Справа № 140/2523/25
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2025-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року ЛуцькСправа № 140/2523/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Управління Служби безпеки України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася позовом до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (далі УДМС у Волинській області, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Управління Служби безпеки України у Волинській області (далі УСБУ у Волинській області, третя особа) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання від 11.02.2025 №0732;

зобов`язання УДМС у Волинській області повторно розглянути заяву від 14.11.2024 щодо оформлення (видачі) посвідки на тимчасове проживання та оформити і видати посвідку на тимчасове проживання в Україні.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що є громадянкою російської федерації. Вперше відвідала Україну на запрошення громадянина України ОСОБА_2 в 2018 році, з яким 03.10.2019 вони одружилися, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. З того часу вона постійно проживає в Україні на підставі посвідки на тимчасове проживання (далі - ПТП), яка видається на один рік, а після закінчення її терміну обмінюється на нову.

ОСОБА_1 зауважує, що її посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 13.12.2023 мала строк дії до 12.12.2024, тому 14.11.2024 звернулась до УДМС у Волинській області із заявою на оформлення нової посвідки на тимчасове проживання та необхідним для цього пакетом документів. Заява була подана в установлені законом строки (не пізніше ніж за 15 робочих днів до спливу терміну посвідки). Документи були прийняті співробітником УДМС у Волинській області без жодних зауважень.

Позивач вказує, що приблизно через два тижні представник УСБУ у Волинській області зателефонував їй та запросив на зустріч. Подібні запрошення вона отримувала протягом останніх трьох років (від початку повномасштабної військової агресії росії проти України з 24.02.2022) після подання документів до УДМС у Волинській області для оформлення нової ПТП. Під час цих зустрічей працівники СБУ проводили бесіди, на яких цікавились колом її спілкування та просили надати їм телефон для перевірки.

ОСОБА_1 зазначає, що усі попередні зустрічі завершувалися позитивно і до неї були відсутні будь-які претензії. Однак цього разу, оглянувши її телефон, представники СБУ знайшли контакт її давнього знайомого з росії, з яким вона працювала в кафе багато років тому. Ця особа зацікавила їх, оскільки на фото він був у військових формі рф, розпитували про цього знайомого, і позивач пояснила, що не підтримує з ним зв`язку, і даний факт підтверджувався порожнім чатом у мессенджері.

11.02.2025 у приміщенні УДМС у Волинській області позивач отримала рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_2 від 11.02.2025, яке було прийняте на підставі підпункту 7 пункту 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, який було затверджено постановою Кабінетом Міністрів України №322 від 25.04.2018 (далі Порядок №322), відповідно до якого територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли отримано від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу інформацію про те, що дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, чи іноземець або особа без громадянства вчинили злочин проти миру, воєнний злочин або злочин проти людяності, як їх визначено в міжнародному праві, або розшукуються у зв`язку з учиненням діяння, що відповідно до законів України визнається тяжким злочином.

ОСОБА_1 вважає, що УДМС у Волинській області оскаржуваним рішенням протиправно відмовило в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання, оскільки станом на 14.11.2024, тобто на момент її звернення із заявою до відповідача, були відсутні відомості від будь-якого правоохоронного органу України у письмовому вигляді, що її дії складають загрозу національній безпеці України громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні. Вона не вчиняла злочинів проти миру, воєнних злочинів, злочинів проти людяності та не перебуває у розшуку у зв`язку з учиненням діяння, що відповідно до законів України визнається тяжким злочином.

Позивач покликається на те, що за час проживання в Україні повністю інтегрувалася в українське суспільство; є активним волонтером та членом таких організацій: Благодійна організація «Реабілітаційний центр наркозалежних «ЛЖН Волинь», Благодійна організація «ЛЕГАЛАЙФ-УКРАЇНА», ініціативна група «Позитивні жінки Луцьк», Благодійна організація «Всеукраїнське об`єднання наркозалежних жінок «Вона»; підтримує добрі стосунки із сусідами. Позивачка впевнена, що її дії не можуть становити загрозу національній безпеці України, громадському порядку, здоров`ю, а також захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.

Також ОСОБА_1 зазначає, що прийняте відповідачем рішення №0732 фактично позбавляє її легального статусу перебування в країні, що унеможливить повноцінну соціальну діяльність; шлюб буде поставлений під загрозу через можливу депортацію з України.

З наведених підстав позивач просила задовольнити позов повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.19).

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнав та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.39-44). В обґрунтування такої позиції вказав, що для з`ясування наявності або відсутності підстав для відмови в обміні посвідки на тимчасове проживання на території України 14.11.2025 УДМС у Волинській області звернулось із запитом №0701.3.1- 7928/0701.1.2-24 до УСБУ у Волинській області.

Оскільки протягом 7 робочих днів відповідь від УСБУ у Волинській області не надійшла, на виконання п.42 Порядку №322, згідно з яким рішення про оформлення, обмін посвідки приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки, поданих ними документів та у разі відсутності підстав для відмови в її оформленні не пізніше, ніж протягом десятого робочого дня з дати прийняття документів, 21.11.2024 начальником відділу з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства ОСОБА_3 було прийнято рішення про оформлення посвідки ОСОБА_1

12.12.2024 до УДМС у Волинській області надійшов лист УСБУ у Волинській області за №54/2/1530, яким було повідомлено, що заходи з перевірки наявності або відсутності підстав для відмови в обміні посвідки на тимчасове проживання на території України громадянці російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривають.

07.01.2025 до УДМС України у Волинській області надійшло клопотання УСБУ у Волинській області №54/2/14 від 03.01.2025 про скасування посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_1 , в якому було зазначено про результати перевірки, а саме:… подальше перебування на території України громадянки рф ОСОБА_1 може призвести до негативних наслідків, зважаючи на вчинення нею протиправних дій у сфері незаконного обігу наркотичних речовин та схильність її до повторних злочинних дій, які загрожують національній безпеці, громадському порядку, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Відповідач звертає увагу, що 28.01.2025 до ДМС України надійшло клопотання УСБУ у Волинській області №54/2-148 від 23.01.2025 про скасування посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.

За результатами розгляду вищезазначеного клопотання 04.02.2025 ДМС України було надіслано лист №8.1- 215/8.1.1-25 до УДМС у Волинській області для прийняття рішення з урахуванням інформації, наданої УСБУ у Волинській області.

В подальшому, на підставі підпункту 7 пункту 61 Порядку №322 11.02.2025 першим заступником начальника УДМС України у Волинській області Пахолюком О.М. було прийнято рішення №0732 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання громадянці російської федерації ОСОБА_1 , копія якого була видана заявниці під розписку 11.02.2025.

З огляду на вищевикладене, відповідач вважає, що оскаржуване рішення УДМС у Волинській області є обґрунтованим та прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання УДМС у Волинській області повторно розглянути заяву громадянки рф ОСОБА_1 від 14.11.2024 щодо оформлення (видачі) посвідки на тимчасове проживання та оформити і видати посвідку на тимчасове проживання в Україні, відповідач зазначає, що згідно п.62 Порядку №322 іноземці та особи без громадянства мають право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм було відмовлено в оформленні чи видачі посвідки. Вищезазначена інформація зазначена в оспорюваному рішенні та доведена до відома позивачки.

За змістом статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у відзиві на позовну заяву відповідач викладає виключно заперечення проти позову, відзив не може містити будь-яких заяв чи клопотань, позаяк заяви та клопотання учасники справи подають окремо у письмовій формі із зазначенням підстав та з дотриманням інших вимог статті 167 КАС України. Отже, заявлене у відзиві УДМС України у Волинській клопотання про здійснення розгляду справи за участю представника відповідача не підлягало судом вирішенню по суті.

Третя особа через систему Електронний суд надала пояснення щодо позову, в яких покликається на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, оскільки УСБУ у Волинській області проінформувало УДМС України у Волинській області листом №54/2-147 від 23.01.2025 про встановлені факти протиправної діяльності громадянки рф ОСОБА_1 на території України та про оцінку такої діяльності як такої, що становить загрозу національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.

Рішення УДМС України у Волинській області про відмову у видачі посвідки, на думку третьої особи, є обґрунтованим та ухваленим з дотриманням вимог чинного законодавства України (а.с.26-28).

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою російської федерації, що підтверджується паспортом рф № НОМЕР_3 (а.с.7).

13.12.2023 позивачці видана органом 0701 посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_4 зі строком дії до 12.12.2024 (а.с.8).

13.11.2024 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою-анкетою для обміну посвідки на тимчасове проживання, в якій просила оформити посвідку на тимчасове проживання (обмін) (а.с.46).

21.11.2024 УДМС у Волинській області було прийняте рішення про оформлення посвідки строком дії до 21.11.2025 (а.с.46зворот).

11.02.2025 УДМС у Волинській області прийняло рішення №00732 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання. Підставою для прийняття такого рішення зазначено підпункт 7 пункту 61 Порядку №322 (а.с.10).

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 26 Конституції України передбачено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 №3773-VI (далі Закон №3773-VI) визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Частиною першою статті 4 Закону №3773-VI визначено, що іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України «Про імміграцію» іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України (ч.14 ст.4 Закону №3773-VI).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону №3773-VI возз`єднання сім`ї - в`їзд та тимчасове або постійне проживання в Україні членів сім`ї іноземця або особи без громадянства, які проживають в Україні на законних підставах та можуть підтвердити відповідними документами наявність достатнього фінансового забезпечення для утримання членів сім`ї в Україні, з метою спільного проживання сім`ї незалежно від того, коли виникли сімейні відносини - до чи після прибуття іноземця або особи без громадянства до України.

Згідно з абзацом 6 частини першої статті 15 Закону №3773-VI в`їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства, які перебувають у шлюбі з громадянами України, здійснюється за паспортним документом та посвідкою на тимчасове проживання.

Отже, Закон №3773-VI передбачає право для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України з метою возз`єднання сім`ї за наявності укладеного шлюбу з громадянином/громадянкою України та посвідки на тимчасове проживання.

Строк дії посвідки на тимчасове проживання для відповідних категорій іноземців та осіб без громадянства становить, зокрема, в усіх інших випадках, визначених статтею 4 цього Закону, - відповідно до поданих документів, але не більш як на один рік (п.5 ч.1 ст.5-1 Закону №3773-VI).

Механізм оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання передбачений Порядком №322.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №322 посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні. Посвідка виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Підпунктом 1 пункту 3 Порядку №322 встановлено, що посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які на законних підставах тимчасово перебувають на території України та які, досягли 16-річного віку або не досягли 16-річного віку, але самостійно прибули в Україну з метою навчання, - на підставі заяв-анкет, поданих ними особисто.

Посвідка видається на строк відповідно до поданих документів, але не більш як на один рік, крім випадків, визначених цим пунктом (п.4 Порядку №322.)

Згідно з пп.3 п.7 Порядку №322 у разі закінчення строку дії посвідки здійснюється її обмін.

При цьому, посвідка підлягає вилученню в разі, зокрема, закінчення строку її дії або прийняття рішення про обмін посвідки до закінчення строку її дії (пп.7 п.71 Порядку №322).

Відповідно до пункту 9 Порядку №322 оформлення (у тому числі замість втраченої або викраденої), обмін посвідки здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» (далі - Центр).

Положеннями пунктів 21, 22 Порядку №322 визначено, що працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.

У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі.

Іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм було відмовлено в прийнятті документів, за умови дотримання строків, визначених пунктами 17 і 19 цього Порядку.

У разі відповідності поданих документів вимогам цього Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта з використанням кваліфікованого електронного підпису та із застосуванням засобів Реєстру формує заяву-анкету (в тому числі здійснює отримання біометричних даних, параметрів). Реєстрація заяви-анкети здійснюється із застосуванням засобів Реєстру під час її формування.

До заяви-анкети вноситься інформація про номер контактного телефону заявника та адресу особистої електронної пошти.

Згідно з пунктами 35 та 36 Порядку №322 після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється посвідка, а також перевірку інформації, зазначеної нею в заяві-анкеті, та поданих документів.

Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру, та відомчої інформаційної системи ДМС.

Перевірка законності перебування іноземця або особи без громадянства на території України здійснюється з використанням засобів інтегрованої міжвідомчої інформаційно-комунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, «Аркан» або шляхом надсилання запитів до Адміністрації Держприкордонслужби, відповідь на які Адміністрація Держприкордонслужби надає протягом трьох робочих днів з дня надходження такого запиту.

У разі необхідності підтвердження відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть до Мін`юсту в електронній формі захищеними каналами зв`язку надсилаються відповідні запити, відповідь на які Мін`юст надає протягом трьох робочих днів з дня надходження таких запитів. У разі відсутності можливості надіслання запитів у електронній формі запити надсилаються у паперовій формі.

Перевірка наявності інформації, яка може бути підставою для відмови в оформленні чи видачі посвідки відповідно до підпункту 7 пункту 61 цього Порядку, перевіряється за автоматизованими інформаційними та довідковими системами, реєстрами та базами МВС, Національної поліції, Інтерполу, а також шляхом надсилання запитів до регіональних органів СБУ (крім осіб, оформлення віз яким здійснювалося за погодженням з компетентними органами), які надають відповідь протягом семи робочих днів з дня надходження такого запиту.

Перевірка інформації щодо застосування до іноземця або особи без громадянства санкцій відповідно до Закону України «Про санкції» здійснюється з використанням Державного реєстру санкцій.

У разі необхідності підтвердження інших відомостей про іноземця або особи без громадянства або дійсності поданих ними документів надсилаються запити до відповідних державних органів або їх територіальних органів (підрозділів), які надають відповідь протягом трьох робочих днів з дня надходження такого запиту.

Відповідно до пункту 41 Порядку №322 працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, на якого згідно з його службовими обов`язками покладаються функції з оформлення посвідки, вчиняє дії, передбачені пунктами 35 і 36 цього Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи.

Згідно з пунктом 42 Порядку №322 рішення про оформлення, обмін посвідки приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих ними документів та у разі відсутності підстав для відмови в її оформленні не пізніше ніж протягом десятого робочого дня з дати прийняття документів.

Пункт 61 Порядку №322 містить вичерпний перелік підстав для відмови в оформленні та видачі посвідки, серед яких є така підстава: отримано від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу інформацію про те, що дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, чи іноземець або особа без громадянства вчинили злочин проти миру, воєнний злочин або злочин проти людяності, як їх визначено в міжнародному праві, або розшукуються у зв`язку з учиненням діяння, що відповідно до законів України визнається тяжким злочином (підпункт 7 пункту 61 Порядку №322).

Копія рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки із зазначенням причин відмови не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття видається іноземцеві або особі без громадянства під розписку чи надсилається рекомендованим листом такій особі і приймаючій стороні (пункт 62 Порядку №322).

Аналізуючи вищенаведені приписи чинного законодавства, слід дійти висновку, що підрозділи ДМСУ мають повноваження щодо перевірки обставин, вказаних у заяві-анкеті особи та доданих до неї документів, у тому числі, і шляхом надсилання запитів до відповідних державних органів або їх територіальних органів, та саме на територіальні органи ДМС покладено обов`язок прийняття рішень за такими заявами.

Як вбачається з обставин справи, оскаржуване рішення від 11.02.2025 №0732 прийнято відповідачем на підставі підпункту 7 пункту 61 Порядку №322.

Зокрема, прийняттю оскаржуваного рішення передували дії відповідача, які полягали в отриманні відомостей, передбачених підпунктом 7 пункту 61 Порядку №322, шляхом направлення запиту до УСБУ у Волинській області від 14.11.2024 відносно ОСОБА_1 з метою перевірки наявності або відсутності інформації про те, що дії зазначеного іноземця можуть загрожувати національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні (а.с.73).

Протягом 7 робочих днів відповідь від УСБУ у Волинській області до відповідача не надійшла, а тому 21.11.2024 на виконання вимог пункту 42 Порядку №322 начальником відділу з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства ОСОБА_3 прийнято рішення про оформлення посвідки ОСОБА_1 та видано позивачу посвідку на тимчасове проживання (а.с.46 зворот, 74).

Разом з тим, 12.12.2024 до УДМС у Волинській області надійшов лист УСБУ у Волинській області за №54/2/1530 від 09.12.2024, яким було повідомлено, що заходи з перевірки наявності або відсутності підстав для відмови в обміні посвідки на тимчасове проживання на території України громадянці рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривають. Про результати перевірки буде проінформовано додатково (а.с.75).

07.01.2025 до УДМС України у Волинській області надійшло клопотання УСБУ у Волинській області №54/2/14 від 03.01.2025, в якому відповідно до підпункту 4 пункту 63 Постанови №322 третя особа просила розглянути питання щодо скасування посвідки на тимчасове проживання на території України громадянці рф ОСОБА_1 (а.с.76-77).

Клопотання обґрунтоване тим, що в ході перевірки встановлено, що 22.05.2021 ОСОБА_1 при перетині українсько-російського кордону в ППр «Гоптівка» намагалася незаконно, з приховуванням від митного контролю, у ручній поклажі, перемістити на територію росії наркотичну речовину вагою 60 грам та була викрита співробітниками ДПС України.

23.05.2021 слідчим відділом УСБУ в Харківській області внесені до ЄРДР відомості №00000098 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 та ч.1 ст.309 КК України про вчинення злочину громадянкою рф ОСОБА_1 , особі оголошено підозру.

29.09.2021 Дергачівським районним судом Харківської області громадянка рф ОСОБА_1 була засуджена за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 та ч.1 ст.309 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі терміном на п`ять років з конфіскацією наркотичних засобів, і на підставі ст.75 КК України звільнена з іспитовим терміном на три роки.

З огляду на викладене третя особа виснувала, що зважаючи на вчинення протиправних дій громадянкою рф ОСОБА_1 у сфері незаконного обігу наркотичних речовин та схильність її до повторних злочинних дій, які загрожують національній безпеці, громадському порядку, захисту прав і законних інтересів громадян України, подальше її перебування на території України може призвести до негативних наслідків.

У відповідь на клопотання УСБУ у Волинській області від 03.01.2025 №54/2/14 відповідач листом від 13.01.2025 за №0701.3.1-280/0701.1.2-25 повідомив, що не вбачає підстав для скасування посвідки на тимчасове проживання на території України для громадянки ОСОБА_1 (а.с.78).

УСБУ у Волинській області листом від 23.01.2025 №54/2/147 надіслало клопотання про скасування посвідки на тимчасове проживання на території України громадянці рф ОСОБА_1 . Державній міграційній службі України (а.с.81), зміст якого тотожний попередньому (а.с.80-82).

За результатами розгляду вищезазначеного клопотання 04.02.2025 ДМС України було надіслано лист №8.1- 215/8.1.1-25 до УДМС у Волинській області для прийняття рішення з урахуванням інформації, наданої УСБУ у Волинській області (а.с.79).

На підставі підпункту 7 пункту 61 Порядку №322 11.02.2025 першим заступником начальника УДМС України у Волинській області Пахолюком О.М. було прийнято рішення №0732 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання громадянці російської федерації ОСОБА_1 , копія якого була видана заявниці під розписку 11.02.2025 (а.с.88).

Відповідно до частин першої, другої статті 2 Закону України «Про Службу безпеки України» від 25.03.1992 №2229-XII (далі Закон №2229-XII) на Службу безпеки України покладається у межах визначеної законодавством компетенції захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці.

До завдань Служби безпеки України також входить попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень проти миру і безпеки людства, тероризму та інших протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України.

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 24 Закону №2229-XII Служба безпеки України відповідно до своїх основних завдань зобов`язана брати участь у розробці заходів і вирішенні питань, що стосуються в`їзду в Україну та виїзду за кордон, перебування на її території іноземців та осіб без громадянства, прикордонного режиму і митних правил, приймати рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцю або особі без громадянства, про скорочення строку тимчасового перебування іноземця та особи без громадянства на території України, про примусове повернення іноземця або особи без громадянства в країну походження або третю країну.

Тобто, саме на Службу безпеки України, як на орган, що наділений унікальною компетенцією надавати оцінку наявності в діях відповідних суб`єктів загроз (реальних та/або потенціальних) національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України, покладено обов`язок, в тому числі вживати заходи превентивного характеру з метою протидії розвідувальній, розвідувально-підривній діяльності проти України. Тим більше в умовах воєнного стану.

Разом з тим, суд зауважує, що оскільки лист Служби безпеки України, наданий в межах своєї компетенції, не містить ознак управлінського акта з регулюючим впливом на права чи законні інтереси інших суб`єктів права та не може бути самостійним предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства, тож обґрунтованість зазначеної у такому листі інформації має перевірятися органом ДМС як суб`єктом управлінської діяльності, який на підставі цього листа приймає рішення, що є предметом перевірки у адміністративному судочинстві.

У свою чергу рішення ДМС як суб`єкта управлінської діяльності повинно відповідати критеріям, наведеним у частині другій статті 2 КАС України, розуміння змісту вимог щодо дотримання яких має бути однаковим для усіх суб`єктів управлінської (адміністративної) діяльності, що регулюється іншими нормативними актами.

Зокрема, якщо йдеться про критерій обґрунтованості рішення ДМС, то таке рішення має прийматися з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття (вчинення дій). Дискреція дозволяє адміністративному органу прийняти найбільш зважене в конкретних умовах рішення, засноване на особистих (власних) оцінках обставин, а не на чіткому приписі норми права, (не формально).

Подібний підхід застосовано у постановах Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №480/296/19, у справі №25.01.2024 у справі №160/1521/23, від 04.04.2024 у справі №380/7720/23, від 12.06.2025 у справі №160/632/23.

Суд зазначає, що за загальними вимогами, які висуваються до актів суб`єктів владних повноважень, як актів правозастосування, є їхня обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав (фактичних і юридичних) його прийняття, а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Так, загальне посилання відповідача у рішенні на положення підпункту 7 пункту 61 Порядку №322 не свідчить про обґрунтованість такого рішення, оскільки ставить заявника у стан правової невизначеності щодо підстав відмови у видачі посвідки на тимчасове проживання, що є неприпустимим.

Таким чином сам по собі факт дотримання відповідачем процедури прийняття оскаржуваного рішення без його належного обґрунтування не може бути достатньою та безумовною підставою для висновку про правомірність оскаржуваного рішення.

Суд зазначає, що під час розгляду справи не встановлено інформації/доказів, тощо про вчинення дій позивачкою, які загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, або про вчинення злочину проти миру, воєнного злочину або злочину проти людяності, як їх визначено в міжнародному праві, або позивачка розшукується у зв`язку з учиненням діяння, що відповідно до законів України визнається тяжким злочином.

Наявність у позивача судимості за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 та ч.1 ст.309 КК України, жодним чином не вказує на вчинення позивачем дій, які загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Крім того, суд зауважує, що встановлені УСБУ у Волинській області обставини, які зазначені в клопотанні від 03.01.2025 №54/2/14 щодо скасування посвідки ОСОБА_1 , мали місце у 2021 році та були відомі третій особі, проте такі обставини не слугували перешкодою для видачі позивачу посвідки на тимчасове проживання у 2022-2023 роках, позаяк УСБУ у Волинській області зазначало про відсутність відомостей, за якими відповідач міг здійснити відмову в обміні посвідки, про що зазначено в листі УДМС у Волинській області від 13.01.2025 (а.с.85-85).

Розглядаючи вказаний спір, суд враховує статтю 8 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, «Право на повагу до приватного і сімейного життя», за якою кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів, які б свідчили, що рішення від 11.02.2025 №0732 про відмову у в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання прийняте відповідно до норм законодавства, з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для їх вчинення.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що взаємопов`язані позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача у оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання від 11.02.2025 №0732, зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.11.2024 щодо оформлення (видачі) посвідки на тимчасове проживання та оформити і видати посвідку на тимчасове проживання в Україні слід задовольнити.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 243-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання від 11.02.2025 №0732.

Зобов`язати Управління Державної міграційної служби України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.11.2024 щодо оформлення (видачі) посвідки на тимчасове проживання та оформити і видати посвідку на тимчасове проживання в Україні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України у Волинській області судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча одинадцять грн 20 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 );

Відповідач: Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (43025, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Градний Узвіз, 4, );

Третя особа: Управління Служби безпеки України у Волинській області (43005, Волинська обл., м.Луцьк, просп.Василя Мойсея, 4, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій