Справа № 420/14868/25
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2025-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Пріоритет-В» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пріоритет-В» (далі позивач, ТОВ «Пріоритет-В», Товариство), в інтересах якого діє адвокат Розенбойм Юрій Олександрович, звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі - відповідач, ГУ ДПС в Одеській області), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області про відповідність ТОВ «Пріоритет-В» критеріям ризиковості платника податку від 06.05.2025 №5605;

- зобов`язати ГУ ДПС в Одеській області виключити ТОВ «Пріоритет-В» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

ТОВ «Пріоритет-В» не погоджується із зазначеним рішенням, вважає його необ`єктивним, необґрунтованим, упередженим, таким, що не містить переконливих мотивів прийняття, не відповідає господарській діяльності позивача і фактичним обставинам, що стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою. Зокрема, вказує, що у спірному рішенні відповідачем не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції. Оскаржуване рішення не містить встановлених обставин, які б свідчили про невиконання позивачем чи його контрагентами договірних зобов`язань за господарськими операціями або встановлення обставин, які б свідчили про неправдивість чи ризиковість господарських операцій між позивачем та його контрагентами. Позивач вважає, що оскаржуване рішення не містить конкретних підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою від 16.05.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачем 03.06.2025 подано відзив. У відзиві відповідач посилається на те, що Комісією ГУ ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 6 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 «Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» та з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 28.04.2025 №1 прийнято рішення від 06.05.2025 №5605 про відповідність ТОВ «Пріоритет-В» критеріям ризиковості платника податку. Підставою для прийняття відповідного рішення став пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку - у контролюючого органу наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. Такою інформацією, за твердженням відповідача, було подання платником податку для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з метою вивезення за межі митної території України товару, до якого застосовується режим експортного забезпечення відповідно до вимог статті 19-2 Закону України вiд 16.04.1991 № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», що відноситься до коду 19 Довідника кодів податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, який затверджено наказом Державної податкової служби України від 11.01.2023 № 17. Відповідач акцентує увагу на правомірності оскарженого рішення, мотивуючи це тим, що позивачем подані документи, які не відображають у повному обсязі провадження фінансово-господарської діяльності підприємства, оскільки з них походження товару не прослідковується за ланцюгом придбання та платник податку не є виробником такого товару. Просить відмовити у задоволенні позову.

Позивачем 04.06.2025 подана відповідь на відзив. Позивач зазначає, що у відзиві не наведено посилань на будь-яке порушення законодавства України, яке могло бути допущене позивачем та стати підставою для прийняття оскаржуваного рішення відповідача від 06.05.2025, а сам відзив містить здебільшого лише відтворення положень законодавства України, що регулює спірні правовідносини.

Враховуючи, що учасниками справи подані необхідні для розгляду справи заяви по суті спору та докази, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.

Як встановлено судом, ТОВ «Пріоритет-В» (ідентифікаційний код юридичної особи: 42910651) зареєстровано як юридична особа 05.11.2024, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 005003484.

Видами економічної діяльності Товариства є: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний), 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у., 43.91 Покрівельні роботи, 43.39 Інші роботи із завершення будівництва, 43.34 Малярні роботи та скління, 43.33 Покриття підлоги й облицювання стін, 43.31 Штукатурні роботи, 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи, 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, 43.21 Електромонтажні роботи, 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику, 43.11 Знесення, 25.62 Механічне оброблення металевих виробів, 25.12 Виробництво металевих дверей і вікон, 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій, 23.61 Виготовлення виробів із бетону для будівництва, 41.10 Організація будівництва будівель, 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

Також судом встановлено, що між позивачем як покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Антарес АгроП» як продавцем укладений договір купівлі-продажу (поставки) №П-К-П-24-03-25 від 24.03.2025 із специфікаціями №№1 та 2, відповідно до яких позивач придбав товар «кукурудза зернова» у кількості 1000 тон на суму 9006000,00 грн (з ПДВ) та у кількості 500 тон на суму 4503000,00 грн (з ПДВ).

Цей товар отриманий згідно із видатковою накладною №13 від 04.04.2025 та оплачений позивачем згідно із платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 11.04.2025 №6 в сумі 760000,00 грн.

Крім того, між позивачем як покупцем та Приватним підприємством «Альфа-Юг» як продавцем укладений договір купівлі-продажу (поставки) №П-02-1-24 від 02.01.2024 з додатком «Специфікація №10», відповідно до якої позивач придбав товар «кукурудза зернова» у кількості 1000 тон на суму 8994600,00 грн (з ПДВ). Продавцем складені видаткові накладні №16 від 06.03.2025, №17 від 07.03.2025, №18 від 09.03.2025 та №19 від 10.03.2025.

Цей товар оплачений позивачем згідно із платіжними інструкціями кредитового переказу коштів від 10.03.2025 №5 в сумі 4595000,00 грн та №2614 в сумі 4399600,00 грн.

Надалі між позивачем як продавцем та нерезидентом компанією Vimeksim SRB Doo Нові Сад як покупцем було укладено контракт №-80/2025 від 09.04.2025. За умовами вказаного контракту Позивач зобов`язався здійснити продаж на користь вказаного нерезиденту товару - української фуражної кукурудзи врожаю 2024 року у кількості 2 000 тон +/- 10%.

Сторонами контракту 21.04.2025 укладено до нього Додаткову угоду щодо зміни терміну поставки.

На виконання умов зазначеного контракту позивачем було складено Рахунок-проформу від 22.04.2025 №2204/01 для оплати за товар, вказаний у контракті «кукурудза, врожаю 2024 року, код товару , насипом, не насіннєва, не для сівби, Торгівельна марка/знак: відсутні» у кількості 500 тон за ціною 234,95 дол США/1тн на суму 117 475,00 доларів США.

Також позивачем була оформлена та відправлена на реєстрацію податкова накладна №61 від 22.04.2025 на суму 5 541 470,79 грн (у тому числі ПДВ 680 531,50 грн) на товар: «кукурудза», код товару , кількість 500 тон.

Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області, у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності, прийнято рішення від 25.04.2025 №5221 про відповідність платника податку на додану вартість ТОВ «Пріоритет-В» критеріям ризиковості платника податку.

Підставою прийняття рішення від 25.04.2025 №5221 відповідач визначив пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку, у зв`язку із наявністю податкової інформації за кодом:

« 19 - подання платником податку для реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних із метою вивезення за межі митної території України товару, до якого застосовується режим експортного забезпечення відповідно до вимог статті 19-2 Закону України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність» (зі змінами), походження якого не прослідковується за ланцюгом придбання та платник податку не є виробником такого товару».

У графі «Інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку» вказано наступне:

- тип операції постачання; період здійснення господарської операції з 27.10.2024 - 25.04.2025; код згідно УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова 1005; податковий номер платника податку, заподіяного в ризиковій операції - 42910651; дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку - 25.04.2025.

Графа «Документи» у рішенні від 25.04.2025 №5221 не заповнена, у ній проставлено прочерк.

28.04.2025 позивачем подано до контролюючого органу повідомлення № 1 про надання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку, у тому числі пояснення від 28.04.2025 №52/1, копія контакту № 80/2025 від 09.04.2025; копія додаткової угоди № 1 до контракту № 80/2025 від 09.04.2025; копія рахунку-проформи №2204/01 від 22.04.2025; копія договору № П-К-П-24-03-25 від 24.03.2025; копії специфікацій до договору №П-К-П-24-03-25 від 24.03.2025; копії видаткових накладних; копії платіжних інструкцій; копія договору № П-01-03-25 від 01.01.2025; копія договору № П-Ф-КГС-01-01-25 від 01.01.2025.

У поясненнях від 28.04.2025 №52/1 позивач зазначив, що ТОВ «Пріоритет-В» створено 27.03.2019, директором є ОСОБА_1 який працює на підприємстві з 27.03.2019, для здійснення безперебійної роботи підприємства було укладені договори: на оренду приміщення під офіс Договір № П-Ф-КГС-01-01-25 від 01.01.2025, на оренду складського приміщення 670,00м2 Договір № П-01-03-25 від 01.01.2025, в штаті підприємства перебуває 12 працевлаштованих працівників, що підтверджується об`єднаною звітністю ПДФО та ЄСВ, поданою до контролюючих органів, та є достатнім для роботи підприємства.

Також позивач зазначив, що для виконання укладеного з VIMEKSIM SRB DOO НОВІ САД, Narodnog fronta 23, 21000, Новий Сад, Сербія контракту з реалізації зернових культур, ним придбано кукурудзу у ТОВ «Антарес Агро-П» на підставі договору № П-К-П-24-03-25 від 24.03.2025, що підтверджується договором, платіжними інструкціями та видатковими накладними.

За результатами розгляду зазначеної вище інформації та копій документів комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області прийнято оскаржене у цій справі рішення від 06.05.2025 №5605 про відповідність платника податку на додану вартість «Пріоритет-В» критеріям ризиковості платника податку.

Підставою прийняття рішення від 06.05.2025 №5605 відповідач визначив пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку, у зв`язку із наявністю податкової інформації за кодом:

« 19 - подання платником податку для реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних із метою вивезення за межі митної території України товару, до якого застосовується режим експортного забезпечення відповідно до вимог статті 19-2 Закону України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність» (зі змінами), походження якого не прослідковується за ланцюгом придбання та платник податку не є виробником такого товару».

У графі «Інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку» вказано наступне:

- тип операції постачання; період здійснення господарської операції з 27.10.2024 - 25.04.2025; код згідно УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова 1005; податковий номер платника податку, заподіяного в ризиковій операції - 42910651; дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку - 25.04.2025.

Також вказано на ненадання платником податку копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку, - «Подані документи не відображають у повному обсязі провадження фінансово-господарської діяльності підприємства, що унеможливлює прийняття рішення про невідповідність критеріям ризиковості, розрахунковий документ».

Уважаючи зазначені рішення протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Оцінюючи доводи та аргументи сторін, суд приходить до таких висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

За приписами підпункту 20.1.45 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом, серед іншого, інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.

Згідно пункту 71.1 статті 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Пунктами 74.1, 74.3 статті 74 Податкового кодексу України визначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.

Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

З 01 лютого 2020 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165).

Зокрема, Порядком № 1165 визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, повноваження комісії контролюючого органу, яка приймає рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, порядок прийняття рішення комісією тощо.

За змістом пункту 2 Порядку № 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків це сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації. При цьому критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - це визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик, а ризик порушення норм податкового законодавства, у свою чергу, це ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту «а» або «б» пункту 185.1 статті 185, підпункту «а» або «б» пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Пунктом 5 Порядку № 1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, який склав та/або подав податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (крім розрахунку коригування, складеного відповідно до вимог підпунктів «б» і «в» підпункту 97.4 пункту 97 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу).

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначаються детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/Державним класифікатором/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У рішенні про відповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1 комісія регіонального рівня зазначає наявну інформацію, що свідчить про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, виявлену під час моніторингу господарських операцій, відображених у податкових накладних/розрахунках коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі, у тому числі податкових накладних/розрахунках коригування, реєстрацію яких зупинено.

При цьому не може бути підставою для розгляду питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 операція, відображена у податковій накладній/розрахунку коригування, дата реєстрації якої/якого у Реєстрі припадає на період, що перевищує 180 днів до дати прийняття рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

У разі отримання рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку платник податку має право подати на розгляд комісії регіонального рівня інформацію та копії відповідних документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі технічними засобами електронних комунікацій з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;

інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Якщо за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1, комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, в такому рішенні зазначається:

актуальна інформація щодо податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та ризикових операцій, відображених у попередньому рішенні про відповідність критеріям ризиковості платника податку. До такої інформації не застосовуються вимоги абзацу дев`ятого цього пункту;

інформація щодо операцій, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування, дата подання для реєстрації в Реєстрі яких не раніше 180 днів до дати прийняття попереднього рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку. До такої інформації не застосовуються вимоги абзацу дев`ятого цього пункту.

У разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, попереднє рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку втрачає чинність.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом одинадцятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

У рішенні про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (додаток 4) за результатами розгляду інформації та копій документів, надісланих відповідно до абзацу восьмого цього пункту, комісія регіонального рівня у відповідних полях рішення зазначає детальну інформацію, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, зазначає/обирає з переліку документ/документи, не наданий/не надані платником податку, який може/які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку.

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня за основним місцем обліку платника податку виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, на підставі рішення комісії регіонального рівня або рішення суду автоматично виключаються з переліку ризикових його контрагенти за умови, що:

виключною підставою для включення такого контрагента до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості на підставі пункту 8 додатка 1, було здійснення операції з таким платником податку;

відсутні інші підстави та інформація, за якою встановлено відповідність контрагента критеріям ризиковості платника податку.

Рішення про відповідність/невідповідність критеріям ризиковості платника податку набирає чинності у день засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Критерії ризиковості платника податку наведені у Додатку 1 до Порядку № 1165, відповідно до яких таким критерієм є, зокрема: «8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. Довідник кодів податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті ДПС».

Наказом ДПС України від 11.01.2023 №17 «Про затвердження довідника кодів податкової інформації» (із змінами) затверджено довідник кодів податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, зокрема:

« 19 - подання платником податку для реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних із метою вивезення за межі митної території України товару, до якого застосовується режим експортного забезпечення відповідно до вимог статті 19-2 Закону України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність» (зі змінами), походження якого не прослідковується за ланцюгом придбання та платник податку не є виробником такого товару».

З аналізу наведених вище правових норм вбачається чітко встановлений алгоритм поведінки контролюючого органу щодо віднесення платника податку до ризикових платників, визначення критеріїв ризиковості платника податку, порядок перевірки документів, наданих платником податків для прийняття рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості, прийняття рішення за результатами перевірки наданих документів про відповідність чи невідповідність платника податку критеріям ризиковості.

У тому числі, на контролюючий орган покладений імперативний обов`язок зазначити у рішенні про відповідність платника податків критеріям ризиковості детальну інформацію, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, та зазначити/обирати з переліку документ/документи, які не надані платником податку і які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку

Як встановлено судом, підставою для прийняття Комісією як рішення від 25.04.2025 №5221, так і оскарженого рішення слугувала відповідність позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку у зв`язку із наявністю податкової інформації за кодом « 19», тобто подання платником податку для реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних із метою вивезення за межі митної території України товару, до якого застосовується режим експортного забезпечення, походження якого не прослідковується за ланцюгом придбання та платник податку не є виробником такого товару.

Суд відмічає, що оскаржене рішення від 06.05.2025 №5605 є наслідком розгляду поданих позивачем документів у відповідь на висновки рішення відповідача від 25.04.2025 №5221 про відповідність платника податку на додану вартість ТОВ «Пріоритет-В» критеріям ризиковості платника податку.

За змістом рішення від 25.04.2025 №5221 відповідність позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку та за кодом « 19» обумовлена наявністю податкової інформації, яка за твердженням контролюючого органу свідчить про те, що позивачем подано для реєстрації податкову накладну на товар за кодом УКТЗЕД 1005 (кукурудза), походження якого не прослідковується за ланцюгом придбання та платник податку не є виробником такого товару у періоді здійснення господарських операцій з 27.10.2024 по 25.04.2025.

Таким чином, саме в межах означеної податкової інформації позивач мав право надати документи і пояснення на підтвердження своєї невідповідності визначеному відповідачем критерію ризиковості платника податку.

Як видно з матеріалів справи, позивачем 28.04.2025 подано відповідачу письмові пояснення, в яких вичерпно розкрито походження реалізованого в адресу VIMEKSIM SRB DOO НОВІ САД, Narodnog fronta 23, 21000, Новий Сад, Сербія товару та надано відповідні підтвердні документи (копія контакту № 80/2025 від 09.04.2025; копія додаткової угоди № 1 до контракту № 80/2025 від 09.04.2025; копія рахунку-проформи №2204/01 від 22.04.2025; копія договору № П-К-П-24-03-25 від 24.03.2025; копії специфікацій до договору №П-К-П-24-03-25 від 24.03.2025; копії видаткових накладних; копії платіжних інструкцій; копія договору № П-01-03-25 від 01.01.2025; копія договору № П-Ф-КГС-01-01-25 від 01.01.2025).

Однак розглянувши ці документи, відповідачем з посиланням на ненадання платником податку копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку, проте фактично з тих саме підстав, що і рішення від 25.04.2025 №5221, прийнято рішення від 06.05.2025 №5605 про відповідність платника податку на додану вартість «Пріоритет-В» критеріям ризиковості платника податку.

При цьому усупереч прямим і недвозначним приписам пункту 6 Порядку № 1165 відповідачем у цьому рішенні, яке прийнято за результатами розгляду інформації та копій документів, надісланих відповідно до абзацу 8 пункту 6 Порядку № 1165, не зазначено детальної інформації, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, та, що найголовніше не зазначено/обрано з переліку документ/документи, не наданий/не надані платником податку, який може/які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку.

Зокрема, графа «Документи» у рішенні від 06.05.2025 №5605 не заповнена, у ній проставлено прочерк.

Також суд відмічає, що відповідач ані в оскарженому рішенні, ані у відзиві жодним чином не обґрунтував причин і підстав, за якими він не взяв до уваги подані позивачем письмові пояснення та підтвердні документи.

Відповідач взагалі не обґрунтував свого висновку про те, що походження товару за кодом УКТЗЕД 1005 (кукурудза), на операцію з поставки якого позивачем було подано на реєстрацію податкову накладну №61 від 22.04.2025, не прослідковується за ланцюгом придбання, і не надав у підтвердження цього висновку жодного доказу.

До відзиву відповідачем надано такі документи: «Аналіз станом на 24.04.2025 (реєстрація ПН 180 днів з 26.10.2024)», «Товарний баланс з 01.05.2019-24.04.2025».

Однак ці документи не підтверджують висновків контролюючого органу.

Так, «Товарний баланс з 01.05.2019-24.04.2025» складений відносно товарів з кодами УКТЗЕД 1001 (Пшениця і суміш пшениці та жита) та УКТЗЕД 1003 (Ячмінь), у той час як предметом спірної господарської операції був товар з кодом УКТЗЕД 1005 (кукурудза).

«Аналіз станом на 24.04.2025 (реєстрація ПН 180 днів з 26.10.2024)» містить в собі відомості щодо придбання позивачем у ПП «Альфа-Юг» та ТОВ «Антарес АгроП» товару кукурудзи в загальній сумі 2 763,6 тис.грн та подальшій продаж його ТОВ «Західдорбуд» та VIMEKSIM SRB DOO НОВІ САД на загальну суму 2 370,6 тис.грн.

Жодного іншого доказу відповідачем не надано.

Водночас, суд відмічає, що позивачем як відповідачу, так і суду були надані належні та достатні докази на підтвердження придбання товару, який був потім реалізований VIMEKSIM SRB DOO НОВІ САД.

Суд звертає увагу на те, що подані позивачем документи передбачені наведеним у пункті 6 Порядку № 1165 переліком документів, необхідних для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Отже, в матеріалах справи наявні первинні документи, які оформлені позивачем в рамках господарських відносин із контрагентами, копії яких надані разом із поясненнями для прийняття рішення, та які складені у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, що засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентами господарських зобов`язань.

З наведеного суд робить висновок про те, що у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскарженого рішення про відповідність платника податку на додану вартість «Пріоритет-В» критеріям ризиковості платника податку.

Суд зазначає, що не вказуючи у рішеннях конкретного переліку документів та підстав неприйняття поданих позивачем документів, відповідач ставить позивача у становище невизначеності стосовно того, які конкретно документи потрібно надати комісії для прийняття рішення про невідповідність позивача критеріям ризиковості платника податку.

Так, загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

В той же час оскаржуване у даній справі рішення не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії та породжує їх неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Прийняття податковим органом кожного наступного рішення за результатом розгляду пояснень платника податків та наданих ним первинних документів, яке кожного разу доповнюється новими підставами (в даному випадку новими операціями з придбання та реалізації товарів), позбавляє можливості платника податків надати контролюючому органи всі необхідні первинні документи та їх пояснення для виключення товариства з переліку ризикових.

Суд звертає увагу на те, що податкова інформація, наявна у контролюючого органу, є лише статистичними даними, які самі по собі не можуть свідчити про вчинення підприємством порушень та не підтверджує ризиковість платника податків.

Будь-яка податкова інформація носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні закону.

Така позиція підтримується Верховним Судом, про що свідчить правовий висновок, викладений у постановах від 02.04.2020 у справі № 160/93/19, від 04.06.2020 у справі № 340/422/19, від 16.04.2021 у справі № 813/1301/15.

Суд також враховує, що поширення на позивача «ризиковості» через відносини з іншим «ризиковими» платниками податків суперечить базовим принципам та основам податкового законодавства. Зокрема, настання визначеної законом відповідальності повинно відбуватися у разі порушення податкового законодавства безпосередньо платником податків, якого притягнуто до відповідальності.

Поряд з тим, судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, тобто з презумпції економічної виправданості дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Термін «добросовісний платник», який вживається у сфері податкових правовідносинах, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов`язань. А, відтак, платник не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Разом з цим, відсутність конкретизації щодо податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування, з боку Комісії, не тільки позбавляє права позивача на обґрунтоване та вмотивоване оскарження вказаних рішень, але і свідчить про недотримання суб`єктом владних повноважень вимог Конституції України щодо обов`язку діяти в межах повноважень, на підставі та у спосіб, встановлені законодавством.

Верховний Суд в постанові від 05 січня 2021 року по справі № 640/11321/20 зазначив, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування, має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 липня 2021 року по справі №520/480/20.

Головним управлінням ДПС в Одеській області не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у контролюючого органу податкової інформації, що свідчила про ризик порушення позивачем норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкових накладних та розрахунків коригування для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних як позивачем, так і його контрагентами, з порушенням норм Податкового кодексу України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операцій з постачання товарів/послуг та/або ймовірності уникнення платником податку виконання свого податкового обов`язку.

Оскаржене рішення фактично ґрунтується виключно на припущеннях відповідача.

У цьому аспекті та у вимірі обставин цієї справи слід зазначити, що 15.12.2023 набрав чинності Закон України «Про адміністративну процедуру» №2073-ІХ від 17.02.2022 (далі - Закон №2073-ІХ), який регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів.

Частиною 2 статті 1 Закону №2073-ІХ визначений вичерпний перелік відносин, на які не поширюється дія цього Закону.

У цьому переліку відсутні відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Отже, на спірні правовідносини поширюється дія Закону №2073-ІХ.

Згідно із статтею 3 Закону №2073-ІХ адміністративна процедура визначається Конституцією України, цим Законом та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Законом можуть бути встановлені особливості адміністративного провадження для окремих категорій адміністративних справ. Такі особливості повинні відповідати принципам адміністративної процедури, визначеним цим Законом.

Частиною першою статті 4 Закону №2073-ІХ установлено, що принципами адміністративної процедури є: 1) верховенство права, у тому числі законності та юридичної визначеності; 2) рівність перед законом; 3) обґрунтованість; 4) безсторонність (неупередженість) адміністративного органу; 5) добросовісність і розсудливість; 6) пропорційність; 7) відкритість; 8) своєчасність і розумний строк; 9) ефективність; 10) презумпція правомірності дій та вимог особи; 11) офіційність; 12) гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні; 13) гарантування ефективних засобів правового захисту.

Принципи адміністративної процедури, визначені цим Законом, поширюються також на адміністративну діяльність адміністративних органів, що не вимагає прийняття адміністративних актів (частина 2 статті 4 Закону №2073-ІХ).

Суд вважає за доцільне наголосити, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання відповідачем обґрунтованості під час прийняття відповідного акту індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини можуть бути підтверджені.

В адміністративному судочинстві добросовісність (несвавільність, розумність, справедливість) рішення суб`єкта владних повноважень означає, що при його прийнятті повинен бути застосований певний стандарт поведінки посадових осіб такого суб`єкта, що характеризується законністю, транспарентністю та повагою до прав та інтересів суб`єкта приватного права.

Законодавством України (Конституцією та законами України) прямо передбачений обов`язок суб`єктів владних повноважень дотримуватися принципу належного урядування, відповідно, адміністративні суди під час розгляду та вирішення спорів, що виникають у сфері публічно-правових відносин, мають перевіряти дотримання цього принципу у всіх його аспектах з урахуванням конкретних обставин справи.

Реалізація принципу належного урядування у сучасних публічно-управлінських відносинах набуває особливо важливого значення з огляду на те, що тільки за умови дотримання цього принципу суб`єктами владних повноважень можна говорити про існування демократичної, соціальної та правової держави, громадянського суспільства, а також формування принципово нової форми здійснення публічного управління, заснованої на прийнятті суб`єктами владних повноважень легітимних (таких, що ґрунтуються на законі), справедливих (враховують баланс інтересів різних суб`єктів) та ефективних (передбачають можливість безумовного виконання) рішень, вибудовуванні публічно-сервісних відносин між людиною та державою, у яких відповідні інституції та процеси служать інтересам всього суспільства.

Конституційний Суд України сформулював юридичні позиції, згідно з якими «держава різними правовими засобами забезпечує захист прав і свобод людини і громадянина в особі органів законодавчої, виконавчої і судової влади та інших державних органів, які здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України» (друге речення абзацу другого пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001); «Конституція України закріпила принцип відповідальності держави перед людиною за свою діяльність, який проявляється передусім у конституційному визначенні обов`язків держави (статті 3, 16, 22)» (перше речення абзацу четвертого пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 30 травня 2001 року №7-рп/2001).

У Рішенні від 16 листопада 2022 року № 9-р (II)/2022 Конституційний Суд України вказав, що на виконання вимог Конституції України держава має втілювати у своїй діяльності конституційний принцип її відповідальності перед людиною та посутньо пов`язаний із ним принцип «добропорядного врядування», що полягає в обов`язку держави втілити у своїй діяльності фундаментальні засади побудови, організації та реалізації державної влади для утвердження правдивої демократії, додержання людських прав та верховенства права (правовладдя) як загальноєвропейських цінностей.

Верховний Суд у постанові від 28 лютого 2020 року у справі № П/811/1015/16 також наголошував на тому, що принцип належного урядування має надзвичайно важливе значення для забезпечення правовладдя в Україні. Неухильне дотримання основних складових принципу належного урядування забезпечує прийняття суб`єктами владних повноважень легітимних, справедливих та досконалих рішень. Крім того, принцип належного урядування підкреслює те, що між людиною та державою повинні бути вибудовані саме публічно-сервісні відносини, у яких інституції та процеси служать всім членам суспільства.

Особливо небезпечно допускати відступ суб`єктів владних повноважень від принципу належного урядування у випадку, коли суб`єкт приватного права у правовідносинах з державою діє добросовісно.

Зазначене кореспондується з частиною першою статті 6 Закону № 2073-IX, який набрав чинності з 15 грудня 2023 року, про те, що адміністративний орган здійснює адміністративне провадження виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, цим Законом та іншими законами України, а також на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За визначенням, наведеним у статті 2 цього Закону, адміністративний акт - це рішення або юридично значуща дія індивідуального характеру, прийняте (вчинена) адміністративним органом для вирішення конкретної справи та спрямоване (спрямована) на набуття, зміну, припинення чи реалізацію прав та/або обов`язків окремої особи (осіб); адміністративне провадження - сукупність процедурних дій, що вчиняються адміністративним органом, і прийнятих процедурних рішень з розгляду та вирішення справи, що завершується прийняттям і, в необхідних випадках, виконанням адміністративного акта.

Таким чином, адміністративним актом є як рішення (у тому числі й індивідуальний акт), так і юридично значуща дія індивідуального характеру.

Частини 1-3 статті 8 цього Закону передбачають, що адміністративний орган забезпечує належність та повноту з`ясування обставин справи, безпосередньо досліджує докази та інші матеріали справи. Адміністративний орган під час здійснення адміністративного провадження враховує всі обставини, що мають значення для вирішення справи. Адміністративний орган зобов`язаний обґрунтовувати адміністративні акти, які він приймає, крім випадків, визначених законом. Адміністративний акт, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи, повинен містити мотивувальну частину, що відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до частин 13, 5 статті 72 цього Закону адміністративний акт, прийнятий у письмовій формі, або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, повинен мати мотивувальну частину (крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті). Мотивування (обґрунтування) адміністративного акта в письмовій формі повинно забезпечувати особі можливість правильно його зрозуміти та реалізувати своє право на оскарження адміністративного акта.

У мотивувальній частині адміністративного акта зазначаються: 1) дата подання заяви або скарги та стислий зміст вимоги, що в ній міститься (у разі прийняття акта за заявою або скаргою особи); 2) фактичні обставини справи; 3) зміст документів та відомості, враховані під час розгляду справи; 4) посилання на докази або інші матеріали справи, на яких ґрунтуються висновки адміністративного органу; 5) детальна правова оцінка обставин, виявлених адміністративним органом, та чітке зазначення висновків, зроблених на підставі такої правової оцінки виявлених обставин.

Адміністративний акт може не містити посилання на фактичні обставини справи і результати дослідження доказів та інших матеріалів справи, якщо такий акт прийнято на підставі акта чи іншого документа, складеного за результатами проведення інспекційних (контрольних, наглядових) заходів, якщо цей документ вже містить відповідне мотивування (обґрунтування) та доведений до особи належним чином. Відсутність в адміністративному акті мотивувальної частини, складеної відповідно до вимог цього Закону, має наслідки, встановлені цим Законом.

Пункт 4 частини 2 статті 87 Закону України «Про адміністративну процедуру» визнає протиправним адміністративний акт, який не відповідає принципам адміністративної процедури.

Тому оскаржуване у цій справі рішення контролюючого органу про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, які є негативним адміністративним актом, не відповідає жодному принципу адміністративної процедури, оскільки не містять належної мотивації їх висновків та підстав для відмови, які чітко визначені Податковим кодексом України і Порядком №1165, та не є наслідками здійсненої належним чином адміністративної процедури.

З огляду на вищенаведене, такий адміністративний акт у вигляді рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку є протиправними.

Згідно із статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що відповідач не довів правомірність свого рішення, суд дійшов до висновку про задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 139 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Пріоритет-В» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 06.05.2025 №5605 комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про відповідність платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Пріоритет-В» критеріям ризиковості платника.

Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 5, ) виключити товариство з обмеженою відповідальністю «Пріоритет-В» (68663, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, село Броска, вул.Мічуріна, будинок 103, ) з переліку ризикових платників податків.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 5, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Пріоритет-В» (68663, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, село Броска, вул.Мічуріна, будинок 103, ) судові витрати із сплати судового збору в розмірі 3 028,00 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний