Справа № 375/1519/25
Суддя: Смик М. М.
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 375/1519/25
Провадження № 2-а/375/31/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 липня 2025 року селище Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Смик М.М., вивчивши матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Іллінський Олександр Васильович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року адвокат Іллінський О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернувся до Рокитнянського районного суду Київської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позов мотивовано тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №БЦРТЦК/5/34 від 9 травня 2025 року ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 25 000 грн. На думку позивача, постанова є необґрунтованою та незаконною, оскільки поштового відправлення за адресою свого місця проживання про виклик до органу ТЦК та СП він не отримував.

Адміністративний позов також містить клопотання про поновлення строку звернення до суду, яке обґрунтоване тим, що оскаржувана постанова винесена 9 травня 2025 року та отримана позивачем 29 травня 2025 року, що підтверджується поштовим конвертом та трекінгом. У зв`язку з відсутністю грошових коштів на оплату правової допомоги позивач звернувся до Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, який видав доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги 4 червня 2025 року. Проте пакет документів позивач надав 10 червня 2025 року. В період з 9 червня 2025 року до 20 червня 2025 року адвокат Іллінський О.В. був задіяний у великій кількості судових засідань в цивільних справ, а тому з відповідним позовом звернувся до суду лише 21 червня 2025 року.

Дослідивши матеріали позову та додані до нього документи, суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Разом з цим, право на звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами визначеними процесуальним законом.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 2 статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені статтею 289 КУпАП.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Для суду є очевидним, що причини, які перешкодили особі реалізувати право на звернення до суду у визначений процесуальним законом строк, повинні не залежати від волі заявника, мати об`єктивний характер та бути оціненими судом у наступному, зважаючи на обґрунтованість їх поважності.

Встановлені обставини даної справи свідчать про те, що позивач звернувся до суду з пропуском 10-ти денного строку звернення до суду.

Наведені позивачем доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення із позовом суд не визнає поважними, оскільки як вбачається з позовної заяви, позивач отримав оскаржувану постанову №БЦРТЦК/5/34 від 9 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП 29 травня 2025 року, яка містить порядок та строк її оскарження. Відтак, позивач був обізнаний про складання відносно нього постанови та відповідно мав можливість виявити належну зацікавленість до своїх прав та вчинити активні дії, з огляду на встановлення законодавцем для такої категорії спорів скорочених строків звернення до суду. При цьому, до суду представник позивача за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернувся лише 21 червня 2025 року (зареєстрована канцелярією суду 23 червня 2025 року). Не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду і зайнятість адвоката у судових засіданнях.

Отже, позивачем не надано допустимих доказів, які б підтверджували, що ним пропущено строк на оскарження постанови з підстав, що пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, які не залежали від його волі та унеможливили звернення з позовом до суду про скасування оскаржуваної постанови у встановлений процесуальним законом строк.

Щодо тверджень позивача про відсутність у нього грошових коштів, необхідно зазначити, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження цих обставин; саме лише посилання позивача на відсутність коштів та ненадання відповідних доказів, не є підставою для поновлення пропущеного строку.

З огляду на те, що позивач не надав доказів поважності пропуску строку звернення до суду з даним позовом, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про поновлення строку і відсутність підстав для її задоволення.

Частиною 1, 2 ст. 123 КАС України передбачено у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Так, статтею 123 КАС України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому скористатись можливістю подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно надати скористатися правом подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку та доказів на підтвердження існування таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Керуючись статтями 123, 160, 161, 169, 286 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Іллінський Олександр Васильович, про поновлення пропущеного строку звернення до суду - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Іллінський Олександр Васильович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала у частині відмови у поновленні пропущеного строку може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Марина СМИК