Справа № 320/4574/23
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4574/23 Суддя першої інстанції: Колеснікова І.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Файдюка В.В.

суддів: Епель О.В.,

Карпушової О.В.,

При секретарі: Масловській К.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року у справі за адміністративинм позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві (далі - відповідач, ГУ НП у м. Києві) про:

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві від 27.06.2022 №504 про застосування дисциплінарного стягнення до капітана поліції ОСОБА_1 у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві від 06.07.2022 №1093 о/с, відповідно до якого капітана поліції ОСОБА_1 - начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №2 (з обслуговування житлових масивів «Позняки» та «Осокорки») Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 11 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби);

- поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №2 (з обслуговування житлових масивів «Позняки» та «Осокорки») Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві;

- стягнення на користь ОСОБА_1 з Головного управління Національної поліції у місті Києві середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 07.07.2022 по 27.12.2022 в сумі 452 452 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки встановлені обставини підтверджують порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, що виразилося у дискредитації працівників поліції, підриву до авторитету правоохоронного органу та вчиненні діяння, що несумісне із службою у поліції, то оскаржувані накази скасуванню не підлягають, як і не підлягають задоволенню похідні вимоги про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі, а також стягнути витрати, понесені останнім у зв`язку з апеляційним оскарженням рішення суду.

Свою позицію обґрунтовує, зокрема, тим, що судом не було враховано факт закриття Дарницьким районним судом міста Києва справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, а також позицію Верховного Суду у справі №805/2286/17-а, за якою закриття справи про адміністративне правопорушення не може бути підставою для висновку про перебування особи у стані сп`яніння. Окремо наголошує, що судом не було враховано висновки транспортно-трасологічної експертизи, за якою ідентифікаційний номер кузова транспортного засобу візуально не визначається і змінам не піддавався, а безпосередньо автомобіль було придбано в Чехії фізичною особою з України, тобто авто не є таким, що придбано з благодійною метою. Відтак, за відсутності вироку суду, позивач не може вважатися винним у вчиненні кримінального правопорушення. Також звертає увагу, що судом не враховано порушення відповідачем порядку та процедури звільнення позивача, при обранні виду дисциплінарного стягнення не враховувалися обставини, що пом`якшують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ НП у м. Києві просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що, всупереч доводів апелянта, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не свідчить про відсутність дисциплінарного проступку у діях позивача. Підкреслює, що матеріалами службового розслідування також встановлено незаконне користування ОСОБА_1 автомобіля «Toyota Highlux», що підтверджується й наявними у матеріалах справи документами, а відсутність вироку у відповідному кримінальному провадженні правильності позиції суду першої інстанції про наявність у діях позивача дисциплінарного проступку не спростовує. Окрім наведеного наголошує, що обрання виду дисциплінарного стягнення є дискреційним повноваженням ГУ НП у м. Києві.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 28.08.2009 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 - в органах Національної поліції України, у тому числі з 29.10.2020 - на посаді начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №2 (з обслуговування житлових масивів «Позняки» та «Осокорки») Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Наказом ГУ НП у м. Києві від 27.07.2022 №504 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон) до капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Наказом ГУ НП у м. Києві від 06.07.2022 №1093 о/с «Щодо особового складу» відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено із служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №2 (з обслуговування житлових масивів «Позняки» та «Осокорки») Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, з 06.07.2022.

При цьому судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу ГУ НП у м. Києві від 07.06.2022 №634 призначено та проведено службове розслідування за фактами можливих неправомірних дій начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №2 (з обслуговування житлових масивів «Позняки» та «Осокорки») Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_1 .

За результатами вказаного розслідування 21.06.2022 начальником ГУ НП у м. Києві ОСОБА_2 затверджено висновок службового розслідування, проведеного за фактом порушення Правил дорожнього руху та службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_1 .

У ході службового розслідування встановлено, що 05.06.2022 відповідно до плану-розрахунку особового складу Дарницького управління поліції ОСОБА_1 мав заступити на службу з охорони публічного порядку на блокпост по вул. Старобориспільській, у м. Києві. Однак, 05.06.2022 на 08:00 останній не прибув на цільовий інструктаж до Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві.

У подальшому, о 09:40, під час перевірки працівниками КМУ ДВБ НП України порядку несення служби на блокпосту по вул. Старобориспільській, у м. Києві, було з`ясовано, що ОСОБА_1 безпідставно відсутній. Після цього здійснено телефонний дзвінок телефонний дзвінок ОСОБА_1 , який близько 09:55 прибув на вказаний об`єкт на автомобілі «Тойота Хайлюкс», номерний знак НОМЕР_1 (перебував за кермом) без вогнепальної зброї та спеціальних засобів. Останній, після спілкування, сів до автомобіля та поїхав у невідомому напрямку. Про вказану подію ОСОБА_3 , старший інспектор відділу превенції Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітан поліції, у телефонній розмові доповів ОСОБА_4 та на його мобільний телефон надіслав фото, у якому саме вигляді ОСОБА_1 прибув на блокпост.

Під час перевірки документів у ОСОБА_1 поліцейськими Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП було встановлено, що він перебував з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло, порушення координації рухів, неприродна блідість. Крім того, номерні знаки НОМЕР_1 не належать транспортному засобу «Тойота Хайлюкс». У зв`язку з цим, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога. Однак, останній від проходження огляду відмовився.

За порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ААБ №307619 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту 2.9 «в» Правил дорожнього руху, внаслідок чого винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №562710, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною шостою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Указані адміністративні матеріали за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення направлено до Дарницького районного суду міста Києва.

Поряд з цим, 08.06.2022 за вх.№376 (ВДЗ вх. №7225/ВС від 06.06.2022) до управління головної інспекції надійшло подання начальника Київського міського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України полковника поліції Луцака Сергія від 06.06.2022 №580/42-10/01-2022 «Про виявлені недоліки та вжиття заходів реагування», в якому вказано про порушення 05.06.2022 службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_1 під час несення служби на блокпосту по вул. Старобориспільській у м. Києві.

Крім того, 09.06.2022 за вх. №K-116 до управління головної інспекції Головного управління Національної поліції у місті Києві з Київського міського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України надійшла заява ОСОБА_5 , що проживає по АДРЕСА_1 , про те, що начальник сектору кримінальної поліції відділу поліції №2 Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві капітан поліції ОСОБА_1 незаконно користувався транспортним засобом «Тойота Хайлюкс», 2009 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 , який був переданий волонтерами на потреби Збройних Сил України. Перевіркою приналежності номерного знаку НОМЕР_1 встановлено, що він зареєстрований за автомобілем «Шкода Октавія Тур», який належить громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 .

Відомості, повідомлені ОСОБА_4 зареєстровано до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» та журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Дарницького управління поліції за №26872.

Під час візуального огляду автомобіля «Тойота Хайлюкс», номерний знак НОМЕР_1 , було з`ясовано, що номер кузова зазначеного транспортного засобу знищено «кустарним» шляхом. У зв`язку з цим, на місце події викликано слідчо-оперативну групу Дарницького управління поліції, працівниками якої виявлено свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Тойота Хайлюкс», видане уповноваженими органами республіки Чехія. Відповідно до вказаного документу автомобіль «Тойота Хайлюкс» має експлуатуватись із номерним знаком НОМЕР_3 (Республіка Чехія).

Того ж дня відділом дізнання Дарницького управління поліції розпочато дізнання у кримінальному провадженні №0001107 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 Кримінального кодексу України, за фактом знищення номеру кузова автомобіля «Тойота Хайлюкс».

Із метою об`єктивного вивчення обставин події керівництвом управління головної інспекції на місце направлено тимчасово виконуючого обов`язки старшого інспектора відділу службових розслідувань цього ж управління старшого лейтенанта поліції В. Геращенка. Під час відпрацювання події старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , відповідно до вимог статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» та статті 251 КУпАП, здійснювався відеозапис.

Вивченням відеозаписів з нагрудної камери встановлено, що на території блокпосту знаходився автомобіль «Тойота Хайлюкс», номерний знак НОМЕР_1 . Під час спілкування ОСОБА_1 повідомив, що він прибув на блокпост о 06:30 з власної ініціативи. До місця призначення добирався маршрутним таксі, так як проживає за межами міста Києва, а саме: у м. Бориспіль Київської області. Вищевказаний автомобіль на передодні йому доручив його товариш ОСОБА_8 , який служить в територіальній обороні, передати командиру підрозділу ТРО для подальшого направлення цього автомобіля на передову. Зі слів ОСОБА_1 автомобіль перебував на блокпосту з ключами, а він його використав виключно для надання допомоги потерпілим людям після вибухів у Дарницькому районі. Останній стверджував, що він мав право використовувати вказаний транспортний засіб у зв`язку з воєнним станом у країні. ОСОБА_1 вказав, що о 06:30 він взяв автомобіль та поїхав допомагати людям, які можливо постраждали від вибухів. При цьому, стверджував, що на блокпосту залишилась попередня зміна. Коли у розмові він почув, що його доставлять до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння, почав на підвищених тонах стверджувати, що він за кермом не перебував. У подальшому, висловлював, припущення, що у лікаря-нарколога може бути позитивний результат та в подальшому будуть проблеми. Під час з`ясування причин події ОСОБА_1 звинувачував майора поліції ОСОБА_4 у особистій неприязні до нього, звинувачував його у діях, за якими відносно нього у Дарницькому управлінні поліції вже проводять службове розслідування.

Як зазначено у висновку службового розслідування від 21.06.2022, у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 проходити огляд у медичному закладі, патрульні поліцейські склали відносно останнього протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. ОСОБА_1 після складання відносно нього протоколу, конфліктував з цивільною особою за автомобіль, взяв до рук лопату та почав бігти у бік цивільної особи, замахуючись лопатою, погрожував їй.

Під час проведення службового розслідування було відібрано пояснення позивача та пояснення працівників Дарницького управління поліції.

Згідно висновків службового розслідування, надані пояснення ОСОБА_1 на місці події суперечили поясненням інших працівників Дарницького управління поліції.

Листом управління головного інспекції Головного управління Національної поліції у місті Києві від 17.06.2022 №438/125/67-01-2022 позивачу було запропоновано о 09:00 20.06.2022 прибути до адміністративної будівлі Головного управління Національної поліції у місті Києві для надання пояснень за фактом можливих порушень службової дисципліни. Позивач у визначений термін не з`явився та про наявність поважних причин свого неприбуття не повідомив.

Висновком службового розслідування від 21.06.2022 також встановлено незаконне користування позивачем транспортного засобу «Тойота Хайлюкс» з іншими номерними знаками.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів враховує таке.

Закон України «Про Національну поліцію» визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ст. 8 Закону поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

За правилами п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно ч. ч. 1-2 ст. 19 Закону у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII Дисциплінарний статут Національної поліції України визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Приписи ч. ч. 1, 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту визначають, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Із змісту ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту випливає, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За правилами ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, звільнення із служби в поліції.

Отже, службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Такий висновок щодо застосування наведених вище правових норм сформульовано у постановах Верховного Суду від 24.02.2020 у справі №804/2711/17 та від 20.10.2020 у справі № 340/1502/19.

Підстави проведення службового розслідування визначені статтею 14 Дисциплінарного статуту, за якою службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 1 розд. ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 (далі - Порядок №893), службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Приписи п. 3 розд. ІІ Порядку №893 визначають, що службове розслідування не призначається в разі надходження до органу (підрозділу, закладу, установи) поліції чи закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (далі - ЗВО), матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. У цьому разі рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Розділ VІ Порядку №893 містить вимоги щодо оформлення матеріалів службового розслідування. Зокрема, в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування, зокрема, обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити обставини і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки особи та її ставлення до вчиненого.

Відповідно до ст. 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Вимоги до висновку за результатами службового розслідування та оформлення його результатів викладені у ч. 1 ст. 19 Дисциплінарного статуту, якому кореспондують наведені вище положення Порядку №893. При цьому, судовою колегією враховується, що матеріали справи свідчать, що службове розслідування проведено з дотриманням вимог чинного законодавства, та не містять відомостей, які б вказували на порушення вимог щодо оформлення його результатів.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у висновку службового розслідування інформації про, зокрема, відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень, колегія суддів зауважує, що у висновку службового розслідування містяться відомості про ступінь його вини, а також наявна характеристика позивача поряд з інформацію про відсутність у нього діючих дисциплінарних стягнень.

Відтак посилання апелянта на неврахування судом першої інстанції допущених відповідачем процедурних порушень під час проведення службового розслідування є необґрунтованими і такими, що спростовуються матеріалами справи.

Надаючи оцінку безпосередньо висновкам службового розслідування, з якими погодився суд першої інстанції, а також положенням законодавства, які стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із служби, судова колегія у розрізі доводів апеляційної скарги вважає за необхідне зазначити таке.

Як було зазначено вище, за наслідками проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією було встановлено, що ОСОБА_1 вчинив діяння, несумісне із статусом поліцейського, яке підриває авторитет органів Національної поліції України в цілому та унеможливлює подальше виконання ним своїх службових обов`язків.

Указані обставини, на переконання дисциплінарної комісії, з висновками якої погодився суд першої інстанції, підтверджуються як самими висновками службового розслідування, так і зібраними у ході його проведення документами, зокрема, матеріалами справи про адміністративне правопорушення, відеозаписом портативного відеореєстратора працівника поліції, заявою ОСОБА_5 від 08.06.2022 про незаконне користування ОСОБА_1 транспортним засобом «Тойота Хайлюкс», поясненнями ОСОБА_5 , поясненнями ОСОБА_9 , поясненнями заступника начальника відділу превенції Дарницького управління поліції ОСОБА_4, поясненнями старшого інспектора ВП Дарницького УП ГУ НП ОСОБА_3, поясненнями слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП ОСОБА_12, поясненнями помічника слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП ОСОБА_10 , поясненнями інспектора відділу 2 роти 1 батальйону 1 полку 2 Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП ОСОБА_13, поясненнями начальника відділу поліції №2 Дарницького УП ОСОБА_14, поясненнями заступника начальника ВП Дарницького УП ОСОБА_11 .

Отже, за наслідками проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що ОСОБА_1 всупереч приписів Правил дорожнього руху керував транспортним засобом у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння та з номерним знаком, який такому автомобілю не належить, а також без наявних на те правових підстав використовував транспортний засіб «Тойота Хайлюкс».

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України), відповідно до п. 2.5 яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. А за п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пп. «а»), керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу (пп. «в»).

У площині наведеного судовою колегією враховується, що законодавством регламентовано обов`язок осіб, які проходять службу в органах поліції неухильно, сумлінно та відповідально виконувати покладені на них завдання. Водночас проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.

Отже, особа, яка заступає на службу до органів поліції, бере на себе зобов`язання виконувати покладені на неї функції та завдання, зокрема, в умовах воєнного стану, та повинна усвідомлювати і розуміти специфіку проходження служби в поліції, яка зумовлює вищенаведені підвищені вимоги до кожного поліцейського, якими він не може нехтувати за жодних обставин.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт вчинення дисциплінарного проступку, під чим слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 05.06.2022, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, керував транспортним засобом з номерним знаком, який йому не належить, а також незаконно використовував указаний транспортний засіб з 31.05.2022 по 05.06.2022, чим допустив як працівник поліції порушення Правил дорожнього руху, що незалежно від того, чи притягнутий він до адміністративної відповідальності за ст. 130 КпАП України, свідчить про ігнорування позивачем виконання вимог Дисциплінарного статуту, Закону України «Про Національну поліцію», тому вчинене ОСОБА_1 діяння є несумісним з його посадою, оскільки він скоїв проступок, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Відтак, застосовуючи найсуворіший вид дисциплінарного стягнення, а саме звільнення зі служби в поліції, відповідач діяв обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством України, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28.09.2023 у справі №420/10847/22.

Твердження позивача про безпідставне неврахування судом першої інстанції презумпції невинуватості з огляду на те, що станом на час розгляду справи постановою Дарницького районного суду міста Києва від 13.07.2022 у справі №753/5908/22 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, колегія суддів вважає помилковим.

Так, Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що відсутність факту притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності позивача не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції, який входить до його компетенції.

Наведена правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №120/860/19, від 04.12.2019 у справі № 824/355/17-а, від 05.03.2020 у справі №823/1468/17, від 17.06.2021 у справі №804/6242/17, від 22.10.2020 у справі № 826/3499/18, від 14.07.2022 у справі №520/1795/19.

При цьому аналіз змісту висновку службового розслідування, який став підставою для винесення спірного у цій справі наказу, дозволяє дійти висновку, що результати цього службового розслідування ґрунтуються на самостійних правових підставах, та не засновані на матеріалах адміністративної справи про притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт керування позивачем транспортним засобом з номерними знаками, які йому не належать, у стані наркотичного сп`яніння, а також використання цього транспортного засобу з 31.05.2022 по 05.06.2022 без наявних на те правових підстав, судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що такі дії позивача є несумісними з проходженням служби у поліції, підривають довіру громадян до працівників поліції, до її органів та до авторитету їх у цілому.

Щодо посилання апелянта на те, що судом не було враховано висновки транспортно-трасологічної експертизи, за якою ідентифікаційний номер кузова транспортного засобу візуально не визначається і змінам не піддавався, а безпосередньо автомобіль було придбано в Чехії фізичною особою з України, тобто авто не є таким, що придбано з благодійною метою, колегія суддів зазначає, що у висновку службового розслідування поряд з іншим встановлено, що позивач без наявних на те правових підстав незаконно використовував у власних цілях транспортний засіб «Тойота Хайлюкс» у період з 31.05.2022 по 05.06.2022. Відтак, у спірному випадку походження автомобіля та висновок експертизи про те, що ідентифікаційний номер кузова транспортного засобу змінам не піддавався, не має правового значення і не спростовує правильність позиції відповідача про те, що позивач незаконно використовував указаний транспортний засіб у власних цілях. Тим більше з використанням номерних знаків, які такому автомобілю не належить.

Колегією суддів враховується, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Разом з тим, як було зазначено вище, встановлені у висновку службового розслідування обставини були достатніми стверджувати про порушення скаржником вимог чинного законодавства, що не породжує сумніви у правомірності оскаржуваних у цій справі наказів.

До того ж, судова колегія звертає увагу, що у межах обставин цієї справи не досліджуються питання наявності або відсутності вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а надається правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни. При цьому, наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за відповідних підстав.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

З урахуванням наведених вище нормативних приписів та встановлених вище обставин обґрунтованості накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції колегія суддів погоджується й з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП у м. Києві від 06.07.2022 №1093 о/с.

Щодо вимог про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то колегія суддів зауважує, що вони також не підлягають задоволенню, позаяк є похідними.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про правильність твердження суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 328-331 КАС України.

Повне рішення виготовлено 01 липня 2025 року.

Суддя-доповідач В.В. Файдюк

Судді О.В. Епель

О.В. Карпушова