Справа № 640/11799/22
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

02 липня 2025 року Справа №640/11799/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Тарасенко І.М., розглянувши адміністративний позов в порядку письмового спрощеного позовного провадження за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ ІНСТРУМЕНТУ Україна» (юридична адреса: 03148, м. Київ, вул. Сім`ї Стешенків, 1, ) до Київської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (03124, м. Київ, б. Гавела Вацлава, 8а, ) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

В С Т А Н О В И В:

В проваджені Донецького окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ ІНСТРУМЕНТУ Україна» до Київської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року, залишено без руху позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ ІНСТРУМЕНТУ Україна» та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

30 червня 2025 року представник позивача надав суду заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначив, що позовну заяву було подано до Окружного адміністративного суду 01.08.2022 року. При зверненні з позовом позивачем до позовної заяви було додано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду від 26.07.2022 року.

Відповідно до вказаної заяви позивач передав усі документи для подачі позову представнику позивача адвокату Порхуну С.В., робоче місце якого знаходиться за адресою: м. Київ, вул. В. Хвойки, 18/14. У зв`язку із введенням в Україні 24.02.2022 року воєнного стану та перетином військами рф кордону України та республіки Білорусь, представник позивача був вимушений виїхати разом з родиною з м. Києва, а всі матеріали, в тому числі і оригінали документів, необхідні для подачі позову, залишилися за адресою робочого місця представника, що унеможливило підготовку та подання позовної заяви до 17.03.2022. Крім того, у представника позивача були відсутні штатні працівники на робочих місцях і за місцем їхнього проживання, внаслідок виїзду їх значної кількості в західні області України та за межі України. З огляду на ситуацію, що сталася у зв`язку з військовим вторгненням рф на територію України, станом на 17.03.2022 року позивач не мав фізичної можливості подати дану позовну заяву.

Так, позивачем зазначено, що адвокат Порхун Сергій Валерійович представляв інтереси позивача станом на 2022 року на підставі договору про надання професійної правничої правової допомоги від 01.07.2019 року № 117/19, укладеного між АБ «Порхуна Сергія» та ТОВ «Світ інструменту Україна».

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 введено в Україні воєнний стан, строк дії якого продовжується до цього часу.

Та обставина, що після введення воєнного стану 19.03.2022 року адвокат Порхун С.В. виїхав за межі України підтверджується відмітками в паспорті для виїзду за кордон та посвідкою про дозвіл на проживання в Федеративній Республіці Німеччина. Адвокат Порхун С.В. перебуває в ФРН до цього часу.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 в редакції від 22.12.2022 року вся територія міста Києва була віднесена до територій активних бойових дій з 24.02.2022 року по 11.08.2022 року (UA0093317) та до територій можливих бойових дій з 11.08.2022 року (UA0093317). Таким чином, перебувати на території міста Києва до 11.08.2022 року було небезпечним.

У зв`язку з виїздом за кордон, складення та пересилання позову в Україну адвокатом Порхуном С.В. зайняло чотири місяці.

Вказані обставини, на думку представник позивача, є поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду, у зв`язку з чим позивач просить поновити строк, встановлений ст. 122 КАС України.

Розглянувши вказану заяву представник позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України (в редакції чинній на дату подання позову) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці від 17.09.2021 року № UA100130/2021/000023/2.

Датою прийняття рішення, електронним повідомленням з використанням програми АСМО «Інспектор 2006» (програма, що використовується митним органом для здійснення митного оформлення та обміном інформації з декларантом), позивачу було направлено рішення про коригування митної вартості товарів.

Оскільки, дата прийняття рішення, співпадає з датою ознайомлення, товариство звернулось до суду з пропуском строку звернення передбаченого Кодексом адміністративного судочинства України. Датою подання позовної заяви є 26 липня 2022 року.

В свою чергу, абзацом 1 частини 4 статті 122 КАС України передбачено, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до абзацу 2 частини 4 ст. 122 КАС України, якщо рішення за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії, бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, враховуючи вищевикладене, строк звернення до адміністративного суду минув, оскільки рішення про коригування митної вартості від 17.09.2021 року, отже останній день для подачі позову є 17.03.2022 року.

Верховний Суд у постанові від 30.11.2022 року у справі № 759/14068/19 зазначає, що попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховний Суд зазначає, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 07 вересня 2022 року, постановленій у справі № 9901/462/21, звертала увагу на те, що одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження судового рішення, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Зокрема, у цьому судовому рішенні Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, будучи обізнаним про передбачені законодавством строки постановлення Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду судового рішення за результатами розгляду питання щодо можливості відкриття провадження у справі за його адміністративним позовом та про строки його надсилання, позивач повинен був вчиняти активні дії, спрямовані на його отримання у відділенні поштового зв`язку, то після подання адміністративного позову та спливу передбачених КАС України строків для ухвалення відповідного судового рішення, він повинен був вчиняти активні дії з метою з`ясування, чи надходила йому відповідна кореспонденція за вказаною в позовній заяві адресою, та/або ж шляхом ознайомлення з рішенням після його оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень (в даному випадку в Автоматизованій системі виконавчих проваджень/Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень).

Суд зазначає, що посилання представника позивача на те, що він протягом 4 місяців не міг подати позов, оскільки знаходився у Німеччині не може бути прийнята судом, як поважна причина пропуску строку звернення до суду, оскільки представник позивача, як адвокат повинен мати особистий електронний кабінет, через який можна подати у тому числі й позов.

Крім того, суд зазначає, що останньою датою звернення до суду без пропуску строку звернення до суду було 17 березня 2022 року. Як зазначає представник позивача, він виїхав з території України 19 березня 2022 року, тобто вже після пропуску процесуального строку для звернення до суду.

За усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду застосування частини першої статті 121 КАС України, уперше сформульованою у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 9901/405/19, «правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки».

Тому поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані із дійсними, істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Суд зауважує, що у численній практиці Верховного Суду неодноразово, зокрема, у постановах від 11 липня 2019 року у справі № 0940/1181/18, від 31 жовтня 2019 року у справі № 823/1915/18, від 22 січня 2020 року у справі № 826/4464/17, від 16 липня 2020 року у справі № 487/3042/16-а, висловлена позиція, згідно з якою пропуск відповідного строку на звернення до суду через необізнаність щодо прийнятих актів законодавства або байдужість до своїх прав чи небажання скористатися цим правом не є поважними причинами пропуску строку та, відповідно, підставою для поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Засада рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріплений в частині 1 статті 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного частиною 1 статті 24 Конституції України, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій та сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах та штучного поновлення строків, використовуючи право громадян на звернення.

В даному випадку, в зв`язку зі спливом строку звернення до адміністративного суду, публічно-правові відносини перестали вважатися спірними, і набули ознак стабільності, отже вже є сталими і неоспорюваними.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Отже, суд приходить до висновків, що позивач не надав суду належні докази щодо поважності строку звернення до суду із даним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ч. 1 ст. 240 КАС України, про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Враховуючи вищенаведене, адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 243, 248, 253, 256, 295, 297 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ ІНСТРУМЕНТУ Україна» (юридична адреса: 03148, м. Київ, вул. Сім`ї Стешенків, 1, ) до Київської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (03124, м. Київ, б. Гавела Вацлава, 8а, ) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів залишити без розгляду.

Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю «СВІТ ІНСТРУМЕНТУ Україна», що після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, особа має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.М. Тарасенко