Справа № 380/3208/25
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2025-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 рокусправа № 380/3208/25
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Повітряних Сил Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Повітряних Сил Збройних Сил України, в якій просить:

-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Повітряних Сил Збройних Сил України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з лютого 2022 року по грудень 2024 року;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Повітряних Сил Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з лютого 2022 року по грудень 2024 року;

-визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Повітряних Сил Збройних Сил України щодо ненадання ОСОБА_1 довідки про вартість речового майна, що належало до видачі та не проведення виплати компенсації за неотримане речове майно, що належало до видачі станом на 12.12.2024;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Повітряних Сил Збройних сил України видати ОСОБА_1 довідку про вартість речового майна, що належало до видачі станом на 12.12.2024;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Повітряних Сил Збройних сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за неотримане речове майно за період з лютого 2022 року по грудень 2024 року;

-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Повітряних Сил Збройних Сил України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, за період з 2022 року по 2024 рік без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Повітряних Сил Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за період з 2022 року по 2024 рік з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що згідно з витягу з Наказу командира військової частини № НОМЕР_1 від 12.12.2024 №352 солдата ОСОБА_1 , водія-механіка відділення приймально-передавальних радіопристроїв радіотехнічної батареї НОМЕР_2 зенітного ракетного дивізіону (C-300ПТ) військової частини № НОМЕР_1 звільненого наказом командира зенітно ракетного полку (по особовому складу) від 09.12.2024 року №54 РС у запас за підпунктом г (через такі сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною двадцятою цієї статті (якщо військовослужбовець не виявив бажання продовжувати військову службу) відповідно до пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу вважати, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 12 грудня 2024 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Однак, станом на день прийняття наказу від 12.12.2024 №352 про виключення із списків особового складу військова частина № НОМЕР_1 не провела розрахунків з ОСОБА_1 щодо виплати індексації, компенсації за неотримане речове майно, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань. Позивач неодноразово усно та письмово, звертався до відповідача щодо проведення нарахування та виплати вказаних вище виплат, однак відповідачем відповіді не надано. Не погоджуючись із такою бездіяльністю відповідача Позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою суду від 24.02.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами та відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання цієї ухвали.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечує повністю. Зазначає, що відсутні підстави для нарахування індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008. Відповідно Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період затвердженої наказом міністерства оборони України №232 від 29.04.2016 Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці призвані під час мобілізації на особливий період не набувають права на виплату грошової компенсації за неотримане речове майно під час звільнення. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань здійснюється відповідно до рішення Міністра оборони України та виключно за чітким переліком підстав (смерть військовослужбовця, його близьких родичів, поранення, захоплення в полон, важке захворювання тощо), що визначається окремим дорученням Міністра оборони України. Відтак підстав для отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 та 2024 роки згідно з визначеним переліком не виникало.

У відповіді на відзив позивач не погодився з доводами викладеними у відзиві та просив задовольнити позов.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач, ОСОБА_1 з лютого 2022 року по 12 грудня 2024 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно з витягу з Наказу командира військової частини № НОМЕР_1 від 12.12.2024 №352 солдата ОСОБА_1 , водія-механіка відділення приймально-передавальних радіопристроїв радіотехнічної батареї НОМЕР_2 зенітного ракетного дивізіону (C-300ПТ) військової частини № НОМЕР_1 звільненого наказом командира зенітно ракетного полку (по особовому складу) від 09.12.2024 року №54 РС у запас за підпунктом г (через такі сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною двадцятою цієї статті (якщо військовослужбовець не виявив бажання продовжувати військову службу) відповідно до пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу вважати, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 12 грудня 2024 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Відповідно до довідки-розрахунки індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 індексація нараховувалась у період з лютого 2022 по грудень 2022 року та у період з серпня 2024 року по грудень 2024 року.

Відповідно до листа військової частини НОМЕР_1 від 10.03.2025 ОСОБА_1 не отримував матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з лютого 2022 року по грудень 2024 року.

Позивач в позовній заяві вказує, що у період із лютого 2022 року по 12 грудня 2024 року йому виплачувалась індексація не в повному обсязі. Крім того, позивач вказує, що йому не виплачено компенсацію за неотримане речове майно за період з лютого 2022 року по грудень 2024 року та нараховувалась матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, за період з 2022 року по 2024 рік без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди.

10.01.2025 позивач звернувся із заявою до військової частини НОМЕР_1 щодо виплати індексації за період з лютого 2022 року по грудень 2024 року; видачі довідки про вартість речового майна, що належало до видачі, виплати компенсації за неотримане речове майно; нарахування та виплати матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за період з 2022 року по 2024 рік.

Листом від 21.01.2025 відповідач повідомив, що з 25.02.2022 по день звільнення індексація нараховувалась та виплачувалась. Відповідно Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період затвердженої наказом міністерства оборони України №232 від 29.04.2016 Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці призвані під час мобілізації на особливий період не набувають права на виплату грошової компенсації за неотримане речове майно під час звільнення. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань здійснюється відповідно до рішення Міністра оборони України та виключно за чітким переліком підстав (смерть військовослужбовця, його близьких родичів, поранення, захоплення в полон, важке захворювання тощо), що визначається окремим дорученням Міністра оборони України. Відтак підстав для отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 та 2024 роки згідно з визначеним переліком не виникало.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення такого перерахунку, позивач звернувся до суду з цим позовом.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-XII).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 №1282-ХІІ Про індексацію грошових доходів населення (далі - Закон №1282-XII).

Згідно із статтею 1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Частиною 1статті 2 Закону №1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 4 Закону №1282-XII встановлено підстави для проведення індексації, зокрема, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (стаття 4 Закону №1282-XII).

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (стаття 6 Закону №1282-XII).

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюються на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначаються Порядком №1078.

Пунктом 1-1 Порядку №1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Пунктом 2 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру зокрема грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з пунктом 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до абзацу 8 пункту 4 Порядку №1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

Кабінет Міністрів України 30.08.2017 прийняв постанову №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі - Постанова №704), якою визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців.

Постанова №704 набрала чинності з 01.03.2018.

Згідно з абзацом 2 пункту 5 Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації (фіксованої суми індексації) до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078.

Абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 встановлено, що сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Слід зауважити, що Порядок №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, поточної та індексації-різниці.

Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 1 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку №1078).

Щодо фіксованої суми індексації, то Закон №1282-ХІІ і Порядок №1078 такого поняття не містять.

Проте з 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 1 грудня 2015 року до 1 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не) нараховується, а саме:

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково вказує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

З урахуванням того факту, що 1 березня 2018 року набрала чинності Постанова №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 дають підстави зробити висновок, що у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу позивачу, відповідачу належало вирішити питання, чи має позивач право на отримання суми індексації-різниці.

Водночас, як вбачається з доводів позовної заяви, відповідач не нараховував і не виплачував позивачу цей вид індексації.

Саме вказані обставини є спірними у цій справі.

У цьому контексті суд зазначає, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування врахуванню підлягає: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року; сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року; чи перевищує розмір підвищення доходу суму можливої індексації.

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзац 5 пункт 5 Порядку №1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 23.03.2023р. у справі №400/3826/21, від 06.04.2023р. у справі №420/11424/21, від 09.05.2023р. у справі №400/12702/21 та від 18.10.2023р. у справі №380/14195/22.

Суд зауважує, що у березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00грн., величина приросту індексу споживчих цін 253,30% (з урахуванням підвищення посадового окладу з січня 2008 року), про що зазначено в листі Міністерства соціальної політики України від 28.09.2021 №5211/0/290-21/51.

Як вже зазначалося, відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.03.2018 помножений на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100, а саме: 1762,00 грн * 253,30% / 100 = 4463,15 грн.

Такий розмір можливої індексації грошового забезпечення 4463,15грн., який припадав на місяць підвищення посадових окладів військовослужбовцям (березень 2018 року) неодноразово досліджувався та встановлювався судами та такий підтверджується постановою Верховного Суду 28 травня 2024 року по справі № 160/14683/23.

Разом з тим у цій справі суд встановив, що позивач прийнятий на військову службу до військової частини НОМЕР_1 у лютому 2022 року.

За висновком Верховного Суду, викладеному у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 12.04.2023р. у справі № 560/13302/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 03.05.2023 у справі № 160/10790/22 та від 22.06.2023 у справі № 520/6243/22, право на отримання індексації грошового забезпечення у фіксованій величині виникло саме у зв`язку зі змінами посадових окладів військовослужбовців з 01.03.2018 на підставі Постанови №704, та виходячи із приписів абзаців 4, 6 Порядку №1078, з березня 2018 року, останні мали право на перерахунок індексації грошового забезпечення, з урахуванням особливостей, запроваджених указаними нормами Порядку №1078.

Натомість за обставин цієї справи посадовий оклад позивача, який був прийнятий на військову службу 2022 році, уже був встановлений на підставі Постанови КМУ № 704, а тому питання про виникнення різниці між індексацією доходу станом на 01.03.2018 та виплаченого доходу на 01.03.2018, стосовно позивача не поставало.

Отже, у позивача не виникло права для нарахування й виплати йому індексації-різниці відповідно до приписів абзацу 3-6 п.5 Порядку №1078.

Зазначений висновок суду узгоджується із висновком Верховного Суду, що наведений у постанові від 04 квітня 2024 року у справі №160/2481/23.

Відповідно до довідки-розрахунки індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 індексація грошового забезпечення нараховувалась у період з лютого 2022 по грудень 2022 року.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2023 по 31.12.2023.

Судом враховано, що у 2023 році призупинено дію Закону України від 03.07.1991 №1282-ХІІ Про індексацію грошових доходів населення.

Так, відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України від 03.11.2022 №2710-ІХ Про Державний бюджет України на 2023 рік зупинено на 2023 рік дію Закону України Про індексацію грошових доходів населення.

Аналізуючи вказані норми законодавства, суд дійшов висновку, що роботодавці звільнені від обов`язку індексувати заробітну плату працівників у 2023 році.

Проведення індексації регулюють Закон України Про індексацію грошових доходів населення та Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, який розроблено Кабінетом Міністрів України на виконання вимог ч. 2 ст. 6 вказаного Закону.

З огляду на зазначене слідує, що якщо дію Закону України Про індексацію грошових доходів населення призупинено, то відповідно Порядок проведення індексації грошових доходів населення також не діє протягом 2023 року, у зв`язку з чим позовні вимоги за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 задоволенню не підлягають.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та нарахування сум індексації визначено Порядком № 1078.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 визначено, що значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків у місяці, в якому відбувається підвищення тарифних ставок (посадових окладів). Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифних ставок (посадових окладів).

Однак відповідно до положень статті 39 Закону № 3460-ІХ обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 01.01.2024.

Закон № 3460-ІХ має вищу юридичну силу над підзаконними актами, зокрема і над Порядком № 1078. Тому ієрархічні колізії нормативно-правових актів долаються шляхом застосування норми, яка закріплена в нормативно-правовому акті, що має вищу юридичну силу.

Враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, застосуванню підлягають норми Закону № 3460-ІХ, а не Порядку № 1078.

У разі зростання посадового окладу (тарифної ставки) з січня 2024 року, сума індексації заробітної плати має визначатись з урахуванням положень пункту 5 Порядку № 1078, тобто значення індексу споживчих цін у січні приймається за 1 або 100 відсотків і для проведення подальшої індексації обчислення індексу споживчих цін починається з лютого 2024 року.

Отже, у разі зростання посадового окладу (тарифної ставки) з січня 2024 року, сума індексації заробітної плати має визначатись з урахуванням положень пункту 5 Порядку №1078, тобто значення індексу споживчих цін у січні приймається за 1 або 100 відсотків і для проведення подальшої індексації обчислення індексу споживчих цін починається з лютого 2024 року.

У разі, якщо підвищення посадових окладів (тарифних ставок) у січні 2024 року не відбувається, то обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів здійснюється з січня 2024 року.

Право на індексацію грошових доходів настає, якщо величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації 103% (абзац другий пункту 1-1 Порядку № 1078).

Абзацом третім пункту 1-1 Порядку № 1078 визначено, що індекс споживчих цін обчислюється Держстат) і публікується в офіційних періодичних виданнях не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним.

Індекси споживчих цін опубліковані Держстатом в газеті Урядовий кур`єр за: - січень 100,4% (№ 31 від 13.02.2024); лютий 100,3% (№ 52 від 12.03.2024); березень 100,5% (№ 74 від 11.04.2024); квітень 100,2% (№ 98 від 14.05.2024); травень 100,6% (№ 119 від 12.06.2024); червень 102,2% (№ 141 від 12.07.2024).

Відповідно до пункту 11 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Ураховуючи те, що індекс споживчих цін за червень опублікований в газеті Урядовий кур`єр 12.07.2024, і наростаючим підсумком з січня по червень перевищив 103% (103,8% за посадами працівників, у яких посадові оклади підвищені з 1 січня 2024 року ((100,0% (місяць підвищення приймається 100%) х 100,3% х 100,5% х 100,2% х 100,6% х 102,2%) і 104,3% за посадами, працівників і військовослужбовців, у яких не відбулося підвищення посадових окладів, згідно із Законом № 3460-ІХ обчислення індексу споживчих цін провадиться з 1 січня 2024 року (100,4% х 100,3% х 100,5% х 100,2% х 100,6% х 102,2%)) індексація нараховується в серпні.

Отже, індексації в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн) підлягають грошові доходи (заробітна плата, грошове забезпечення), починаючи з серпня 2024.

Відповідно до матеріалів справи позивач нараховувалась індексація грошового забезпечення з серпня 2024 року по день звільнення з військової служби грудень 2024 року.

Відтак вимоги про нарахування та виплата індексації грошового забезпечення за період часу з 01.01.2024 по 31.12.2024 є безпідставними й до задоволення не підлягають.

Що ж до вимог, щодо не видачі довідки про вартість речового майна, що належало до видачі та не проведення виплати компенсації за неотримане речове майно, то суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 1-2 Закону № 2011-XII у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частини 1 статті 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, постановою від 16 березня 2016 року №178 Уряд затвердив Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі також - Порядок №178).

За змістом пункту 3 указаного Порядку, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення, зокрема, у разі звільнення з військової служби.

Водночас грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації (пункт 4 Порядку №178).

З системного аналізу указаних правових норм вбачається, що грошова компенсація вартості за неотримане речове майно гарантується державою, після звільнення військовослужбовець зберігає право на її отримання і виплата цієї компенсації має обов`язковий характер у разі його подальшого звернення з рапортом чи заявою, а тому суд відхиляє наведені у відзиві доводи відповідача про ненадходження рапорту про виплату компенсації за не отримане речове майно.

У той же час, згідно п. 2 преамбули Порядку №178 визначено, що Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ та Міністерству інфраструктури привести власні нормативно-правові акти у відповідність із цією постановою.

З системного аналізу абзацу другого частини першої статті 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей вбачається, що законодавець делегував Міністерству оборони визначати норми і строки забезпечення військовослужбовців речовим забезпеченням, а Кабінету Міністрів визначати порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно військовослужбовців. При цьому, виплата грошової компенсації вартості за неотримане речове майно нерозривно пов`язана з нормами і строками забезпечення військовослужбовців речовим забезпеченням.

Наказом Міноборони України від 29.04.2016 № 232 затверджена Інструкція про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту в мирний час та особливий період (далі за текстом Інструкція № 232).

Відповідно до абзацу 2 пункту 28 розділу ІI Інструкції № 232 речове майно особистого користування військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, військовослужбовцям, призваним під час мобілізації на особливий період та курсантам ВВНЗ видається у власність.

Згідно пункту 4 розділу III Інструкції № 232 військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна.

Порядок виплати грошової компенсації здійснюється відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178 Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Грошова компенсація замість речового майна, що підлягає видачі, виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, форма якої наведена у додатку до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178, яка видається речовою службою військової частини, виходячи із заготівельної вартості цих предметів.

Перелік предметів речового майна із визначенням закупівельної вартості на початку кожного року структурний підрозділ Міністерства оборони України, відповідальний за формування та виконання бюджетної програми (підпрограми) надає до ЦУРЗ.

ЦУРЗ з урахуванням наданої інформації щодо закупівельної вартості на предмети речового майна складає довідник цін, який доводить до військових частин і установ для проведення розрахунків виплати грошової компенсації.

Оплата вартості пошиття предметів обмундирування та взуття, а також виплата грошової компенсації здійснюються за рахунок відповідних статей кошторису Міністерства оборони.

Особам офіцерського, сержантського, старшинського та рядового складу (крім курсантів ВВНЗ, військовослужбовців строкової служби та військових ліцеїв), які проходили військову службу, нарахування заборгованості здійснюється:

під час звільнення в запас або у відставку з правом носіння військової форми одягу за речове майно, що не було отримане під час проходження служби в повному обсязі;

під час звільнення в запас без права носіння військової форми одягу за речове майно пропорційно часу, який минув з настання права на отримання цього майна до дня виключення зі списків військової частини.

У разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

У разі дострокового звільнення осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, у зв`язку із скороченням штатів, хворобою та за сімейними обставинами таке утримання не проводиться. Військовослужбовці забезпечуються речовим майном, яке не було отримане впродовж служби, право на отримання якого настало, або їм виплачується грошова компенсація за цінами, що діють на час звільнення.

Згідно пункту 17 розділу III Інструкції № 232 мобілізовані звільняються в запас у тій формі одягу, що знаходилася в їх особистому користуванні, при цьому предмети речового майна, які не були видані (незалежно від причини), під час звільнення не видаються. За бажанням вони можуть звільнятися в запас у власному цивільному одязі.

Пункт 29 розділу V Інструкції №232 визначає, що у разі звільнення військовослужбовців з військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, за призовом осіб офіцерського складу, предмети речового майна особистого користування, які не були отримані за період проходження служби, не видаються.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 20 січня 2021 року у справі №200/1873/19 зазначив, що чинне законодавство передбачає обов`язок виплатити військовослужбовцю, який звільняється зі служби, грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно на день виключення зі списків особового складу військової частини.

Як вказав суд касаційної інстанції, зі змісту положень Інструкції №232 висновується, що речове забезпечення не має характеру винагороди за виконану працю, а спрямоване насамперед на задоволення потреб військовослужбовців під час несення ними військової служби.

Такі гарантії щодо забезпечення військовослужбовців суд вважав доречним порівняти із подібними категоріями трудового законодавства, а саме п.3 ч.1 ст. 29 КЗпП України, відповідно до якого власник або уповноважений ним орган зобов`язаний до початку роботи за укладеним трудовим договором забезпечити працівника необхідними для роботи засобами.

Повертаючись до розгляду вказаної справи, суд вважає за необхідне звернутись до положень статті 125 КЗпП України відповідно до якої працівники, які використовують свої інструменти для потреб підприємства, установи, організації, мають право на одержання компенсації за їх зношування (амортизацію).

Розмір і порядок виплати цієї компенсації, якщо вони не встановлені в централізованому порядку, визначаються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з працівником.

Отже діюче трудове законодавство передбачає можливість виплати робітникам компенсації за зношування (амортизацію) належних їм інструментів, які використовуються ним для потреб підприємства, установи, організації.

Виходячи з системного аналізу вказаних положень діючого законодавства суд дійшов висновку, що компенсація вартості речового майна є своєрідним інструментом за рахунок якого військовослужбовцю, який звільняється з військової служби виплачується компенсація вартості не отриманого ним речового майна, яке згідно положень Інструкції №232 повинно було перейти у його власність, що відповідає положенням статті 125 КЗпП України.

Як свідчать положення пункту 17 розділу III та пункту 29 розділу V Інструкції №232 у позивача, як військовослужбовця призваного за призовом під час мобілізації на особливий період за наслідками звільнення з військової служби не виникло право на отримання предметів речового майна особистого користування, які не були отримані ним за період проходження служби, а тому відповідно у відповідача відсутній обов`язок видати останньому довідку про вартість речового майна, що належить до видачі, за період з лютого 2022 року по 12.12.2024, та нарахувати і виплатити грошову компенсацію за неотримане речове майно за цей період.

Щодо вимог про нарахування та виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, за період з 2022 року по 2024 рік без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди та зобов`язання нарахування з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, то такі не підлягають задоволенню, оскільки згідно листа від 10.03.2025 військова частина НОМЕР_1 повідомляє, що ОСОБА_1 за період з лютого 2022 по грудень 2024 року не отримував матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на всі встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд -

ухвалив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяГулкевич Ірена Зіновіївна