Справа № 352/38/25
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 352/38/25 пров. № А/857/22593/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кузьмича С.М., Мікули О.І.,

з участю секретаря Клим О.Ю.,

представника відповідача Бірюкова Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 19 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

суддя в 1-й інстанції Струтинський Р.Р.,

час ухвалення рішення 19.05.2025 року,

місце ухвалення рішення м.Тисмениця,

дата складання повного тексту рішення 19.05.2025 року

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 19 травня 2025 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що згідно наявних облікових даних АІТС «Оберіг» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відома адреса проживання АДРЕСА_1 , перебуває на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_3 , не має права на відстрочку від призову на військову службу по мобілізації, перебував в адміністративному розшуку по 22.11.2024, за висновком ВЛК від 20.11.2024 придатний до служби у тилових частинах забезпечення та ТЦК, підлягає призову. За результатами розгляду справи тимчасово виконуючим обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 було винесено постанову №1181 від 10.12.2024, відповідно до якої за вчинене адміністративне правопорушення постановлено накласти на громадянина ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі 17 тис. грн. Другий примірник постанови було надіслано позивачу засобом поштового зв`язку АТ «Укрпошта» 10.12.2024 згідно квитанції поштового відправлення. Позивач будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув. Клопотань про перенесення розгляд справи не заявляв. Відповідно справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 розглядалася без нього за наявними матеріалами та доказами. Окрім цього факт належного повідомлення про час та місце розгляду справи підтверджується отриманням позивачем другого примірника протоколу на руки. Під час розгляду справи посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 фізично не могли перешкодити ОСОБА_1 користуватися правами передбаченими ст. 268 КУпАП, так як ОСОБА_1 не прибув на розгляд справи.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 19 травня 2025 року скасувати та прийняти постанову, якою в позові відмовити.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце. У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності.

При цьому, колегія суддів відхиляє клопотання позивача про відкладення розгляду справи, оскільки його явка в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою і обставини, в його клопотанні суд не визнає поважними, оскільки в пазі неможливості явки можливо забезпечити розгляд справи з участю позивача за допомогою відеоконференцзвязку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що згідно примітки до ст. 210 КУпАП, згідно якої, ст. 210-1 КУпАП не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Відповідачем ж не надано доказів, які б підтверджували неможливість отримання ним відомостей щодо персональних даних ОСОБА_1 у спосіб, установлений в примітці до ст. 210 КУпАП. Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Колегією суддів встановлено, що оскаржуваною постановою №1181 від 10.12.2024 в справі про адміністративне правопорушення т.в.о.начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Позивач визнаний винним у тому, що під час перевірки військово-облікового документа та звірки облікових даних з даними реєстру Оберіг, виявлено розбіжності та неточні дані, а саме ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 та не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності указу Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною радою України, свої персональні дані, а саме місце проживання, номер мобільного телефону, адрес Е-пошти, через ЦНАП або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, оновивши свої дані 03.08.2024 згідно витягу АІТС «Оберіг», тобто, не виконавши вимоги прикінцевих та перехідних положень Закону України №3633 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», а саме встановлено обов`язок громадян України, які перебувають на військовому обліку, протягом 60 днів із дня набрання чинності цим законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, чим порушив абз. 7 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і вчинив це в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи.

Відповідно до абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно пп. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Положеннями п. 1 ч. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3633-ІХ від 11.04.2024 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку", який набрав чинності 18 травня 2024 року, визначено, що під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 03 березня 2022 року № 2105-IX, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Відповідно до ч.1 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 3 ст.210-1 КУпАП передбачено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим кодексом та іншими законами України.

Згідно з статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як передбачено статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, враховуючи вимоги абз.7 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», всі військовозобов`язані, крім тих що відносяться до абз.2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Нормами вказаного Закону визначено 60-денний строк для уточнення облікових даних, останній день якого припадав на 16.07.2024.

Колегія суддів наголошує, що чинним законодавством передбачено три способи, якими громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме,

- через центр надання адміністративних послуг;

- через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

- у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Оскільки, як вбачається з протоколу та постанови, ОСОБА_1 протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України № 3633-ІХ від 11 квітня 2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (тобто в період з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року включно) не уточнив свої військово-облікові дані відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3633-ІХ, а саме адресу проживання, номери засобів зв`язку, адрес електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, у разі перебування на території України - шляхом самостійного прибуття до ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до ЦНАП, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності), чим порушив вимоги підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3633-ІХ, частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзац 7 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відтак колегія суддів зазначає, що такі дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані відповідачем за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

03.12.2024 року начальником відділення військового обліку та бронювання майором ОСОБА_3 , як уповноваженою особою згідно Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №27 від 01.04.2024 був складений протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП №9/4252 від 03.12.2024, в описовій частині якого було зазначено: «що 03.12.2024 о 12 год. 45 хв громадянин ОСОБА_1 , прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час перевірки військово-облікового документа та звірки військово-облікових даних громадянина ОСОБА_1 з даними АІТС «Оберіг» було виявлено, що громадянин ОСОБА_1 не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_4 та не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженого Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим порушив абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і вчинив це в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП». ОСОБА_1 було доведено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та відомості щодо місця та часу розгляду справи, про що ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом, отримавши другий примірник протоколу. До протоколу №9/4252 від 03.12.2024 були долучені докази, а саме: копія витягу згенеровану через АІТС «Оберіг», де зазначено дату уточнення даних. Варто зауважити, що у позивача була можливість ознайомитися із зазначеними доказами та витребувати їх під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, проте позивач цього не зробив. Ознайомившись зі змістом протоколу позивач пояснень та зауважень щодо змісту протоколу не надав, отримавши другий примірник протоколу на руки, про що своїми підписами засвідчив сам позивач та майор ОСОБА_3 . Розгляд справи про адміністративне правопорушення був призначений на 10 год. 00 хв. 10 грудня 2024 року в приміщені кабінету №11 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивачу було надано 6-ти денний строк щоб підготуватися до розгляду справи, заявити клопотання, витребувати матеріали справи, ознайомитися із долученими до протоколу доказами та скористатися юридичною допомогою адвоката. В подальшому позивач на розгляд справи не прибув, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Нових доказів позивач не подавав та клопотань про перенесення розгляду справи або витребування матеріалів справи та долучених до неї доказів не заявляв. Справа про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 розглядалася 10.12.2024 тимчасово виконуючим обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 за наявними матеріалами справи.

Щодо покликання суду першої інстанції на примітку до ст. 210 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з приміткою до статі 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Колегія суддів зазначає, що примітка до ст.210 КУпАП не може бути застосована в спірному випадку, оскільки чинним законодавством на позивача покладений обов`язок вчинити певні дії, а саме, уточнити свої персональні дані у встановлений строк. Такий обов`язок має бути виконаний тільки вчиненням дій особисто ОСОБА_1 в один із визначених вище способів. Відтак, держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити факт уточнення військовозобов`язаним своїх персональних даних, однак обов`язок такого уточнення покладається саме на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Отже, відповідач надав правильну правову оцінку діям позивача, оскільки військовозобов`язаний ОСОБА_1 не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження з 18.05.2024 по 16.07.2024, і такі обставини жодним чином скаржником не спростовані.

Жодних доказів на спростування вказаних вище обставин позивач не надав ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду.

Також апеляційним судом не встановлено порушень процедури, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність достатніх, належних та допустимих доказів, які вказують на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та про правомірність постанови від 10 грудня 2024 року № 1181 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про залишення позовних вимог без задоволення.

Керуючись ст.ст. 272,286,308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 19 травня 2025 року у справі № 352/38/25 скасувати та прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді С. М. Кузьмич
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 02 липня 2025 року.