Справа № 280/3099/25
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 липня 2025 року Справа № 280/3099/25
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши клопотання представника Запорізької міської ради про залишення без розгляду додаткових пояснень представника позивача та застосування заходів процесуального примусу до представника позивача, поданого в адміністративні справі

за позовом ОСОБА_1

до Запорізької міської ради

про визнання протиправним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебуває справа №280/3099/25 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження.

06.06.2025 до суду надійшло клопотання представника відповідача, в яких він просить:

визнати дії представника позивача адвоката Трифонова Андрія Володимировича, які полягають у подані пояснень від 30.05.2025 з порушенням приписів ч. 2 та п. 1 ч. 5 ст. 44, ч. 1 та ч. 2 ст. 159 КАС України, заявлені дискримінаційних висловлюваннях по відношенню до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зловживанням процесуальним правом;

вжити заходів до адвоката Трифонова Андрія Володимировича для запобігання зловживанню процесуальними правами у вигляді штрафу;

залишити без розгляду додаткові пояснення представника позивача від 30.05.2025 з підстав зловживання процесуальним правом.

Вказане клопотання мотивоване тим, що додаткові пояснення представника позивача містять дискримінаційні висловлювання, з яких слідує, що його клієнт (позивач по справі) має вище соціальне становище по відношенню до Харченко Р. та Водоп`янової М. з огляду на те, що він: а) працює в органах місцевого самоврядування довше ніж ОСОБА_4 та Водоп`янова М.; б) є старшим за віком ніж ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Зазначене, на думку представника відповідача, є порушенням адвокатської етики. Крім того, представник Запорізької міської ради вказує, що суд не надавав позивачу дозволу подати додаткові пояснення відповідно до частини п`ятої статті 159 КАС України. При цьому вказані додаткові пояснення містять власні характеристики особі ОСОБА_1 , опис обставин надання йому відпустки, опис обставин закріплення службового автомобіля, повідомлення про наявність другої догани, проте жодного слова щодо предмета спору за пред`явленим позовом. Відтак представник вважає, що метою подання додаткових пояснень представником позивача, є не уточнення позиції щодо підстав позову, а висловлення неприязного відношення адвоката до особи ОСОБА_4 та Водоп`янової М.

Розглянувши зазначене клопотання відповідача, суд не знайшов підстав для його задоволення з наступних підстав.

Згідно з пунктом 9 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Згідно з частинами першою, другою статті 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною першою статті 45 КАС України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 1 частини другої цієї статті, з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Згідно з частинами третьою-четвертою статті 45 КАС України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Верховний Суд у постанові від 20.03.2024 у справі №520/11767/23 зазначив, що під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ, необґрунтованому перевантаженні роботи суду. При цьому, вирішення питання про наявність чи відсутність факту зловживання віднесене на розсуд суду, що розглядає справу.

Оцінюючи подані представником позивача письмові пояснення (вх.№27141 від 30.05.2025) у контексті наявності підстав для визнання його зловживанням процесуальними правами, суд зауважує, що незважаючи на те, що текст зазначених пояснень містить деякі оціночні судження представника позивача стосовно дій посадових осіб Запорізької міської ради та районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, які викладені без дотримання офіційно-ділового стилю та мають більш емоційний характер (зокрема, « ОСОБА_1 проходить службу в органах місцевого самоврядування з 1996 року, у той час ще не було ні секретаря Міської ради Регіни Харченко, ані ОСОБА_3 - вони в той час ще відвідували початкові класи загальноосвітньої школи», «ну не могла людина усі ці роки бути хорошою, справжнім фахівцем, а під час перебування на посаді голови Райадміністрації ОСОБА_3 стати порушником трудової дисципліни»), такі судження не містять нецензурної лексики, погроз, не є відверто образливими або зневажливими, а тому, на переконання суду, не можуть бути визнаними зловживанням процесуальними правами.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини другої, третьої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (пункт 3).

Відтак суд зазначає, що представник позивача, подаючи додаткові пояснення до Запорізького окружного адміністративного суду, користувався передбаченим пунктом 3 частини третьої статті 44 КАС України процесуальним правом на подання таких. Водночас наведені представником відповідача в обґрунтування клопотання обставини не свідчать про наявність у діях представника позивача цілеспрямованого зловживання процесуальними правами, що вказувало б на перешкоджання здійсненню правосуддя у порядку, визначеному приписами КАС України.

Слід зауважити, що той факт, що представник позивача обґрунтовує свої пояснення певними твердженнями, з якими не погоджується відповідач (його представник), ще не свідчить про недобросовісне виконання представником позивача своїх процесуальних обов`язків, тобто про зловживання ним своїми процесуальними правами. У відповідності до частини другої статті 90 КАС України жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд наголошує, що визнання зловживанням процесуальними правами дій, що суперечать завданню адміністративного судочинства, є правом, а не обов`язком суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

За викладених обставин суд дійшов висновку про відсутність ознак зловживання процесуальними правами представником позивача, а відтак для задоволення клопотання представника відповідача про залишення без розгляду додаткових пояснень представника позивача.

Щодо клопотання представника відповідача про застосування заходів процесуального примусу до представника позивача у вигляді штрафу з метою добросовісного виконання процесуальних обов`язків та припинення зловживання правами суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Наведені представником відповідача обставини не є тими обставинами, які б свідчили про наявність передбачених статтею 144 КАС України підстав для застосування заходів процесуального примусу, а тому у задоволенні клопотання представника відповідача у цій частині також слід відмовити.

Керуючись статтями 44, 45, 144, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника Запорізької міської ради про залишення без розгляду додаткових пояснень представника позивача (вх.№27141 від 30.05.2025) та застосування заходів процесуального примусу до представника позивача.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала виготовлена у повному обсязі та підписана 04.07.2025.

Суддя К.В.Мінаєва