Справа № 440/9712/23
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 р. Справа № 440/9712/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2025, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, м. Полтава, по справі № 440/9712/23

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (далі відповідач), в якій просив суд:

- визнати протиправним неприйняття Управлінням державної міграційної служби України у Полтавській області у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства Російської федерації;

- зобов`язати Управління державної міграційної служби України у Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо прийому у нього декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства Російської федерації - з врахуванням висновків суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 по справі № 440/9712/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (вул. Пушкіна, буд. 63, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною відмову Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області у прийнятті у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства Російської Федерації.

Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо прийому у нього декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства Російської Федерації із врахуванням висновків суду.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2023 по справі № 440/9712/23 апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області - залишено без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 по справі № 440/9712/23 - залишено без змін.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.01.2024 по справі № 440/9712/23 заяву представника позивача про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 у справі №440/9712/23 - повернуто заявнику.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 по справі №440/9712/23 визнано протиправними дії Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, вчинені при виконанні рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 у справі № 440/9712/23, в частині відмови ОСОБА_1 у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства з тих самих підстав без урахування висновків суду.

Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню пункту 9 частини 1 статті 129, статті 129-1 Конституції України, статті 370 КАС України при виконанні рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 у справі № 440/9712/23 та розгляду звернення ОСОБА_1 щодо подання декларації про відмову від іноземного громадянства.

Про вжиті заходи повідомити Полтавський окружний адміністративний суд протягом місяця з дня отримання окремої ухвали.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 заяву Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

Визнано виконавчий лист №440/9712/23, виданий Полтавським окружним адміністративним судом 19.12.2023, щодо зобов`язання Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо прийому у нього декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства Російської Федерації із врахуванням висновків суду, - таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2024 ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року по справі №440/9712/23 скасовано.

Ухвалено постанову, якою у задоволенні заяви Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.

26.04.2024 представником позивача до суду подано клопотання про встановлення судового контролю за виконанням окремої ухвали суду у справі № 440/9712/23, шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення - Окремої ухвали.

01.05.2024 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду в задоволенні клопотання представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням окремої ухвали суду у справі № 440/9712/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДМС України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2024 ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року по справі №440/9712/23 змінено, виклавши її мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про відвід судді Алєксєєвої Н.Ю. у справі №440/9712/23.

06.09.2024 представником позивача до суду подано клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 у справі № 440/9712/23, шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення протягом 10 днів з дня отримання ухвали.

Ухвалою суду від 05.11.2024 в задоволенні клопотання представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 440/9712/23 відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024 ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі № 440/9712/23 скасовано.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі № 440/9712/23 задоволено частково.

Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 р. у справі № 440/9712/23 протягом 30 (тридцяти) днів з моменту отримання ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2024 р.

13.01.2025 Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області надано до суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 по справі № 440/9712/23 прийнято поданий Управлінням Державної міграційної служби України в Полтавській області звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 у справі № 440/9712/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2025 ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 по справі № 440/9712/23 - залишено без змін.

Справа надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 29.04.2025.

05.03.2025 Управлінням Державної міграційної служби України в Полтавській області звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.05.2025 заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без руху, заявнику надано десятиденний строк для усунення недоліків заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду клопотання про поновлення пропущеного строку.

08.05.2025 від заявника надійшло клопотання про поновлення строку на звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яке обґрунтоване тим, що 29.01.2025 адвокатом Тарасенко Д.Ю. повідомлено на офіційну електронну адресу УДМС, що 28.01.2025 ОСОБА_1 відправлено паспорт громадянина рф та закордонний паспорт рф до Посольства російської федерації в Республіці Молдова, оскільки направити його напряму до рф він не має можливості через відсутність поштового сполучення та додано митну декларацію, що датована 28.01.2025 з описом вкладення, що містить реквізити паспортних документів. У зв`язку з чим 06.02.2025 УДМС за вихідним №5301.14-753/53.1-25 повідомлено адвоката Тарасенко Д.В., про відсутність підстав вважати виконаним ОСОБА_1 взятих ним зобов`язань та про необхідність надання ним додаткових документів. 06.02.2025 на електронну адресу УДМС у Полтавській області адвокатом Тарасенко Д.Ю. надано додаткові пояснення до яких долучено: копію паспорта рф ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 , виданого 18.07.2017 та копію заяви ОСОБА_1 , що надіслані ним до консульської установи російської федерації в республіці Молдова. Таким чином лише після 06.02.2025 шляхом співставлення реквізитів паспортних документів, що зазначені в митній декларації від 28.01.2025 із копією паспорту (громадянина російської федерації № НОМЕР_1 ), який долучено 06.02.2025 адвокатом Тарасенко Д.В. УДМС могло стати відомо та стало достеменно відомо про наявність у ОСОБА_1 внутрішнього паспорту громадянина рф. Крім того, вважає, що не може братися до уваги інформація, як доказ за нововиявленими обставинами, належність якої не можливо підтвердити, зокрема та, яка була вказана в митній декларації від 28.01.2025. На думку заявника, лише 06.02.2025 після надання позивачем копії паспорта рф ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 виданого 18.07.2017 та копії заяви ОСОБА_1 , яку надіслано ним до консульської установи російської федерації в республіці Молдова, УДМС мало підстави стверджувати про наявність нововиявлених обставин відповідно до статті 361 КАС України та надати відповідні докази до суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 року визнано неповажними причини пропуску Управлінням Державної міграційної служби України в Полтавській області строку звернення до суду із заявою про перегляд рішення суду від 15.08.2023 за нововиявленими обставинами, викладені у клопотанні, та у задоволенні клопотання про поновлення цього строку - відмовлено.

Заяву Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без розгляду.

Відповідач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 року у справі №440/9712/23 скасувати та повернути зазначену заяву до суду першої інстанції для відкриття провадження та продовження судового розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що станом на 28.01.2025 року в УДМС в Полтавській області були відсутні достатні підстави для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки Управлінню не було відомо, чи мав позивач паспорт на момент попереднього судового розгляду. Як доказ цих обставин є копія паспорту громадянина російської федерації. Лише 06.02.2025 після надання позивачем копії паспорта рф ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 виданого 18.07.2017 та копії заяви ОСОБА_1 , яку надіслано ним до консульської установи російської федерації в республіці Молдова, УДМС стало відомо, що є підстави стверджувати про наявність нововиявлених обставин відповідно до статті 361 КАС України та надати відповідні докази до суду. З урахуванням викладеного, відповідач зазначив, що що перебіг процесуального стоку звернення в порядку статті 361 КАС України почав обчислюватися з моменту отримання паспорта рф ОСОБА_1 за №.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, зокрема, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участю, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції, залишаючи без розгляду заяву відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, дійшов висновку, що вказана заява подана з пропуском строку, встановленого частиною першою статті 363 КАС України.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно з п. 1 ч.2 ст.361 КАС України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст.361 КАС України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.363 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин.

Частиною 4 ст.366 КАС України встановлено, що крім випадків, визначених статтею 169 цього Кодексу, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами також повертається заявникові без розгляду, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 363 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.

З доводів заяви відповідача, 06.02.2025 після надання позивачем копії паспорта рф ОСОБА_1 за № виданого 18.07.2017 та копії заяви ОСОБА_1 , яку надіслано ним до консульської установи російської федерації в республіці Молдова, УДМС стало відомо, що є підстави стверджувати про наявність нововиявлених обставин відповідно до статті 361 КАС України та надати відповідні докази до суду.

В той же час, з матеріалів справи встановлено, що на виконання взятого при подачі декларації про відмову від іноземного громадянства зобов`язання повернути російські паспорти до уповноваженого органу рф, 28.01.2025 ОСОБА_2 відправив свій паспорт громадянина рф та закордонний паспорт рф до Посольства російської федерації в Республіці Молдова, оскільки направити його напряму до рф він не має можливості через відсутність поштового сполучення.

Докази повернення паспортів були подані до УДМС в Полтавській області разом із відповідною заявою в той же день 28.01.2025.

Тобто, про факт наявності у ОСОБА_1 внутрішнього російського паспорта, який він станом на 28.01.2025 вже повернув до уповноваженого органу рф, УДМС в Полтавській області стало відомо ще 28.01.2025.

Враховуючи, що наявність у позивача паспорту громадянина рф, є визначеною відповідачем нововиявленою обставиною, то перебіг строку на звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розпочинається 29.01.2025, який завершувався 27.02.2025.

Натомість, з відповідною заявою позивач звернувся лише 05.03.2025, що підтверджується відтиском реєстраційного штампу суду першої інстанції (т. 6 а.с.137).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.05.2025 заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без руху, заявнику надано десятиденний строк для усунення недоліків заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду клопотання про поновлення пропущеного строку.

08.05.2025 від заявника надійшло клопотання про поновлення строку на звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яке обґрунтоване тим, що 29.01.2025 адвокатом Тарасенко Д.Ю. повідомлено на офіційну електронну адресу УДМС, що 28.01.2025 ОСОБА_1 відправлено паспорт громадянина рф та закордонний паспорт рф до Посольства російської федерації в Республіці Молдова, оскільки направити його напряму до рф він не має можливості через відсутність поштового сполучення та додано митну декларацію, що датована 28.01.2025 з описом вкладення, що містить реквізити паспортних документів. У зв`язку з чим 06.02.2025 УДМС за вихідним №5301.14-753/53.1-25 повідомлено адвоката Тарасенко Д.В., про відсутність підстав вважати виконаним ОСОБА_1 взятих ним зобов`язань та про необхідність надання ним додаткових документів. 06.02.2025 на електронну адресу УДМС у Полтавській області адвокатом Тарасенко Д.Ю. надано додаткові пояснення до яких долучено: копію паспорта рф ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 , виданого 18.07.2017 та копію заяви ОСОБА_1 , що надіслані ним до консульської установи російської федерації в республіці Молдова. Таким чином лише після 06.02.2025 шляхом співставлення реквізитів паспортних документів, що зазначені в митній декларації від 28.01.2025 із копією паспорту (громадянина російської федерації № НОМЕР_1 ), який долучено 06.02.2025 адвокатом Тарасенко Д.В. УДМС могло стати відомо та стало достеменно відомо про наявність у ОСОБА_1 внутрішнього паспорту громадянина рф. Крім того, вважає, що не може братися до уваги інформація, як доказ за нововиявленими обставинами, належність якої не можливо підтвердити, зокрема та, яка була вказана в митній декларації від 28.01.2025. На думку заявника, лише 06.02.2025 після надання позивачем копії паспорта рф ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 виданого 18.07.2017 та копії заяви ОСОБА_1 , яку надіслано ним до консульської установи російської федерації в республіці Молдова, УДМС мало підстави стверджувати про наявність нововиявлених обставин відповідно до статті 361 КАС України та надати відповідні докази до суду.

Так, відповідно до ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Згідно з ч. 1 ст.121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку перегляду судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

З урахуванням викладеного вище, доводи відповідача які викладені в заяві про поновлення процесуального строку та в апеляційній скарзі, щодо отриманого листа адвоката Тарасенко Д.Ю. від 06.02.2025, як день коли УДМС в Полтавській області дізналося про факт наявності у ОСОБА_1 внутрішнього паспорта громадянина російської федерації № НОМЕР_1 , колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки лист від 06.02.2025 адвокатом надіслано відповідачу на виконання вимоги від 06.02.2025 вих. №5301.14-753/53.1-25 про надання додаткових пояснень до яких долучено: копію паспорта рф ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 виданого 18.07.2017 та копію заяви ОСОБА_1 , яку надіслано ним до консульської установи російської федерації в республіці Молдова.

Водночас, про наявність у ОСОБА_1 внутрішнього російського паспорта, який він вже повернув до уповноваженого органу рф, УДМС в Полтавській області стало відомо ще 28.01.2025.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що про існування обставин для перегляду рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 за нововиявленими обставинами, заявник дізнався 28.01.2025, та отримання заявником паперової копії такого паспорта не змінює ту обставину, що про його існування заявнику стало відомо 28.01.2025.

При цьому, колегія суддів зазначає, що на дату отримання відповідачем копії паспорту позивача (06.02.2025 р.), строки звернення до суду з заявою з часу обізнаності відповідача про наявність такого паспорту, ще не закінчилися, та відповідачем не наведені поважні причини, які не дозволяли йому в строки до 27.02.2025 звернутися до суду з відповідною заявою.

За таких обставин, відповідачем не було надано до суду першої інстанції належних обґрунтувань поважності причин пропуску такого строку, за яких суд міг би вирішити питання про поновлення встановленого ст.363 КАС України строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Наведені відповідачем обґрунтування пропуску встановленого ст.363 КАС України строку на звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не свідчать, що такий строк було пропущено з поважних причин, внаслідок чого колегія суддів не знаходить підстав для його поновлення.

Наведені відповідачем обставини жодним чином не перешкоджали йому подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в межах встановленого п.1 ч.1 ст.363 КАС України строку, а тому наведені ним підстави для поновлення встановленого законодавством строку не можуть бути визнані судом поважними.

З огляду на викладене , враховуючи положення ч.4 ст.366 КАС України, беручи до уваги, що суд першої інстанції вірно відхилив доводи клопотання позивача про поновлення встановленого ч.1 ст.363 КАС України строку, ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 про залишення без розгляду заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 у справі № 440/9712/23 постановлена судом першої інстанції у відповідності до положень процесуального законодавства.

Беручи до уваги викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставини, з огляду на неповажність наведених позивачем причин пропуску такого строку, а тому вірним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення без розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі ч.4 ст.366 КАС України.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала Полтавського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо заяви представника позивача про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн., понесених позивачем під час розгляду апеляційної скарги відповідача, то колегія суддів зазначає таке.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 132 КАС України визначено види судових витрат.

Згідно з частинами першою і другою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Колегія суддів акцентує увагу, що питання розподілу судових витрат не є вимогою адміністративного позову, яка направлена на захист порушених суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів позивача. Розподіл судових витрат має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом.

У цій справі відповідач у порядку статті 362 КАС України звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка за приписами цієї статті може бути подана учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 КАС України, у разі залишення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення інші учасники справи можуть вимагати компенсації особою, яка її подала, судових витрат, понесених ними під час провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Отже, вказаною нормою передбачена можливість компенсації особі понесених судових витрат у разі розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами по суті та залишення її без задоволення.

Колегія суддів звертає увагу, що вимога позивача ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу з відповідача, не відповідає вимогам частини 3 статті 369 КАС України, яка передбачає компенсацію судових витрат у разі залишення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення.

Тобто, у контексті наведеного, колегія суддів констатує, що хоч мотиви заяви відповідача стосуються перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, однак заяву по суті вирішено не було, судове рішення за наслідками її розгляду прийнято не було, у відповідності до ст. 368 КАС України.

Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами було залишено без розгляду, з мотивів пропущення строку подання такої заяви (ч. 4 ст. 366 КАС України), провадження за нововиявленими обставинами у справі №440/9712/23 відкрито не було.

Крім того, ст. 139 КАС України передбачена компенсація судових витрат у разі залишення без розгляду позову внаслідок необґрунтованих дій позивача (ч. 10 наведеної статті).

В той же час, вказані норми не передбачають компенсацію судових витрат позивачу, внаслідок залишення без розгляду заяви відповідача про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Посилання позивача на висновки Великої Палати Верховного Суду стосуються правовідносин у господарських справах та щодо судового контролю.

Наведене не може свідчити про відповідну релевантність справ.

За таких обставин правові підстави здійснення розподілу судових витрат, зокрема пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги позивачу під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про залишення без розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, відсутні.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 по справі № 440/9712/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова