Справа № 160/11007/25
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В., при секретарі судового засідання Сергієнко В.Ю., за участю: представника позивача Бурі О.Є., представника відповідача Ферафрнтова Ю.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Акціонерного товариства «ПОКРОВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ»
до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
16.04.2025 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Акціонерного товариства «ПОКРОВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому позивач просить:
17.04.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
30.04.2025 року від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що відповідачем була проведена перевірка позивача в ході якої встановлені порушення вимог діючого законодавства та вимог пп. 49.18.2 п.49.18 ст.49, п.51.1 ст.51 та пп. "б" п.176.2 ст. 176 ПКУ, п.1 розділу ІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4, а саме подано не у повному обсязі податкову звітність - Податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІІ квартал 2024 року, що призвело до порушення порядку подання відомостей про виплачені доходи несвоєчасного повідомлення платником відомостей про доходи громадян. За наслідками встановлених порушень відповідачем складено акт перевірки та винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Відповідач вважає спірне податкове повідомлення-рішення правомірним, та таким, що винесено відповідно до вимог діючого законодавства, у зв`язку з чим, підстави для його скасування відсутні.
13.05.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, що Відповідач залишає без жодної уваги передбачене ПКУ право платника податків самостійно вносити зміни та виправлення до податкової звітності, в разі якщо платник виявив помилки або неточності в раніше поданій звітності до початку проведення перевірки. Саме ця обставина є одним із головних доводів позовної заяви з урахуванням змісту ст. 50 ПКУ, в той же час ненадання оцінки праву платника податків вносити зміни до раніше поданої звітності, ставить під сумнів обґрунтованість позиції відповідача.
15.05.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду задоволено клопотання відповідача та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
19.06.2025 року у підготовчому судовому засіданні закрито підготовче провадження та після отримання згоди представників сторін щодо початку розгляду справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання, розпочато розгляд справи по суті.
Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги, при цьому посилаючись на доводи наведені у позовній заяві та відповіді на відзив.
Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, при цьому посилаючись на доводи наведені у відзиві на позовну заяву.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків було проведено камеральну перевірку АТ «ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК» з питання достовірності та повноти відображення даних податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІІ квартал 2024, за результатами якої складено акт перевірки №138/32-00-04-01-01-01-00190928 від 05.03.2025 року (далі акт перевірки).
Відповідно до висновків акту перевірки №138/32-00-04-01-01-01-00190928 від 05.03.2025 року, встановлено:
- порушення вимог пп.49.18.2 п.49.18 ст.49, п.51.1 ст.51 та пп. «б» п.176.2 ст.176 ПКУ, п.1 розділу ІІ Порядку №4 АТ «ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК» (00190928) податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку за ІІІ квартал 2024 подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками, якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку, чим порушено порядок подання відомостей про виплачені доходи несвоєчасно повідомлено за встановленою формою відомостей про суми нарахованого доходу, утриманого сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору.
20.03.2025 року Акціонерним товариством «ПОКРОВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» було подано до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків заперечення на висновки акту перевірки.
Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків розглянуто вказані заперечення та листом №1435/6/32-00-04-01-01-01 від 07.04.2025 року висновки акту перевірки залишено без змін.
На підставі висновків акту №138/32-00-04-01-01-01-00190928 від 05.03.2025 року Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків винесено податкове повідомлення-рішення № 192/32-00-04-01-01-01-00190928 від 10.04.2025 р. (ППР), згідно з яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1 020,00 грн.
Позивач вважає, що вищевказане податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення із цим адміністративним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог п. 51.1 ст. 51 Податкового кодексу України платники податків, у тому числі податкові агенти, платники єдиного внеску зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового місяця, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску.
Пункт 51.2 ст. 51 Податкового кодексу України передбачає, що у визначених цим Кодексом випадках розрахунки подаються в електронному вигляді.
Згідно з пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).»
Так, з матеріалів справи вбачається, що АТ «ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК» об`єднаний звіт, щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІІ квартал 2024 року було подано 30.10.2024 року, що підтверджується квитанцією № 2 від 31.10.2024 року.
У відповідності із п. 49.18.2 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).
Тобто граничний строк подання звітності за ІІІ квартал 2024 року порушено не було, що підтверджується відповідною квитанцією.
23.01.2025 року Товариством було подано уточнюючий розрахунок до раніше поданої звітності за ІІІ квартал 2024 року з наступних причин:
- підприємством самостійно виявлено помилку при відображенні суми нарахованого та виплаченого доходу по РНОКПП НОМЕР_1 за 1 місяць ІІІ кварталу 2024 р. за ознакою доходу 126 (нарахування доходу родині загиблого);
- не відображено суму нарахованого та виплаченого доходу по РНОКПП НОМЕР_2 за 3 місяць ІІІ кварталу 2024 р. за ознакою доходу 195 (нарахування доходу та утримання податків із сум згідно земельного сервітуту).
У відповідності із положеннями п.50.1 ст. 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.
Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів , зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:
а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу або при визначенні бази оподаткування відповідно до підпункту 141.91.3 пункту 141.91 статті 141 цього Кодексу у разі здійснення контрольованих операцій, якщо їх умови не відповідають принципу "витягнутої руки", у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;
б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.
Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.
Згідно п.50.2 ст. 50 Податкового кодексу України платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок (з урахуванням термінів продовження, зупинення або перенесення термінів її проведення) не має права подавати уточнюючі податкові декларації (розрахунки) до поданих ним раніше податкових декларацій з відповідного податку і збору за звітний (податковий) період, який перевіряється контролюючим органом.
Так, враховуючи, що АТ «ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК» самостійно виявило та виправило допущені в раніше поданій звітності помилки шляхом подання уточнюючого розрахунку до проведення перевірки контролюючого органу, звітні відомості, відображені платником податків в уточненій звітності (в уточнюючому розрахунку) до об`єднаного звіту, щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІІ квартал 2024 року, то такі вважаються частиною раніше поданого звіту та повинні враховуватися контролюючим органом після прийняття уточнюючого розрахунку.
Таким чином, подання уточнюючого розрахунку до податкової звітності є правом платника податків на внесення виправлень до раніше поданої звітності, яке передбачено ст. 50 Податкового кодексу України та подання такого розрахунку не свідчить про порушення підприємством вимог п.п. 49.18.2 ст. 49 та п. 51.1 ст. 51 ПКУ.
Також, відповідно до п. 69.38 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України на період з 01.08.2023 до припинення або скасування воєнного стану на території України, у разі самостійного виправлення платником податків з дотриманням порядку, вимог та обмежень, визначених ст. 50 Податкового кодексу України, помилок, що призвели до заниження податкового зобов`язання, такий платник звільняється від нарахування та сплати штрафних санкцій, передбачених п. 50.1 ст. 50 ПКУ, та пені.
Згідно з п. 119.1 ст. 119 Податкового кодексу України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми, нараховані (виплачені) фізичним особам за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
Штрафи, передбачені п. 119.1 ст. 119 Податкового кодексу України, не застосовуються у випадках, якщо помилки щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків у податковій звітності про суми доходів, нараховані (сплачені) на користь платника податків, суми утриманого з них податку були виправлені податковими агентами самостійно, у тому числі протягом 30 календарних днів з дня надходження повідомлень про помилки, виявлені контролюючим органом (п. 119.3 ст. 119 ПКУ).
При цьому, в даному випадку, порушення п. 119.1 ст. 119 Податкового кодексу України відсутнє, оскільки помилки допущені в податковій звітності, об`єднаному звіті, щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІІ квартал 2024 року, були самостійно виправлені платником податків до початку проведення камеральної перевірки шляхом подання уточнюючого розрахунку від 23.01.2025 року і не призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку.
Суд звертає увагу, що вказані помилки не були виявлені контролюючим органом, а самостійно виправлені позивачем.
Статтею 112 Податкового кодексу України встановлено, що особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
Згідно норм п.112.2. ст. 112 Податкового кодексу України особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
Як було встановлено судом, позивачем вчасно, у межах встановленого законодавством граничного строку, подало Об`єднаний звіт, щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІІ квартал 2024 року, а також до проведення перевірки контролюючого органу, самостійно виявило допущені помилки та виправило їх шляхом подання уточнюючого розрахунку від 23.01.2025 року.
Пунктом 112.7. ст. 112 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення.
Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.
Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, безпідставно, не ґрунтуючись на нормах діючого законодавства, було зроблено висновки щодо порушення позивачем вимог пп.49.18.2 п.49.18 ст.49, п.51.1 ст.51 та пп. «б» п.176.2 ст.176 ПКУ, п.1 розділу ІІ Порядку №4, у зв`язку з чим спірне податкове повідомлення-рішення № 192/32-00-04-01-01-01-00190928 від 10.04.2025 року, згідно з яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1 020,00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в розмірі 3028,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 192/32-00-04-01-01-01-00190928 від 10.04.2025 року, згідно з яким застосовано штрафні (фінансові) санкції до Акціонерного товариства «ПОКРОВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» у сумі 1 020,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 03.07.2025 року.

Суддя М.В. Дєєв