Справа № 420/23535/24
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/23535/24
Перша інстанція: суддя Аракелян М.М.,

повний текст судового рішення

складено 05.02.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Шляхтицького О.І., Лук`янчук О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.02.2025 у справі №420/23535/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

26.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 89 від 26.01.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.01.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у мотивувальній частині рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Натомість, органом Пенсійного фонду безпідставно відмовлено в призначенні такої пенсії.

Відповідачі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з позовними вимогами не погоджуються та вважають їх необґрунтованими з підстав викладених у відзиві на позовну заяву вказуючи, що позивач не має необхідного страхового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. До страхового стажу не підлягає зарахуванню період з 20.12.2005 по 12.02.2021, оскільки актом перевірки №1500-1004-1/35 від 04.01.2024 встановлено, що пільговий стаж роботи не підтверджено первинними документами.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.02.2025 у справі №420/23535/24 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №89 від 26.01.2024 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.01.2024 про перехід на пенсію за віком на пільгових умовах та прийняти рішення відповідно до законодавства з урахуванням висновків суду та правової позиції, викладеної у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовлено.

Приймаючи означене рішення в частині задоволених позовних вимог суд першої інстанції вказав, що спірні періоди роботи ОСОБА_1 в ПП «Агрофірма Будаки» за посадою тракториста і безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції протягом календарного року у рослинництві підтверджуються довідкою ПП «Агрофірма Будаки» про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №03/01 від 04.01.2024. Як зазначив окружний адміністративний суд, спірні періоди зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, відповідно до п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області подано апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на неправильне застосування окружним адміністративним судом норм матеріального права, викладено прохання скасувати оскаржувану частину судового акту із прийняттям у відповідній частині нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Головне управління ПФУ в Одеській області зазначає, що судом першої інсанції неправильно визначено суб`єкта владних повноважень, який повинен повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.01.2024 про перехід на пенсію за віком на пільгових умовах. Також, на думку скаржника, у позивача недостатньо страхового стажу для переходу на спірну пенсію.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області також подано апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на неправильне застосування окружним адміністративним судом норм матеріального права, викладено прохання скасувати оскаржувану частину судового акту із прийняттям у відповідній частині нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Головне управління ПФУ в Донецькій області зазначає, що період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи визначає підприємство шляхом надання оформленої належим чином уточнюючої довідки у відповідності із списками, затвердженими Кабінетом Міністрів України на підставі первинних документів за час роботи особи на відповідному підприємстві. Якщо таких обставин не підтверджено, то немає підстав для зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах. Як стверджує відповідач, зазначений у довідці від 18.03.2022 №7 пільговий стаж ОСОБА_1 не відповідає первинним документам.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного, на час виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Головного управління ПФУ в Одеській області підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга Головного управління ПФУ в Донецькій області задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що 19.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перехід на пенсію за віком на пільгових умовах.

До такого звернення позивачем додано: копію паспорту серії НОМЕР_1 ; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; копію акту №1500-1004-1/135 від 04.01.2024; довідку №03/01 від 04.01.2024; пам`ятку пенсіонера; трудову книжку НОМЕР_2 .

Заяву ОСОБА_1 розглянуто Головним управлінням ПФУ в Донецькій області за принципом екстериторіальності.

Рішенням Головного управління ПФУ в Донецькій області №89 від 26.01.2024 ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах.

Не погодившись із таким індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень, позивач за захистом прав, свобод та охоронюваних законом інтересів звернувся до суду з даною позовною заявою.

Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян врегульовано положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" гарантовано право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч.1 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п.«в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються трактористи-машиністи, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах та інших підприємствах сільського господарства - чоловіки після досягнення 55 років і за загального стажу роботи не менше як 30 років, з них не менш як 20 років на такій роботі.

Згідно із п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та на дату звернення до органу Песійного фонду із спірним питанням призначенням йому виповнилося 55 років.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 03.06.20201 позивач є трактористом-машиністом.

Згідно записів трудової книжки колгоспника ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 12.04.1968, позивач:

з 10.04.1985 прийнятий в члени колгоспу ім. Дзержинського і направлений на навчання в Старокозацьке СПТУ № 57 (наказ № 7 від 10.04.1985);

з 01.02.1989 призначений трактористом в 3-ю тракторну бригаду (наказ №4 від 01.02.1989);

з 12.12.1991 колгосп ім. Дзержинського перейменовано в агрофірму ім.Дзержинського (наказ № 5 від 12.12.1991);

з 28.01.2000 агрофірма ім. Дзержинського реорганізовано в СПК «Чорноморський»;

з 01.12.2005 звільнений за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України (наказ №209 від 09.12.2005);

з 20.12.2005 прийнятий на посаду слюсарем трактористом ПП «Агрофірма «Будаки» (наказ № 3 від 20.12.2005);

з 01.07.2005 переведений трактористом механізатором ПП «Агрофірма «Будаки» (наказ № 14 від 01.07.2006);

з 12.02.2021 звільнений згідно ст.38 КУпП України за власним бажанням (наказ № 1/02 від 12.02.2021);

з 15.02.2021 прийнятий на посаду тракториста автотранспортної дільниці КП «ЖКГ смт Сергіївка» (наказ № 62-к від 15.02.2021);

з 29.05.2022 звільнений із займаної посади за угодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України (наказ №109/2-к);

з 20.06.2022 прийнятий на посаду тракториста автотранспортної дільниці КП «Курорт Сервіс» (наказ № 13-к від 17.06.2022).

Відповідно до довідки ПП «Агрофірма Будаки» про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №03/01 від 04.01.2024, ОСОБА_1 працював повний робочий день в ПП «Агрофірма Будаки» з 20.12.2005 по 12.02.2021 за посадою тракториста і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом календарного року у рослинництві. Зазначені періоди зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, відповідно до п.3 ст.114 закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» 16 років 1 місяць 24 дні. Підстава для видачі: накази, картка П-2.

За таких підстав колегія суддів уважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 має право на зарахування до стажу періоду роботи з 20.12.2005 по 12.02.2021, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

При цьому, суд апеляційної інстанції відхиляє посилання скаржників на акт Головного управління Пенсійного фонду України від 04.01.2024 №1500-1004-1/135, адже у ньому досліджувались відомості довідки №7 від 18.03.2022, тоді як позивачем до заяви додано довідку ПП «Агрофірма Будаки» про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №03/01 від 04.01.2024.

Апеляційний адміністративний суд погоджується із твердженням скаржника про безпідставність покладення судом першої інстанції обов`язку з повторного розгляду заяви ОСОБА_1 саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, оскільки дії щодо розгляду ініційованого позивачем звернення має вчиняти, зокрема, територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у даному випадку є ГУ ПФУ в Донецькій області.

Аналогічний підхід до вирішення спірного питання застосовано Верховним Судом у постановах від 08.02.2024 у справі №500/1216/23, від 24.05.2024 у справі №460/17257/23.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено апеляційним судом у даній справі.

Межі перегляду судом апеляційної інстанції справи визначено статтею 308 КАС України, відповідно до частини 1 якої суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Як установлено колегією суддів, викладені Одеським окружним адміністративним судом в рішенні від 05.02.2025 у справі №420/23535/24 висновки щодо визначення територіального органу Пенсійного фонду, який повторно має здійснити розгляд заяви ОСОБА_1 , не відповідають обставинам справи, а тому така частина судового акту підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.02.2025 у справі №420/23535/24 скасувати в частині щодо визначення територіального органу Пенсійного фонду, який повторно має здійснити розгляд заяви ОСОБА_1 .

Прийняти у вказаній частині нове судове рішення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.01.2024 про перехід на пенсію за віком на пільгових умовах та прийняти рішення відповідно до законодавства з урахуванням висновків суду та правової позиції, викладеної у рішенні.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.02.2025 у справі №420/23535/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді О.І. Шляхтицький О.В. Лук`янчук