Справа № 200/8864/24
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2025-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року справа №200/8864/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Гаврищук Т.Г., суддів Гайдара А.В., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 р. у справі № 200/8864/24 (головуючий І інстанції Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 30 календарних днів у 2022 році та 30 календарних днів у 2024 році; додаткової відпустки за сімейними обставинами за 2019, 2020, 2021, 2023, 2024 роки у кількості 50 діб;

- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 30 календарних днів у 2022 році та 30 календарних днів у 2024 році; додаткової відпустки за сімейними обставинами за 2019, 2020, 2021, 2023, 2024 роки у кількості 50 діб, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки 30 календарних днів у 2022 році і 30 календарних днів у 2024 році. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки 30 календарних днів у 2022 році і 30 календарних днів у 2024 році із розрахунку грошового забезпечення, яке позивач отримував за останньою посадою на день звільнення з посади (03.08.2024). В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити в задоволених позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 09.10.2024 № 1174-ОС «Про особовий склад» ОСОБА_1 , який з 03.08.2024 перебував в розпорядженні начальника НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ), звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення НОМЕР_2 прикордонного загону, з 10.10.2024.

Тобто позивач перебував більше ніж два місяці в розпорядженні начальника НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ).

У зв`язку з перебуванням Позивача в розпорядженні начальника НОМЕР_2 прикордонного загону більше 2 місяців, розмір грошового забезпечення Позивача на день звільнення з військової служби склав 0,00 грн., відповідно розрахунок грошової компенсації за не використані дні основної щорічної відпустки склав теж 0,00 грн., що в свою чергу підтверджує безпідставність і необґрунтованість позовних вимог і є підставою для відмови у їх задоволенні.

Положення № 1115/2009 не визначає порядок нарахування та виплати грошового забезпечення та інших видів винагород особовому складу Держприкордонслужби України, лише сам порядок проходження служби, а в Інструкції № 558 чітко зазначено, що протягом двох місяців зберігається виплата грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за останньою посадою на день звільнення з посади в разі їх виведення в розпорядження.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 , має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_3 , виданого 16.09.2024.

Відповідно до витягу з наказу начальника окремого контрольно-пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України № 174-ос від 09.04.2024 «Про особовий склад» вирішено виключити зі списків особового складу та всіх видів забезпечення старшого сержанта ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 3 категорії (фахівця зі зв`язку) групи обробки попередньої інформації відділення зв`язку відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А), та направити для подальшого проходження у розпорядження начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, 09 квітня 2024 року.

Також зазначено, що щорічну основну відпустку за 2022 рік не використав. Щорічну основну відпустку за 2023 рік використав. Щорічну основну відпустку за 2024 рік не використав. Грошову допомогу для оздоровлення за 2024 рік отримав.

Згідно з витягом з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 11 квітня 2024 року № 418-OC «Про особовий склад» вирішено зарахувати у списки особового складу та на всі види забезпечення старшого сержанта ОСОБА_1 , який прибув для подальшого проходження військової служби з Окремо контрольно-пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України, АДРЕСА_1 з 10 квітня 2024 року.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 3 серпня 2024 року № 891-OC «Про особовий склад» вирішено зарахувати у розпорядження за підпунктом 12 пункту 127 Положення (визнання військовослужбовця військово-лікарською комісією непридатним чи обмежено придатним до військової служби - на період, необхідний для підготовки матеріалів до звільнення з військової служби, але не більше одного місяця): головного сержанта ОСОБА_1 , звільнивши з посади заступника начальника другої прикордонної застави першого відділу прикордонної служби (тип С) першої прикордонної комендатури швидкого реагування.

Згідно з витягом з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 9 жовтня 2024 року № 1174-ОС «Про особовий склад» вирішено припинити (розірвати) контракт, звільнити з військової служби, виключити зі списків особового складу та всіх видів забезпечення головного сержанта ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні начальника НОМЕР_2 прикордонного загону (остання з займана штатна посада - заступник начальника другої прикордонної застави першого відділу прикордонної служби (тип С) першої прикордонної комендатури швидкого реагування), за підпунктом «Б» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас, з 10 жовтня 2024 року. Поранення (травма), так, пов`язане із захистом Батьківщини. Днем припинення контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України вважати 10 жовтня 2024 року.

Також зазначено, що щорічні основні відпустки: за 2022 рік не використав, за 2023 рік використав, за 2024 рік не використав. Крім того, зазначено, що відповідно до частини 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплатити грошову компенсацію за невикористані щорічні основні відпустки, за 2022 рік - за 23 календарних днів, за 2024 рік - за 30 календарних днів.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 1179-ОС від 10.10.2024 «Про особовий склад» вирішено внести зміни до пункту 4 наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 9 жовтня 2024 року № 1174-ОС стосовно припинення (розірвання) контракту, звільнення з військової служби, виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення головного сержанта ОСОБА_1 , а саме абзац: «Відповідно до частини 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплатити грошову компенсацію за невикористані щорічні основні відпустки: за 2022 рік за 23 календарних днів, за 2024 рік - за 30 календарних днів.» замінити абзацом наступного змісту: «Відповідно до частини 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплатити грошову компенсацію за невикористані щорічні основні відпустки: за 2022 рік за 30 календарних днів, за 2024 рік - за 30 календарних днів.».

Відповідач надав до суду довідку від 17.12.2024 № 1066 про остаточний розрахунок грошового забезпечення щодо позивача за вересень-жовтень 2024 року, з якої випливає, що позивачу визначено компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 0,00 грн. У примітках зазначено, що: - 2 серпня 2024 року головного сержанта ОСОБА_1 зараховано у розпорядження начальника НОМЕР_2 прикордонного загону та звільнено з посади; - з 2 жовтня 2024 року грошове забезпечення головного сержанта ОСОБА_1 складало 0,00 грн у зв`язку з перебуванням в розпорядженні більше двох місяців.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу третього п. 14 ст. 10-1 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) установлено, що в рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, та додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України "Про відпустки".

Відповідно до п. 6 глави 8 розділу V Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за № 854/32306 (далі Інструкція № 558) передбачено, що в рік звільнення зі служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зазначеним у пунктах 4, 5 цієї глави, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Виплата грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється на підставі наказу.

Грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Згідно з пп. 12 п. 127 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 (далі Положення № 1115/2009) установлено, що зарахування військовослужбовців у розпорядження начальників, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого проходження такими військовослужбовцями військової служби допускається у разі: визнання військовослужбовця військово-лікарською комісією непридатним чи обмежено придатним до військової служби - на період, необхідний для підготовки матеріалів до звільнення з військової служби, але не більше одного місяця.

Також у п. 127 Положення № 1115/2009 зазначено, що за військовослужбовцями, зарахованими у розпорядження начальників органів Держприкордонслужби відповідно до підпунктів 1 - 3, 8, 9, 12, 16, 18 цього пункту, зберігається право на забезпечення всіма видами матеріального та грошового забезпечення за останньою посадою, яку вони займали. Порядок грошового забезпечення військовослужбовців, які зараховані у розпорядження з інших підстав, визначається законодавством, що регулює питання грошового забезпечення військовослужбовців.

У п. 1 глави 3 розділу V Інструкції № 558 зазначено, що за військовослужбовцями, зарахованими в розпорядження відповідних начальників (командирів) органів Держприкордонслужби відповідно до підпунктів 1-3, 7, 8, 10-12, 14, 15 пункту 127 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року №1115, із дня, що настає за днем звільнення їх від займаних посад (скорочення штатних посад), протягом двох місяців зберігається виплата грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за останньою посадою на день звільнення з посади (скорочення).

До складу грошового забезпечення включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення, передбачені для виплати цією Інструкцією, з урахуванням змін у вислузі років і нормах грошового забезпечення, у тому числі зміни розмірів посадових окладів та окладу за військовим званням.

Після закінчення двох місяців безперервного перебування військовослужбовців у розпорядженні виплата збереженого грошового забезпечення може здійснюватися тільки за рішенням Голови Державної прикордонної служби України.

Також у п. 6 глави 3 розділу V Інструкції № 558 вказано, що виплата військовослужбовцям грошового забезпечення, право на одержання якого вони втратили у зв`язку з перебуванням у розпорядженні, поновлюється: 1) призначеним на посади - з дня видання наказу про призначення. При цьому за період із дня видання наказу про призначення і до дня, з якого військовослужбовці приступили до виконання обов`язків за посадою, виплачується грошове забезпечення за основними посадами, які раніше ними займалися; 2) направленим на стаціонарне лікування в лікарняні заклади або санітарно-курортні заклади, зазначені в підпунктах 1-3 пункту 5 цієї глави, - з дня направлення і до дня повернення до місця перебування в розпорядженні включно, а тим, хто вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою за висновками військово-лікарської комісії, - до дня закінчення відпустки включно; 3) слухачам та курсантам, зарахованим у навчальні заклади на стаціонарне навчання або очну докторантуру чи ад`юнктуру академії, - з дня направлення на навчання; 4) особам, які вибули в щорічну основну та додаткову відпустку, - з дня вибуття у відпустку, зазначеного в наказі начальника (командира) органу Держприкордонслужби, до дня закінчення відпустки включно.

Доводи апелянта, що у зв`язку з перебуванням позивача в розпорядженні начальника НОМЕР_2 прикордонного загону більше 2 місяців, розмір грошового забезпечення позивача на день звільнення з військової служби склав 0,00 грн., відповідно розрахунок грошової компенсації за не використані дні основної щорічної відпустки склав теж 0,00 грн., колегія суддів не приймає, оскільки вони скасовують право позивача на компенсацію за не використані за час проходження військової служби дні щорічної основної відпустки, яке передбачене абзацом третім п. 14 ст. 10-1 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з пп. 12 п. 127 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 (далі Положення № 1115/2009) установлено, що зарахування військовослужбовців у розпорядження начальників, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого проходження такими військовослужбовцями військової служби допускається у разі: визнання військовослужбовця військово-лікарською комісією непридатним чи обмежено придатним до військової служби - на період, необхідний для підготовки матеріалів до звільнення з військової служби, але не більше одного місяця.

Усупереч наведеному обмеженню позивач перебував у розпорядженні більше одного місяця.

Наведена обставина не повинна негативно впливати на право позивача на отримання в належному розмірі компенсації за не використані за час проходження військової служби дні щорічної основної відпустки.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, п. 1 глави 3 розділу V Інструкції № 558 у взаємозв`язку з пп. 12 п. 127 Положення № 1115/2009 не допускає можливості не збереження грошового забезпечення, оскільки період максимальний перебування в розпорядженні не повинен був перевищувати період збереження грошового забезпечення.

Крім того, наведені приписи Інструкції № 558 обмежують двома місяцями період збереження виплати грошового забезпечення за військовослужбовцями, зарахованими у розпорядження начальників органів Держприкордонслужби (за відсутності рішення Голови Державної прикордонної служби України). Водночас п. 127 Положення № 1115/2009, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, не обмежує період збереження виплати грошового забезпечення за військовослужбовцями, зарахованими у розпорядження начальників органів Держприкордонслужби (за відсутності рішення Голови Державної прикордонної служби України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем права позивача на компенсацію за не використані за час проходження військової служби дні щорічної основної відпустки за 2022 рік (30 днів) і за 2024 рік (30 днів).

За наслідками судового розгляду, місцевий суд дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 р. у справі №200/8864/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 р. у справі №200/8864/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 03 липня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді А.В. Гайдар

І.В. Сіваченко