Справа № 755/2262/25
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 755/2262/25
УХВАЛА

02 липня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

Суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузьмука Б.І.,

представника позивача - Затулко К.А.,

представника відповідача - Хоржевського Д.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження,

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач, апелянт) звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області (далі - відповідач), у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про примусове повернення ОСОБА_1 до країни походження №016256 від 08 серпня 2024 року.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач вважає, що неправомірними діями суб`єкта владних повноважень щодо нього незаконно та протиправно було прийнято рішення про примусове повернення.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

ОСОБА_1 не погодився з таким рішенням суду першої інстанції і 14 травня 2025 року засобами підсистеми «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2025 року та постановити нове рішення у справі, яким позов задовольнити повністю та скасувати рішення про примусове повернення №016256 від 08 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення про примусове повернення позивача не містить чітких підстав та причин його прийняття; рішення про примусове повернення містить лише відсилки до того, що посвідка на постійне проживання позивача скасована, без зазначення номера та дати такого рішення; відповідач не зазначив жодних конкретних даних та доказів щодо вчинення або можливості вчинення саме позивачем будь-яких злочинів чи протиправних дій на шкоду державній безпеці України, громадському порядку в Україні; на час прийняття оскаржуваного рішення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області не мало належних та допустимих доказів вини позивача у вчинені злочинів чи протиправних дій, які становлять загрозу національній безпеці України та/або громадському порядку в Україні; відповідач був зобов`язаний зазначити у рішенні про примусове повернення обставини справи та докази, які стали підставами для початку адміністративного провадження, а також надати їм належну правову оцінку; враховуючи відсутність мотивувальної частини у рішенні про примусове повернення, таке рішення є необґрунтованим, безпідставним, а тому незаконним.

Позивач також вказує, що судом першої інстанції не встановлено, які саме дії становлять загрозу національній безпеці і чи були взагалі підстави для прийняття рішення про примусове повернення з перелічених у пункті 5 розділу І Інструкції; не встановлено особу ініціатора скасування дозволу на імміграцію. Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивача фактично позбавили гарантій безпосередньої участі у адміністративній процедурі щодо нього, а саме процедурі розгляду відповідачем подання щодо скасування іммігранту дозволу на імміграцію, посвідки на постійне проживання та примусового повернення; відсутність факту та доказів надсилання (або вручення) іноземцю або особі без громадянства запрошення для надання пояснень та відповідних документів свідчить про невиконання територіальними органами і підрозділами ДМС України всіх дій, спрямованих на повне та всебічне вивчення та оцінку всіх документів та матеріалів, які можуть бути доказом наявності або відсутності підстав для скасування дозволу на імміграцію та в подальшому рішення про примусове повернення.

Позивач наголошує на тому, що відмова Дніпровського районного суду міста Києва у задоволенні клопотання про зупинення провадження у адміністративній справі є неправомірною.

Так, позивач зазначає про те, що ним було подано позовну заяву до Київського окружного адміністративного суду щодо скасування рішень про скасування дозволу на імміграцію в Україну №0689/203 від 08 серпня 2024 року та про скасування посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 від 08 серпня 2024 року. На момент розгляду судом клопотання про зупинення провадження, провадження у справі №320/5732/25 не було відкрито, але до суду пред`являлися докази подання позову та реєстрації справи.

Апелянт також вказує, що рішення про скасування дозволу на імміграцію, рішення про скасування посвідки на постійне проживання в Україні та рішення про примусове повернення пов`язані між собою причинно-наслідковим зв`язком; незаконність рішень про скасування дозволу на імміграцію та про скасування посвідки на постійне проживання в Україні тягнуть за собою незаконність прийняття рішення про примусове повернення; справи щодо оскарження рішень про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні (справа №320/5732/25) та дана справа про оскарження рішення про примусове повернення є нерозривно пов`язаними.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 02 липня 2025 року о 12:20 год.

20 червня 2025 року позивачем подано клопотання про зупинення провадження у справі №755/2262/25 до вирішення справи №320/5732/25.

Під час підготовки до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2025 року, колегією суддів встановлено наявність підстав для зупинення провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Як встановлено судом з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, у межах адміністративної справи № 320/5732/25 ОСОБА_1 оскаржує рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну №0689/203 від 08 серпня 2024 року та рішення про скасування посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 від 08 серпня 2024 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі № 320/5732/25.

З фактичних обставин справи №755/2262/25 вбачається, що відповідно до листа Управління з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства від 08.08.2024 р. № 8010.6.1/71858-24 на підставі п. 3 ч. 1 статті 12 Закону України «Про імміграцію» відповідачем скасовано дозвіл на імміграцію в Україну №3736, виданий позивачу ОСОБА_1 ; на підставі підпункту 1 пункту 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. № 321 громадянину Нігерії ОСОБА_1 скасовано посвідку на постійне проживання.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до вимог частини 1 статті 13 Закону України «Про імміграцію» та з метою забезпечення виконання положень статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідач прийняв рішення про примусове повернення до країни походження або до третьої країни громадянина Нігерії, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як стверджує відповідач, 08.08.2024 р. ним було винесено рішення №016256 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства ОСОБА_1 на підставі скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання.

Відповідно до частини другої статті 12 Закону України «Про імміграцію» у разі відкликання дозволу на імміграцію відкликається також посвідка на постійне проживання, видана на підставі цього дозволу, у тому числі в порядку обміну.

За частинами першою та другою статті 13 Закону України «Про імміграцію» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, разом із рішенням про відкликання або визнання недійсним дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання одночасно приймає рішення про примусове повернення.

Особа, стосовно якої прийнято рішення про відкликання або визнання недійсним дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання, повинна виїхати з України протягом строку, визначеного рішенням про примусове повернення.

З наведеного вбачається, що рішення про скасування дозволу на імміграцію, рішення про скасування посвідки на постійне проживання в Україні та рішення про примусове повернення пов`язані між собою причинно-наслідковим зв`язком.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства суд зупиняє провадження у справі в разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження в адміністративній справі - це тимчасове припинення вчинення у справі будь-яких процесуальних дій у зв`язку з обставинами, що перешкоджають розгляду справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії.

Суд може зупинити провадження у справі на будь-якому етапі від моменту відкриття провадження у справі до ухвалення судового рішення.

Зупинення провадження в адміністративній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених в адміністративній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Обставини неможливості розгляду справи судом встановлюються у кожному конкретному випадку залежно від змісту справи. Об`єктивна неможливість розгляду справи полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій справі.

Суд зауважує, що рішення Київського окружного адміністративного суду у справі №320/5732/25 матиме істотне значення для вирішення справи, що розглядається.

З урахуванням наведеного, а також приймаючи до уваги те, що позовні вимоги в даній справі є взаємопов`язаними, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2025 року у справі №755/2262/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/5732/25.

Керуючись статтями 229, 236, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Зупинити провадження у справі №755/2262/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження до набрання законної сили судовим рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі №320/5732/25.

Запропонувати учасникам справи після усунення обставин, які стали підставою для зупинення провадження у справі, повідомити про це суд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан