Справа № 420/8695/25
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8695/25
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

02 липня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хлімоненкової М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

25 березня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 у якому він просить суд визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення з військового обліку ОСОБА_1 та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 про виключення з військового обліку, відповідно до відомостей, які містяться у військовому квитку НОМЕР_1 .

Разом із позовом ОСОБА_1 до суду подавалась заява про забезпечення позову, у якій останній просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі його посадових/службових осіб вчиняти дії, пов`язані з мобілізацією, у тому числі, щодо направлення на військово-лікарську комісію ОСОБА_1 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

В обґрунтування заяви вказувалось, що за результатом проходження медичної комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 18.02.2022 його було визнано непридатним до військової служби за гр. 41а, 39а гр. ІІ розкладу хвороб (наказ МО України № 402 від 14.08.2008 р.), про що міститься відмітка у військовому квитку НОМЕР_1 . Однак, встановивши застосунок «Резерв+» та пройшовши всі етапи реєстрації ОСОБА_1 дізнався, що в цьому додатку не міститься інформації щодо виключення його з військового обліку, в його статусі відображається інформація - «На обліку», категорія обліку: « ОСОБА_2 ». У зв`язку із встановленими розбіжностями представником в інтересах позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 було подано адвокатський запит від 13.02.2025, з проханням надати інформацію: чи внесено до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про зняття з військового обліку позивача та чому в застосунку Резерв+ у позивача, який знятий з військового обліку, відображається статус «На обліку», категорія обліку: « ОСОБА_2 ». У відповідь за адвокатський запит листом від 07.03.2025, № 1039/І перший відділ ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив, що: «Для внесення відповідних даних до реєстру військовозобов`язаних, призовників та резервістів АІС «Оберіг» про придатність або непридатність до військової служби громадянин ОСОБА_1 повинен прибути особисто та пройти медичний огляд військово-лікарської комісії».

Враховуючи зазначені обставини, позивач вважав, що відсутність вжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що позивач буде підданий незаконним діям з боку органів військового обліку, що спричинить негативні наслідки для позивача, в тому числі це матиме вплив на його психічний стан та соціальне становище, що ще більше погіршить його стан здоров`я та позивач буде вимушений оскаржувати дії ТЦК та СП направлені на його мобілізацію, оскільки вони будуть протиправними з огляду на відсутність у позивача статусу військовозобов`язаного, що також ускладнить виконання рішення у даній справі. В умовах воєнного стану можуть виникнути ситуації, коли позивач буде незаконно обмежений у праві на виїзд за межі країни, що також порушує його конституційні права. Невжиття заходів забезпечення позову може спричинити незаконне застосування адміністративних або кримінальних санкцій щодо позивача у зв`язку із невиконанням військового обов`язку, який він фактично не повинен виконувати.

Позивач також зауважував, що якщо в результаті протиправних дій, направлених на його мобілізацію, його буде призвано на військову службу, то він набуде статусу військовозобов`язаного, що унеможливить зобов`язання відповідача внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення з військового обліку, якщо рішення суду буде прийнято на користь позивача. Таким чином, на думку позивача, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та унеможливити ефективний захист прав позивача.

За результатом розгляду такої заяви, 27.03.2025 Одеським окружним адміністративним судом було постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

01.07.2025 представник позивача подав вдруге заяву про вжиття заходів забезпечення цього позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі її посадових/службових осіб вчиняти дії, пов`язані з мобілізацією, у тому числі щодо направлення на військово-лікарську комісію, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), до набрання судовим рішенням у справі законної сили.

В обгрунтування цієї заяви вказує, що 20.06.2025 до ГУ Національної поліції в Одеській області в інтересах ОСОБА_1 подано адвокатський запит щодо надання інформації стосовно перебування позивача у розшуку та наявності про нього інформації у реєстрах, що входять до єдиної інформаційної системи МВС України як особи, яка перебуває у розшуку підозрюваних, обвинувачених (підсудних) осіб, які ухиляються від відбування покарання або вироку суду та/або осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, провадження у справах за якими здійснюється поліцією або територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, у відповідь на який, листом № 749252025 від 26.06.2025 ГУ НП в Одеській області було повідомлено, що станом на 25.06.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , облікований за категорією «особа, яка вчинила правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП», на підставі звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) від 03.03.2025 № Е1493297, яке зареєстроване в автоматичному режимі 03.03.2025 за № 794 у відділенні поліції № 2 (смт. Захарівка) Роздільнянського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області».

Отже, позивач зараз облікований в ІПНП Національної поліції України за категорією «особа, яка вчинила правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП», не дивлячись на те, що за результатом проходження медичної комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 18.02.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , було визнано непридатним до військової служби за гр. 41а, 39а гр. ІІ розкладу хвороб (наказ МО України № 402 від 14.08.2008 р.), про що міститься відмітка в Військовому квитку НОМЕР_1 .

Тобто позивач за результатом ВЛК 18.02.2022 р. уже не є військовозобов`язаним та на нього не можуть розповсюджуватись обов`язки військовозобов`язаного, та він не вчиняв та не міг вчинити адміністративне правопорушення за ст. 210, 210-1 КУпАП у 2025 році, оскільки ще в 2022 р. перестав бути військовозобов`язаним.

У відповідь за адвокатський запит листом від 07.03.2025, № 1039/І (копія наявна у матеріалах справи) ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомив, що: «Для внесення відповідних даних до реєстру військовозобов`язаних, призовників та резервістів АІС «Оберіг» про придатність або непридатність до військової служби громадянин ОСОБА_1 повинен прибути особисто та пройти медичний огляд військово-лікарської комісії». Тобто з огляду на лист від 07.03.2025, № 1039/І та інформацію від Національної поліції України про звернення 03.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) за для адміністративного затримання та доставлення позивача, відповідач вважає, що позивач, який визнаний непридатним до військової служби та виключений з військового обліку за гр. 41а, 39а гр. ІІ розкладу хвороб (наказ МО України № 402 від 14.08.2008 р.) продовжує мати статус військовозобов`язаного та має виконувати обов`язки, які передбачені для осіб з таким статусом та вчиняє дії направленні на адміністративне затримання та доставлення до ТЦК та СП позивача з метою його мобілізації.

Необхідність забезпечення позову, як далі зауважує представник позивача, обґрунтована необхідністю досягнення мети та завдань адміністративного судочинства, а саме ефективного захисту прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на те, що позивач за зверненням ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) зараз облікований в ІПНП Національної поліції України за категорією «особа, яка вчинила правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП», він може бути затриманий та доставлений до ТЦК та СП, що обмежує право позивач на свободу пересування по території держави.

Відсутність вжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що позивач буде підданий незаконним діям з боку органів військового обліку, що спричинить непоправні негативні наслідки для позивача, в тому числі це матиме вплив на його психологічний стан та соціальне становище, що ще більше погіршить його здоров`я, та позивач також буде вимушений оскаржувати дії ТЦК та СП направлені на його мобілізацію, оскільки вони будуть протиправними з огляду на відсутність у позивача статусу військовозобов`язаного, що також ускладнить виконання рішення суду у даній справі.

В умовах воєнного стану можуть виникнути ситуації, коли позивач буде незаконно обмежений у праві на виїзд за межі країни, що також порушує його конституційні права. Невжиття заходів забезпечення позову може спричинити незаконне застосування адміністративних або кримінальних санкцій щодо позивача у зв`язку з невиконанням військового обов`язку, який він фактично не повинен виконувати. Вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, відповідає заявленим позовним вимогам.

Отже, якщо позивача в результаті протиправних дій, направлених на його мобілізацію, буде призвано на військову службу, то він набуде статусу військовослужбовця, що унеможливить зобов`язання відповідача внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення з військового обліку, якщо рішення суду буде прийнято на користь позивача.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та унеможливити ефективний захист прав позивача.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та дослідивши докази, наявні в матеріалах даної справи, суд виходить з наступного.

За приписами ч.1ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 ст.150 КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу вимог ч.1ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За змістом ч.2 ст.151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

З системного аналізу приведених вище норм слідує, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності вищевказаних обставин, які підлягають доведенню позивачем (заявником) та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

Заява про забезпечення позову має бути достатнім чином обгрунтована, щоб суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову з метою забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених прав.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Водночас, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач 18.02.2022 пройшов медичну комісію при ІНФОРМАЦІЯ_3 та його було визнано непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку, що підтверджується відміткою у Військовому квитку НОМЕР_1 . В той же час, як вбачається із відомостей застосунку «Резерв+», у ньому відсутня інформація щодо виключення позивача з військового обліку, та його статус зазначений як: «Військовозобов`язаний».

Обгрунтовуючи заяву позивач, зокрема, посилається на те, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що він буде підданий незаконним діям з боку органів військового обліку, що спричинить негативні наслідки, у вигляді зокрема затримання та доставлення до ТЦК та СП (адже стосовно позивача наявні дані в ІПНП НПУ як особи, яка вчинила правопорушення, передбачені ст.210-210-1 КУпАП), що обмежує право позивача на свободу пересування по території країни.

З даного приводу суд зауважує, що настання вказаних негативних наслідків, з огляду на зазначені представником позивача у заяві обставини, є лише припущеннями, не підтвердженими належними та допустимими доказами. Позивачем не доведено та з матеріалів справи не вбачається, що відповідач вчиняє будь-які дії направлені на його мобілізацію чи має намір вчинити такі дії, з огляду на те, що бездіяльність відповідача щодо невнесення відомостей про позивача до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів є предметом оскарження у суді.

Окрім того, позивачем належним чином не обгрунтовано, та у суду відсутні підстави вважати, що такі дії ІНФОРМАЦІЯ_3 можуть будуть успішними зважаючи на наявність у позивача військового квитка, який містить запис про проходження ним медичної комісії та визнання його непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку.

Суд також зазначає, згідно листа Головного управління Національної поліції в Одеській області від 26.06.2025, позивач у державному розшуку станом на 25.06.2025 не перебуває.

Відтак, оцінюючи доводи заявника, перевіряючи їх наданими доказами, суд зазначає, що надані заявником докази не підтверджують, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В свою ж чергу надати оцінку очевидній протипарвності поведінки відповідача у спірних правовідносинах, на цьому етапі суд позбавлений можливості.

Також суд звертає увагу на те, що вид забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, повинен відповідати заявленим позовним вимогам. В той же час, на переконання суду, обраний позивачем вид забезпечення позову (заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі його посадових/службових осіб вчиняти дії, пов`язані з мобілізацією, у тому числі, щодо направлення на військово-лікарську комісію) не відповідає предмету позову, оскільки позивачем не оскаржуються дії пов`язані із мобілізацією чи проходженням ВЛК, а тому не може бути застосований в силу вищевказаних положень ч.2 ст. 151 КАС України.

На переконання суду, повідомлені позивачем обставини, подані докази та приведені аргументи не є достатніми для висновку про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Наразі, судом не виявлено існування очевидної небезпеки порушення прав та інтересів заявника до прийняття у відповідній справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь заявника.

Суд зауважує, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Сама ж лише незгода позивача із рішеннями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Надання оцінки правомірності дій відповідачів у спірних правовідносинах можливо лише під час розгляду справи та на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності дій відповідача за відсутності відповідних доказів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, тому наявні підстави для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 150, 151, 154, 243, 248, 256, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 294-297 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА