Справа № 340/6387/24
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2025 року м. Дніпросправа № 340/6387/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року (суддя Петренко О.С.) у справі за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Димитрово» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ПСП «Димитрово» звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року позов задоволено.

Суд вирішив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 05.09.2024 року за №2, яким ПСП «Димитрово» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 7 570 253,00 грн.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Фактично здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операції з придбання позивачем транспортно-експедиційних послуг з перевезення у контрагентів-постачальників ТОВ «ГРАНД- ВАНТАЖ» та ТОВ «Н-ВЕКТОР» в серпні-грудні 2022, червні, жовтні, листопаді 2023 року та складено первинні документи всупереч норм частини 1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 1 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, ПСП «Димитрово» зареєстроване 09.02.2000 року Устинiвською районною державною адміністрацією.

Основний вид дiяльностi - вирощування зернових культур (кpiм рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПСП «Димитрово» з метою контролю за дотриманням вимог податкового законодавства України при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «Гранд Вантаж» за серпень грудень 2022, ТОВ «Н-Вектор» за червень, жовтень, листопад 2023 - показників декларацій за ПДВ за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 та червень, жовтень та листопад 2023, результати якої оформлено актом №11273/11-28-07-02/00583808 від 13.08.2024.

В акті перевірки податковим органом, зафіксовано наступні порушення:

-п.44.1 ст.44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на загальну суму 7 570 253,00 грн., в тому числі за періодами:

- грудень 2022 4 823 891,00 грн.

- червень 2023 151 952,00 грн.

- листопад 2023 2 594 410,00 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, податковим органом прийнято податкові повідомлення рішення:

-№2 від 05.09.2024 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 7 570 253,00 грн.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженого податкового повідомлення-рішення не було доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до пп.16.1.2, 16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.201.7 ст.201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Відповідно до пп.14.1.60 п.14.1 ст.14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з положеннями п.20.2 ст.20 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг чи дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст.198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (п.198.6 ст.198 ПК України).

Згідно пп.14.1.36 п.14.1ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно положень п.135.1ст.135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до пп.134.1.1п.134.1ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Згідно з пунктом 44.1 статті44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05 червня 1995 року за №168/704, де первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення №88, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Як встановлено судом першої інстанції, ПСГП «Димитрово» мало господарські взаємовідносини з ТОВ «Гранд Вантаж» (код 38478201) та ТОВ «Н-Вектор» (код 43435133) у періодах, що підлягали перевірці, на підставі договорів перевезення вантажу від 18 серпня 2022 року №1808 та від 01 травня 2023 року №0105 відповідно, за умовами яких вказані контрагенти зобов`язувалися надавати ПСП «Димитрово» послуги з перевезення вантажу за плату з місця відправлення до пункту призначення.

Також судом було встановлено, що 01.05.2023 року між ТОВ «Н-Вектор» /перевізник/ та ПСГП «Димитрово» /замовник/ укладено договір перевезення №0105. Відповідно до умов укладеного договору перевізник зобов`язується надати замовнику послуги по перевезенню вантажу (т.7, а.с.10-12).

У відповідності з умовами укладеного договору позивачем отримано послуги на загальну суму 16 478 172,64 грн., в т. ч. ПДВ 2 746 362,11 грн., а саме - за червень 2023 року на загальну суму 911712,00грн., в т. ч. ПДВ 151 952,00 грн., за жовтень 2023 року на загальну суму 12 706 951,91грн., в т.ч. ПДВ 2 117 825,32грн., за листопад 2023 року на загальну суму 2 859 508,73 грн., в т. ч. ПДВ 476584,79 грн.

Фактичне виконання умов укладеного договору підтверджується актами наданих послуг та товарно-транспортними накладними, копії яких долучено до матеріалів справи (т.4,а.с.104-250, т.5,а.с.2-250, т.6, а.с.1-249, т.7,а.с.83,88,101,107,113).

Оплата отриманого товару підтверджується копіями платіжних доручень, долучених до матеріалів справи (т.7,а.с.82,87,93-94,100,106,112).

ТОВ «Н-Вектор» за фактом передачі послуг позивачу було складено: податкову накладну №2327 від 02.11.2023 р., податкову накладну №973 від 13.06.2023року , податкову накладну №2213 від 22.10.2023року, податкову накладну №2227 від 24.10.2023року, податкову накладну №2235 від 26.10.2023року, податкову накладну №2250 від 28.10.2023 року, податкову накладну №2314 від 30.10.2023року (т.7,а.с.79,85,91,98,104,110,117).

Вказані податкові накладні зареєстровано та досліджено посадовими особами під час перевірки, що відображено у акті перевірки. Будь яких зауважень до вказаних податкових накладних перевіряючими не зазначено.

З акту перевірки вбачається, що висновки щодо нереальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Н-Вектор» ґрунтується, серед іншого, на тому, що ТОВ «Н-Вектор» протягом періоду, за який подавалась податкова звітність, не декларувало придбання будь-яких товарів/послуг у неплатників ПДВ, а також, виплату доходів іншим найманим працівникам та фізичним особам у тому числі за ознаками 106 «дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду» (строкове володіння та/або користування) та 157 «дохід, виплачений самозайнятій особі».

За результатами аналізу ЄРПН встановлено, що протягом червня, жовтня, листопада 2023 року ТОВ «Н-Вектор» не декларували придбання транспортно-експедиційних послуг перевезення за маршрутами, вказаними в податкових накладних, актах надання послуг, товарно-транспортних накладних. Зазначене, на думку податкового органу, є свідченням нереальності здійснення операцій з постачання транспортно-експедиційних послуг з перевезення між позивачем та ТОВ «Н-Вектор».

Як встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Н-Вектор» перевозилась с/г продукція : зерно кукурудзи до м. Чорноморськ на виконання контракту з компанією ТОВ «Суфле Агро Україна» від 09.06.2023 №; пшеницю в порт Рені на виконання контракту Impact Glenport Ag від 16.10.2023 за №16/10-MW; пшеницю в порт Рені на виконання контракту від 30.11.2023 за №30/11-MW, що свідчить про використання позивачем послуг ТОВ «Н-Вектор» у власній господарській діяльності.

Також суд першої інстанції встановив, що 18.08.2022 року між ТОВ «Гранд Вантаж» /перевізник/ та ПСГП «Димитрово» /замовник/ укладено договір перевезення №1808. Відповідно до умов укладеного договору перевізник зобов`язується надати замовнику послуги по перевезенню вантажу (т.7, а.с.13-16).

У відповідності з умовами укладеного договору позивачем отримано послуги на загальну суму 28 943 346,00 грн., в т. ч. ПДВ 4 823 891,0 грн., а саме - за серпень 2022 року на загальну суму 3 180 276,00 грн., в т. ч. ПДВ 530 046,00 грн., за вересень 2022 року на загальну суму 1 133 490,00 грн., в т.ч. ПДВ 188 915,00 грн., за жовтень 2022 року на загальну суму 1 200 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 200 000,00 грн., за листопад 2022 року на загальну суму 17 590 380,00 грн., в т. ч. ПДВ 2 931 730,00 грн., за грудень 2022 року на загальну суму 5 839 200,00 грн., в т. ч. ПДВ 973 200,00 грн.

Фактичне виконання умов укладеного договору підтверджується актами наданих послуг та товарно-транспортними накладними, копії яких долучено до матеріалів справи (т.2, а.с.38-250, т.3, а.с.1-249,т.4,а.с.1-101)

Оплата отриманого товару підтверджується копіями платіжних доручень долучених до матеріалів справи (т.7,а.с.125,130,135,140,146,156,162,168,179,184,190-191,197-198,203).

ТОВ «Гранд Вантаж» за фактом передачі послуг позивачу було складено: податкову накладну №62 від 01.12.2022 р., податкову накладну №63 від 02.12.2022року , податкову накладну №64 від 03.12.2022року, податкову накладну №162 від 04.11.2022року, податкову накладну №163 від 10.11.2022року, податкову накладну №227 від 16.11.2022 року, податкову накладну №228 від 19.11.2022року , податкову накладну №43 від 19.08.2022року, податкову накладну №229 від 23.11.2022року, податкову накладну №138 від 25.08.2022року, податкову накладну №230 від 25.11.2022року, податкову накладну №140 від 31.08.2022року, податкову накладну №403 від 31.10.2022року (т.7,а.с.128,133,138,144,149,154,160,166,172,177,182,188,194,201).

Вказані податкові накладні зареєстровано та досліджено посадовими особами під час перевірки, що відображено у акті перевірки. Будь яких зауважень до вказаних податкових накладних перевіряючими не зазначено.

З акту перевірки вбачається, що висновки щодо нереальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Гранд Вантаж» ґрунтується, серед іншого, на тому, що ТОВ «Гранд Вантаж» не декларує наявність транспортних засобів, зазначених в наданих до перевірки товарно-транспортних накладних, що стосуються перевезення вантажів для ПСП «Димитрово» за відповідні періоди.

Відповідно поданих ТОВ «Гранд Вантаж» податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платникiв податкiв - фiзичних осiб, i сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (форма 4ДФ) за 3, 4 квартали 2022 року, відсутні будь-яких взаємовідносин вказаних в наданих до перевірки ТТН як автомобільні перевізники ТОВ «Гранд Вантаж» із зазначеними в цих ТТН 41-ними водіями автотранспортних засобів. Тобто, нарахування доходів водіям автотранспортних засобів в серпні-грудні 2022 року та в інших періодах з ознаками 101, 102, 106, 157, 196, ТОВ «Гранд Вантаж" не декларувалось.

ТОВ "Гранд Вантаж» протягом періоду, за який подавалась податкова звітність, не декларували придбання будь-яких товарів/послуг у неплатників ПДВ, а також, виплату доходів іншим найманим працівникам та фізичним особам у тому числі за ознаками 106 «дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду» (строкове володіння та/або користування) та 157 «дохід, виплачений самозайнятій особі».

За результатами аналізу ЄРПН встановлено, що протягом серпня-грудня 2022 року ТОВ «Гранд Вантаж» не декларували придбання транспортно-експедиційних послуг перевезення за маршрутами, вказаними в податкових накладних та первинних документах.

За висновками перевірки, задекларовані господарські операції із придбання ПСП «Димитрово» транспортно-експедиційних послуг з перевезення у контрагента-постачальника ТОВ «Гранд Вантаж» у серпні-грудні 2022 року на загальну суму 28 943 346,0 грн., в т. ч. ПДВ 4 823 891,00 не відбулися у дійсності. Зазначене, на думку податкового органу, є свідченням нереальності здійснення операцій з постачання транспортно-експедиційних послуг з перевезення між позивачем та ТОВ «Гранд Вантаж».

Як встановив суд першої інстанції, в період, що підлягав перевірці, здійснювались господарські операції з контрагентами щодо перевезення сільськогосподарської продукції, а відповідачем не спростовано факт реалізації сільськогосподарської продукції, вирощеної ПСГП «Димитрове», яка перевозилася цими контрагентами.

ТОВ «Гранд Вантаж» перевозилась сільськогосподарська продукція: зерно пшениці до ТОВ «Саратський КХП» з метою його подальшого зберігання за договором від 19.08.2022 року №75, та реалізації компанії ТОВ «АДАМА Україна» на підставі договору від 13.09.2022 року №46YNK (т.8, ас.с.55-68); зерно пшениці також перевозилось до базису поставки Одеська область, Лиманський район, с.Визирка, вул.О.Ставницера, 60 (Термінал) з метою виконання договору поставки від 26.08.2022 року №40CAR, укладеного з ТОВ «АДАМА Україна» (т.8,а.с.69-94); зерно пшениці до ТОВ «ЗЛАТА-Трейд» (вул.Озерна, 25, м.Рені) з метою його зберігання за договором від 27.10.2022 року №ЗР2210-2702, та подальшої реалізації компанії Zarja Аgro LTD, Болгарія, на підставі зовнішньоекономічних контрактів від 21.10.2022 року №21/10-MW та від 12.11.2022 року №12/11-MW,що свідчить про використання позивачем послуг ТОВ «Гранд Вантаж» у власній господарській діяльності.

Судом було вірно встановлено, що фактичне здійснення господарських операцій підтверджується дослідженими судом належним чином оформленими первинними документами, які відповідають вимогам, встановленим ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Податковий кодексу України не ставить право на податковий кредит в залежність від обов`язкового підтвердження декларування відповідної суми податкових зобов`язань контрагентом. Податок на додану вартість є непрямим податком і сплачується при придбання товару (послуги) не безпосередньо до бюджету, а постачальнику товарів (послуг). І лише у такого постачальника товару (послуг), який у складі вартості придбаного товару (послуги) отримав податок на додану вартість, виникають зобов`язання стосовно сплати податку до бюджету. При цьому, покупець товарів (послуг) не може нести відповідальність за постачальника.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що доводи відповідача стосовно нереальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Гранд-Вантаж» та ТОВ «Н-Вектор» суперечать письмовим доказам наявним в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року у справі за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Димитрово» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 02 липня 2025 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш