Справа № 520/14743/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 р. Справа № 520/14743/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2025, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., м. Харків, повний текст складено 05.05.25 по справі № 520/14743/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (далі по тексту ГУ ДСНС у Харківській області, відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДСНС України в Харківській області, які полягають у відмові ОСОБА_1 у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 для перерахунку його пенсії;

- зобов`язати Головне управління ДСНС України в Харківській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення за посадою ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри реально виплачених надбавки за особливості проходження служби відповідно до п.п.1 п.5 постанови КМУ від 30.08.2017 №704 та премії відповідно до п.п.2 п.5 постанови КМУ від 30.08.2017 №704 за відповідною посадою, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2023;

- стягнути на користь позивача сплачений судовий збір.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 по справі № 520/14743/24 позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДСНС України в Харківській області (61013, Харківська область, м. Харків, вул. Шевченка, 8, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, які полягають у відмові ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) станом на 01.01.2023 для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.02.2023 (з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини).

Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 8, ) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) за відповідною посадою станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри реально виплачених надбавки за особливості проходження служби відповідно до п.п.1 п.5 постанови КМУ від 30.08.2017 №704 та премії відповідно до п.п.2 п.5 постанови КМУ від 30.08.2017 №704 за відповідною посадою, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023 пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вул. Шевченка, 8, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61013, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2025 по справі № 520/14743/24 апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області - залишено без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 по справі № 520/14743/24 - залишено без змін.

Позивач, 04.04.2025 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, в якій просив суд:

- зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області подати у строк, встановлений судом, звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 по справі № 520/14743/24 врахувавши той факт, що зазначення у довідці про грошове забезпечення заявника № 185 від 17.02.2025 надбавки за ОПС 32,84%, премії 111,0% не є його виконанням у розумінні статті 370 КАС України.

В обґрунтування вказаної заяви наполягав на не виконанні відповідачем рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 у справі № 520/14743/24, оскільки у наданій на виконання вказаного судового рішення довідці про розмір грошового забезпечення, відповідач самостійно, за відсутності правових підстав, зменшив надбавку за особливості проходження служби (далі ОСП) з належних ОСОБА_1 з 50% до 32,84%, та премію з 289% до 111,01%, що є незаконним.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 у справі № 520/14743/24 у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 Коломойцева М.М. про встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 по справі №520/14743/24 в порядку ст. 382 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДСНС України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 по справі № 520/14743/24 про відмову у задоволенні заяви позивача про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви у процедурі судового контролю.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про помилковість та безпідставність висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення поданої позивачем в порядку ст. 382 КАС України заяви, мотивованою фактичним виконанням відповідачем рішення у справі № 520/14743/24, оскільки такі обставини не відповідають дійсності.

Пояснив, що під час судового розгляду, суд апеляційної інстанції, з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 23 травня 2024 року по справі № 380/19324/23 виснувався, що у довідках про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, розміри надбавки за особливості проходження служби та премії, відповідно до абзацу п`ятого пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45 (далі Порядок № 45), мають зазначатись у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою, з якої відповідну особу було звільнено на пенсію.

При цьому, Другий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14.01.2025 витребував від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Харківській області відомості про середні розміри надбавки за особливості проходження служби та премії, що фактично виплачені за посадою (заступник начальника управління з організації забезпечення пожежної безпеки на закритих об`єктах) у тому державному органі, звідки ОСОБА_1 звільнився на пенсію або посадою прирівняною до цієї посади за січень 2023 року.

У відповідь на вказану ухвалу відповідач повідомив про середні розміри надбавки за особливості проходження служби та премії, що фактично виплачені за посадою у тому державному органі, звідки ОСОБА_1 звільнився на пенсію або посадою прирівняною до цієї посади за січень 2023 року, а саме: надбавка за ОПС становить 50% від суми посадового окладу, окладу за звання та надбавки за вислугу років, премія становить 289% від посадового окладу.

Відтак, відсотковий, а відповідно, і числовий розміри надбавки за ОПС 32,84%, премії 111,01% зазначені відповідачем у довідці, не відповідають середнім розмірам, що фактично виплачені за посадою у тому державному органі, звідки заявник звільнився на пенсію або посадою прирівняною до цієї посади, за січень 2023 року. Зазначене свідчить про те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 по справі № 520/14743/24 залишилось невиконаним, що зумовлює підстави для встановлення судового контролю за його виконанням.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до частини 2 статті 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 набрало законної сили 11.02.2025.

На виконання вказаного рішення відповідач склав довідку про розмір грошового забезпечення для перерахування пенсії ОСОБА_1 від 17.02.2025 № 185 станом на 01 січня 2023 року, копія якої наявна в матеріалах справи.

Вказану довідку було направлено заявнику та Головному управлінню Пенсійного фонду Харківської області, що підтверджується листами від 17.02.2025 №65050-1729/65151, від 17.02.2025 №65050-1728/65151, копії яких наявні в матеріалах справи.

В довідці про розмір грошового забезпечення для перерахування пенсії ОСОБА_1 від 17.02.2025 № 185 зазначено: посадовий оклад згідно ПКМУ від 30.08.2017р. №704 8540,00 грн., підвищення посадового окладу 0% - 0,00 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням підполковник у сумі 2150,00 грн., надбавка за вислугу років - відсоток від посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням - 50% у сумі 5345,00 грн., надбавка за особливості проходження служби - 50 відсотків посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років склала 32,84% у сумі 5265,89 грн., надбавка за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації - 0% у сумі 0,00 грн., надбавка за знання та використання в роботі іноземної мови - 0% у сумі 0,00 грн., надбавка за почесне звання "заслужений" чи "народний" - 0% у сумі 0,00 грн., доплата за науковий ступень 0% у сумі 0,00 грн., надбавка за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя-відсоток посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальне звання 50% в межах кошторисних призначень (виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50% установленого згідно постанови КМУ від 07.11.2007 року № 1294 п.7) 0% у сумі 0,00 грн., надбавка за класність водіям 0% у сумі 0, 00 грн., розмір щомісячної премії відсоток посадового окладу 111,01% у сумі 9480,25 грн.. Всього 30781,15 грн.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача, поданої в порядку статті 382 КАС України, суд першої інстанції вважав, що відповідачем виконано рішення зобов`язального характеру в межах, визначених його резолютивною частиною, а відсотковий розмір надбавки за особливості проходження служби та розмір щомісячної премії не були предметом розгляду у цьому спорі, у зв`язку з чим не вбачав підстав для встановлення судового контролю.

За висновком суду, ОСОБА_1 фактично не згоден із тим, яким чином відповідач виконав судове рішення, однак, така незгода, на переконання суду першої інстанції, не є підставою для встановлення судового контролю.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Приписами статті 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

На виконання приписів статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів зауважує, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

В абзаці третьому пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

На підставі аналізу статей 3, 8, частин 1, 2 статті 55, частин 1 та 2 статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

У справі Сорінг проти Об`єднаного Королівства від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 129-1 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 19 грудня 2024 року набрав чинності Закон України від 21 листопада 2024 року № 4094-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» (далі - Закон № 4094-ІХ), яким статтю 382 КАС України викладено у новій редакції, а КАС України доповнено статтями 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.

При цьому, згідно із пунктом 2 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 4094-IX, справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

Так, згідно із частинами 1 та 2 статті 382 КАС України (в редакції Закону № 4094-IX), суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини 1-3 статті 382-1 КАС України, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Розгляд звіту про виконання судового рішення повинен бути здійснено судом з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності Законом № 4094-ІХ, в порядку письмового провадження.

Усталеною судовою практикою сформовано правову позицію, відповідно до якої для застосування інституту судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 13 травня 2021 року у справі № 9901/598/19, які були підтримані в ухвалі від 03 березня 2025 року по справі 160/5259/20.

Слід також зазначити, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.

Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.

В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.

За змістом постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 802/357/17-а звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19 зазначив, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи.

Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Як встановлено в суді першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.10.2024, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 набрало законної сили 11.02.2025.

На виконання резолютивної частини вказаного рішення, ГУ ДСНС в Харківській області складено довідку про розмір грошового забезпечення для перерахування пенсії ОСОБА_1 від 17.02.2025 № 185 станом на 01 січня 2023 року, відповідно до якої, зокрема, надбавка за особливості проходження служби становить 50 відсотків посадового окладу, а розмір щомісячної премії - 111,01%.

Водночас, позивач, обґрунтовуючи свою заяву, подану в порядку статті 382 КАС України протиправністю дій відповідача при виконанні рішення суду від 14.10.2024 у справі № 520/14743/24, стверджує, що при складанні довідки про розмір грошового забезпечення для перерахування пенсії ОСОБА_1 від 17.02.2025 № 185 станом на 01 січня 2023 року, відповідачем занижено розміри таких додаткових щомісячних видів грошового забезпечення, як надбавка за особливості проходження служби та премія. На його переконання їх розмір повинен бути більшим, що в свою чергу, свідчить про фактичне невиконання ГУ ДСНС в Харківській області рішення у справі № 520/14743/24.

Колегія суддів зауважує, що під час розгляду справи № 520/14743/24 судом апеляційної інстанції було встановлено, що в матеріалах справи наявна довідка, складена начальником УЕФ (головним бухгалтером) Вікторією Дубіль, відповідно до якої, за прирівняною посадою, яку при звільненні займав ОСОБА_1 , заступник начальника управління з організації забезпечення пожежної безпеки на закритих об`єктах, середній розмір надбавки за особливості проходження служби за січень 2023 року становить 50%, а розмір премії за січень 2023 року становить 289%.

У постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2025 по справі № 520/14743/24, яка набрала законної сили 11.02.2025, колегією суддів констатовано, що у випадку позивача, розмір надбавки за особливості проходження служби та премії має бути визначений у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року, у середньому розмірі, що фактично виплачений за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою, з якої його було звільнено на пенсію, тобто 50% та 289% відповідно.

Таким чином, під час виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 по справі № 520/14743/24 відповідач повинен був врахувати і рішення суду апеляційної інстанції, зокрема, його мотивувальну частину, якою визначено належні позивачу розміри надбавки за особливості проходження служби та премії, чого зроблено не було, оскільки фактично, відповідачем за відсутності правових підстав, зменшено надбавку за особливості проходження служби з належних ОСОБА_1 з 50% до 32,84%, та премію з 289% до 111,01%, що підтверджує невиконання судового рішення належним чином.

А відтак, твердження позивача про неповне виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 по справі № 520/14743/24 та, як наслідок, наявність підстав для встановлення судового контролю у справі № 520/14743/24 знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Разом з цим, аналіз статті 382 КАС України дозволяє дійти висновку, що судовий контроль встановлюється після ухвалення судового рішення у справі (вживається словосполучення "суд, який ухвалив"), а тому для встановлення судового контролю повинен видаватись окремий процесуальний документ (ухвала) після ухвалення рішення у справі, якщо воно фактично не виконується, і саме судом, який виніс відповідне рішення.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 20.06.2018 у справі № 800/592/17, та правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.04.2019 по справі № 286/766/17.

З огляду на викладене, вирішення вимог про встановлення судового контролю, у розумінні статті 382 КАС України віднесено до компетенції суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, яким в даному випадку є Харківській окружний адміністративний суд.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 320 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Приписами статті 353 КАС України визначено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

З огляду на вищевикладене та те, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю, ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 у справі № 520/14743/24 підлягає скасуванню з направленням справи на продовження розгляду.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 326-329, 353, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 по справі № 520/14743/24 - скасувати.

Справу № 520/14743/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді Я.М. Макаренко С.П. Жигилій