.

Поважність пропуску строку на звернення до суду позивач жодним чином не обґрунтував.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку.

Відтак, обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Заява про поновлення строку на звернення до суду, яка б містила ґрунтовні та поважні підстави для поновлення такого строку, позивачем до суду не надана.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням вагомих і переконливих аргументів, які б свідчили про наявність обставин об`єктивного і непереборного, характеру, що створили суттєві перешкоди у реалізації позивачем належного йому права на звернення до адміністративного суду упродовж строку, встановленого для цього законодавством, або ж взагалі унеможливили своєчасну реалізацію позивачем такого права з підтверджуючими доказами.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту наказу - залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати (видати) позивачу (його представнику).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Леонтович А.М.