Справа № 140/925/24
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/925/24 пров. № А/857/7447/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Матковської З.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року (суддя Каленюк Ж.В., м. Луцьк) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у січні 2024 року звернувся до суду з адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просив: про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році (далі Постанова №168) без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, максимальним розміром 1500,00 грн, з урахуванням індексації відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році (далі Постанова №118); зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01 березня 2023 року із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 відповідно до Постанови №168 без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, максимальним розміром 1500,00 грн, з урахуванням індексації відповідно до Постанови №118 та раніше виплачених сум індексації. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що застосування для перерахунку пенсії положення пункту 10 Постанови №168 щодо обмеження прямо суперечить Конституції України, Закону №2262-ХІІ, Закону України 03 липня 1991 року №1282-XII Про індексацію грошових доходів населення (далі Закон №1282-XII), Закону України від 05 жовтня 2000 року №2017-III Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії (далі Закон №2017-III). Крім того, Кабінет Міністрів України визначає виключно порядок індексації пенсії, а визначення розміру індексації пенсії та інших доходів громадян проводиться виключно законами України.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що застосування пенсійним органом для перерахунку пенсії положення пункту 10 Постанови №168 щодо обмеження є протиправним, оскільки прямо суперечить Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XIIта рішенням КСУ щодо обмеження розміру пенсії максимальним, а тому не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію відповідно до Закону №2262-XII, що підтверджується матеріалами пенсійної справи №-Міноборони (а.с.10).

З 01 березня 2023 року на підставі Постанови №168 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії.

Як вбачається з витягу про перерахунок пенсії з пенсійної справи №-Міноборони, загальний розмір пенсії позивача з 01 березня 2023 року після перерахунку становить 11776,73 грн, у тому числі підвищення до пенсії (індексація) за 2022 рік 1178,80 грн, за 2023 рік - 1500,00 грн (а.с.10).

Листом від 24 жовтня 2023 року №34169-32776/Ф-02/8-0300/23 на заяву позивача про перерахунок з 01 березня 2023 року пенсії з урахуванням індексації, установленої згідно з Постановою №168 у розмірі 1,197, без обмеження максимальним розміром (а.с.7), ГУ ПФУ у Волинській області повідомило про відсутність підстав для виплати індексації пенсії в розмірі вищому за суму 1500,00 грн (а.с.8). Таку ж відповідь було надано відповідачем (лист від 05 лютого 2024 року №1914-1121/ф-02/8-0300/24) на повторну заяву позивача від 18 січня 2024 року (а.с.11, 26).

Враховуючи вимоги частини 2статті 19 Конституції України та частини 2статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII(далі - Закон № 2262-ХІІ).

Згідно із частиною другою статті 22 Закону №2262-ХІІрозміри пенсій, передбачені абзацами другим і третім цієї статті, починаючи з 2023 року, щороку з 1 березня індексуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 64 Закону №2262-ХІІу разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.

За приписами частини другої статті 42 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(далі - Закон №1058-IV) для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Статтею 19 Закону №2017-ІІІ передбачено, що виключно законами України визначаються: величина порогу індексації грошових доходів громадян.

За змістом статті 2 Закону №1282-ХІІіндексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» установлено, що з 1 березня 2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей13,21і36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»(без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Абзацом 1 пункту 2постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році установлено, що з 1 березня 2023 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей13,21і36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"(без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році"(Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 968) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Спір у цій справі стосується правомірності дій пенсійного органу щодо обмеження індексації пенсії сумою 1500 грн. Згідно відповіді відповідача, передбачені Постановою №168 норми щодо здійснення індексації застосовані шляхом нарахування та виплати передбаченого цією Постановою розміру не більше 1500 грн.

З наявних у матеріалах справи доказів слідує, що після здійсненого позивачу перерахунку пенсії з урахуванням Постанов №118 (1178,80 грн) та №168 (1500,00 грн) обрахований з 01.03.2023 пенсійним органом розмір пенсії становив 11776,73 грн.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 10 Постанови №168 розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Тобто на виконання повноважень, наданих законодавством України, Кабінет Міністрів чітко визначив межу перерахунку, а саме 1500 грн.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що обмеження верхньої межі індексації застосований для того, щоб в умовах воєнного стану та дотаційних економічних ресурсів збалансувати потреби, захистити якомога більшу кількість громадян через інструмент індексації, передусім тих громадян, пенсії яких є дуже низькими, і з іншого боку, щоб збалансувати фінансовий ресурс для проведення індексації для широких категорій осіб та утримати зростання нерівності між розміром пенсії громадян. При цьому виключень щодо неврахування пункту 10 Постанови №168 під час проведення перерахунку пенсії законодавство не містить, зазначений пункт чинний, не суперечить вимогамзаконута містить імперативну вимогу щодо граничної межу розміру збільшення, з огляду на що підлягає застосуванню відповідачем.

Покликання скаржника на практику Верховного Суду та Конституційного Суду України не є релевантними до спірних правовідносин щодо визначення розміру індексації пенсії відповідно до Постанови №168.

Водночас, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у Рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Європейський суд з прав людини, практика якого разом з Конвенцією застосовується судам як джерело права, неодноразово висловлював правову позицію щодо можливості обмеження розміру соціальних виплат. ЄСПЛ не заперечує право держав зменшувати такий розмір, не сформулював правової позиції щодо достатнього розміру таких соціальних виплат. Така практика свідчить про достатньо широке поле для розсуду, яке ЄСПЛ залишає державам у питаннях соціального забезпечення.

ЄСПЛ визнає можливість, що виплати соціального страхування можуть бути зменшені або припинені, однак, розглядаючи питання відповідності таких дій, у кожній конкретній справі ураховує всі відповідні обставини справи й з`ясовує, чи було законним таке втручання, чи мало легітимну мету таке втручання та чи не поклало таке втручання надмірний тягар на особу, якої це стосується.

За аналогічних обставин ЄСПЛ не констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа "VALKOV AND OTHERS V. BULGARIA" (заява № 2033/04); справа "Khoniakina v. Georgia" (заява № 17767/08)).

Норма законодавства про те, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1 - 7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень, не є дискримінаційною відносно позивача, оскільки стосується й інших категорій пенсіонерів.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 8 розділу Прикінцеві положення Закону№2710-ІХу 2023 році положення нормативно-правових актів, що стосуються проведення індексації пенсій (зокрема, частини другої статті22, статті64 Закону №2262-ХІІ, частини другої статті 42 Закону №1058-IV), застосовуються у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України.

Судом слушно також вказано на те, що дію Закону №1282-ХІІбуло зупинено на 2023 рік згідно з пунктом 3 розділу Прикінцеві положення Закону№2710-ІХ, а тому вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що Постанова №168 суперечитЗакону №1282-ХІІ.

Враховуючи те, що пенсія позивача проіндексована в розмірі 1500 грн, що відповідає п. 10 Постанови № 168, відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію пенсії у заявленому позивачем розмірі, тобто без застосування пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168.

Аналогічна правова позиція відображена у постановах Верховного Суду від 07.06.2024 у справі №420/25804/23, від 13.06.2024 у справі №120/14637/23, від 21.06.2024 у справі №620/13042/23, від 20.06.2024 у справі №420/23990/23, від 25.06.2024 у справі №420/24063/23, від 25.06.2024 у справі №440/12646/23, від 25.06.2024 у справі №420/25467/23, від 26.06.2024 у справі №580/9314/23, від 02.07.2024 у справі №620/12774/23, від 02.07.2024 у справі №120/13869/23, а також від 09.07.2024 у справі №120/13867/23, від 31.07.2024 у справі №380/27728/23.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року у справі №140/925/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
З. М. Матковська