Справа № 627/344/25
Суддя: Каліберда В. А.
Дата ухвалення: 2025-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 627/344/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря судового засідання Коломієць Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Богодухівського району Харківської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №174/477-п по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 03 квітня 2025 року звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 №174/477-п від 19.03.2025 року; провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №174/477-п від 19.03.2025 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000 грн.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є те, що 13.03.2025 року інструктором ІНФОРМАЦІЯ_3 ст. сержантом ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в частині порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Так, 13 березня 2025 року о 17 год 00 хв під час перевірки документів у ІНФОРМАЦІЯ_4 відомостей узагальнених в облікових документах та внесених до ЄДР призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 , а саме не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633-ІХ свої персональні дані, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Зазначив, що при складенні протоколу позивач присутнім не був, а знаходився в коридорі, після чого працівник ТЦК виніс протокол, попрохав його підписати та надав копію протоколу, в якому зазначено про розгляд справи про адміністративне правопорушення 19 березня 2025 року о 14 год 15 хв, при цьому надати свої пояснення до протоколу позивачу запропоновано не було. З прийнятою постановою позивач категорично не погоджується, оскільки відомості, викладені в постанові, не відповідають дійсності, відповідач грубо порушив процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки позивач через перебування на лікуванні в КНП «ЦПМСД» Краснокутської селищної ради не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 та прохав перенести розгляд справи на іншу дату, про що 17 березня 2025 року повідомив відповідача на електронну адресу. Однак, тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 19 березня 2025 року відносно нього була складена оскаржувана постанова №174/477-п по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП за фактом не уточнення протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633-ІХ своїх персональних даних, яку позивач отримав 25 березня 2025 року особисто в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В даному випадку позивач вважає, що був позбавлений права бути присутнім та надавати пояснення при розгляді адміністративної справи, не було прийнято участі у дослідженні справи, що передбачено ст.279 КУпАП.

На підставі викладеного, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №174/477-п від 19.03.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 07 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

28 квітня 2025 року на адресу суду від представника ІНФОРМАЦІЯ_2 Ємельяненко І.О. надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , а також додані матеріали справи №174 про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП. У поданому відзиві зазначено, що солдат запасу ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , в особливий період, в порушення вимог абзацу 7 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзацу 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону 3633-ІХ, абзацу 2 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633-ІХ свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. 13 березня 2025 року інструктором ІНФОРМАЦІЯ_4 старшим сержантом ОСОБА_4 було складено протокол №174 про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.3 ст.210-1 КУпАП за те, що він, являючись військовозобов`язаним, під час дії в Україні особливого періоду, порушив правила військового обліку, визначені абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз.7 ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та абз. 4 п.1 ч.2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-1Х від 11.04.2024 р., а саме: перебуваючи на військовому обліку, протягом 60 днів з дня набрання чинності не уточнив свої облікові та інші персональні дані, шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності). Протокол про адміністративне правопорушення був складений у присутності ОСОБА_1 , останньому було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ознайомлено з правами та обов`язками, передбаченими ст.268 КУпАП, а також про дату, час та місце розгляду справи. Будь-яких пояснень чи зауважень щодо змісту протоколу позивач не надав, другий примірник протоколу отримав під особистий підпис.

19 березня 2025 року тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковником ОСОБА_5 було розглянуто справу про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду винесено постанову про адміністративне правопорушення №174/477-п, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 17000 гривень. Зазначила, що відповідачем при здійсненні провадження про адміністративне правопорушення та винесенні постанови №174/477-п від 19.03.2025 року за справою про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було досліджено всі обставини справи та встановлено в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 3 статті 210-1 КУпАП, у зв`язку з чим вважає оскаржувану постанову законною і обґрунтованою.

Позивач у судове засідання не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив, про день та час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно. У поданому відзиві прохали розгляд справи проводити без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, зазначає про таке.

Вирішуючи спір, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли адміністративні правовідносини у сфері законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Судом досліджено позовну заяву, проаналізовано матеріали справи про адміністративне правопорушення, досліджено та оцінено докази на належність, допустимість, достовірність, а також достатність як кожного окремо, так у їх сукупності, та встановлено наступне.

Згідно ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, спірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Статтею 210-1 КУпАП передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, 17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, відповідно до абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абз. 2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024) громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Положення ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у наведеній вище редакції підлягали застосуванню з 18.05.2024.

Відповідно до абз. 4 підп. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації) визначений Порядком організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487.

Згідно з абз. 3 підп. 10-1 п. 1 Додатку 2 до Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Пунктом 19 Порядку № 1497 встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

Отже, чинним законодавством передбачено три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити персональні дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме: через центр надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, у позивача виник обов`язок з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно уточнити персональні дані.

При цьому, починаючи з 17.07.2024, не вчинення позивачем дій, які він повинен був вчинити у визначений законом строк, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 13 березня 2025 року о 17:00 год у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 під час перевірки документів було виявлено факт порушення військовозобов`язаним ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме було встановлено, що солдат запасу ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , в особливий період, в порушення вимог абз.7 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз.4 п.1 ч.2 Прикінцевих і перехідних положень Закону 3633-ІХ, абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633-ІХ свої персональні дані, а саме: адресу проживання, номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

У протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14 год 15 хв 19 березня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Другий примірник протоколу був вручений позивачу 13.03.2025 року, про що у протоколі наявний його підпис.

19 березня 2025 року тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 винесено постанову № 174/477-п по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 13.03.2025 о 17 год 00 хв під час перевірки документів у ІНФОРМАЦІЯ_4 відомостей (персональних та службових даних), узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено факт порушення про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 , який, будучи солдатом запасу, порушив вимоги абз.2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та абз.4 п.1 ч.2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», № 3633-ІХ від 11.04.2024, а саме, не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633-ІХ, свої персональні дані, а саме : адресу проживання, номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У постанові зазначено дату розгляду справи, місце розгляду, посаду, звання та прізвище, ім`я по батькові особи, яка розглядає справу, особа, щодо якої розглядається справа, суть і обставини правопорушення, прийняте по справі рішення, вид адміністративного стягнення та сума штрафу.

Судовим розглядом встановлено, що підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало не уточнення ним облікових та інших персональних даних протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024.

Позивач в обґрунтування позову щодо неправомірності даної постанови зазначив, що він перебуває на військовому обліку як військовозобов`язаний в ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується витягом з «Резерв+», його облікові та персональні дані не змінювалися, що на його думку не утворює склад адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Однак доказів уточнення до 16.07.2024 включно своїх персональних даних ОСОБА_1 до суду не надав, окрім того з витягу «Резерв+» встановлено, що дата уточнення ним даних 24.03.2025.

Також, з відповіді на запит суду ІНФОРМАЦІЯ_4 №1784 від 16.05.2025 вбачається, що за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів військовозобов`язаний ОСОБА_1 у термін, визначений чинним законодавством, не уточнив персональні дані, за що 19.03.2025 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Окрім того, в позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що згідно приписів примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Однак, у спірних правовідносинах примітка до ст. 210 КУпАП не підлягає застосуванню, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто в один із визначених способів, а відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнити персональні дані військовозобов`язаного, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Отже, Законом було встановлено визначений термін з чітким обсягом даних, які підлягають уточненню. Також було визначено способи оновлення таких даних: шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або через застосунок "Резерв+". Така вимога Закону не була виконана позивачем ОСОБА_1 , а тому наведені доводи позивача висновків суду щодо наявності в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не спростовують.

Щодо забезпечення належної процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

Згідно статті 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Під час розгляду цієї справи судом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення №174 від 13.03.2025 року мається відмітка, що розгляд справи відбудеться о 14 год. 15 хв 19 березня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , з протоколом позивач ознайомлений 13.03.2025.

Оскаржувана постанова №174/477-п, згідно якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за не уточнення своїх персональних даних, винесена 19 березня 2025 року. Копію постанови позивач отримав 25.03.2025 року.

Однак, згідно довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Краснокутської селищної ради» Богодухівського району Харківської області №33 від 17.03.2025 ОСОБА_1 в період з 17 березня 2025 року по 26 березня 2025 року знаходився на лікуванні. Про те, що позивач не може прибути для розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення, призначеної на 19 березня 2025 року, відповідачу 17 березня 2025 року на його офіційну електронну адресу було направлено електронного листа з вимогою про перенесення розгляду справи через хворобу, що підтверджується скріншотом листа, доданим до матеріалів позовної заяви.

Верховний суд в Постанові від 31.03.2021 за № 676/752/17 вказав, що закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, докази, на які посилається позивач, свідчать про поважність причин його не прибуття для розгляду справи про адміністративне правопорушення та об`єктивно підтверджені довідками, виданими сімейним лікарем ОСОБА_6 про перебування на лікуванні, а також скріншотом електронного листа, надісланого на офіційну електронну адресу відповідача з вимогою про перенесення розгляду справи через хворобу, і належність та допустимість цих доказів відповідачем не спростована, оскільки у відзиві про даний факт відповідачем взагалі не зазначено.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, розгляд справи про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам ст.268 КУпАП, відбувся без участі позивача, оскільки про це відсутні відповідні відомості в постанові по справі про адміністративне правопорушення №174/477-п від 19.03.2025 року, проігнорувавши вимогу останнього про відкладення розгляду.

Таким чином, судом встановлено, що розгляд матеріалу відбувся за відсутності позивача, у зв`язку із чим він не міг скористатися своїми правами, передбаченими Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу, що в силу приписів частини 1 статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.

Водночас, процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи та ненадання при розгляді оцінки усім обставинам справи є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Таким чином, доводи позивача про те, що розгляд справи відносно нього відбувся без його участі, чим порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд приймає.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що постанова ІНФОРМАЦІЯ_5 №174/477-п від 19.03.2025 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП підлягає скасуванню саме з процедурних підстав.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої 11.03.1980, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають їм можливість на власний розсуд визначити повністю або частково види і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох альтернативних варіантів управлінських рішень, кожен із яких є законним. При цьому повноваження державних органів не можуть визнаватися дискреційними за наявності лише одного правомірного та законно обґрунтованого варіанта поведінки суб`єкта владних повноважень.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2022 у справі №990/46/22).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначений ст. 286 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, враховуючи допущену неповноту розгляду ІНФОРМАЦІЯ_6 справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача, прийняте рішення визнається передчасним. Водночас, враховуючи положення Конституції України і КАС України щодо компетенції органу державної влади, суд вважає, що справу необхідно надіслати на новий розгляд.

При цьому, новий розгляд справи сприятиме відновленню порушених прав позивача під час попереднього розгляду справи щодо нього, а відповідач матиме можливість усунути ті недоліки своїх попередніх дій, які зазначені судом, а також всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, в тому числі доводи позивача (особи, яка притягується до адміністративної відповідальності).

Враховуючи встановлені судом обставини, норми чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно позивача ОСОБА_1 скасуванню, а справу необхідно надіслати на новий розгляд.

Керуючись статтями 5, 9, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, статтями, 258, 278, 279, 280, 293 КУпАП суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №174/477-п по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 19.03.2025 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №174/477-п від 19 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП направити на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя Каліберда В. А.