Справа № 620/15733/24
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2025-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року

м. Київ

справа № 620/15733/24

адміністративне провадження № К/990/14727/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж. М.,

суддів - Жука А. В., Мартинюк Н. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження за матеріалами справи в електронній формі та у паперовому вигляді у касаційній інстанції адміністративну справу № 620/15733/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2025 (колегія суддів у складі: Аліменка В. О, Бєлової Л. В., Кучми А. Ю.),

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - військова частина НОМЕР_1 , відповідач), у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати у повному розмірі позивачу індексації грошового забезпечення за період з 29.09.2017 по 25.05.2020 та з 22.10.2021 по 31.12.2022;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 29.09.2017 по 25.05.2020 та з 22.10.2021 по 31.12.2022 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця), а саме: у період з 30.06.2016 по 28.02.2018 - січень 2008 року; у період з 01.03.2018 по 31.12.2022 - березень 2018 року, з урахуванням абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 29.09.2017 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця). Зобов`язано відповідача здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивачу за період з 29.09.2017 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця). Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 по 25.05.2020, з 22.10.2021 по 31.12.2022 із застосуванням березня 2018 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078. Зобов`язано відповідача здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 по 25.05.2020, з 22.10.2021 по 31.12.2022 із застосуванням березня 2018 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмолено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, яку ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2025 залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та установлено скаржникові десятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 3633,60 грн. При цьому, суд виходив з того, що адміністративний позов в цій справі містить дві вимоги немайнового характеру.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2025 апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 повернуто скаржнику, оскільки останній на виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2025 подав платіжну інструкцію про сплату судового збору у розмірі 1816,80 грн, який є менший ніж визначено в ухвалі судді, тобто не усунув недолік апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений судом строк.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

Не погоджуючись із ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2025, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить її скасувати та справу направити на розгляд до суду апеляційної інстанції.

На обґрунтування касаційної скарги відповідач указує, що Шостим апеляційним адміністративним судом при винесенні ухвал від 20.02.2025 та від 12.03.2025 неправильно викладено обґрунтування, не з`ясовано всі обставини справи, не досліджені у повному обсязі документи та нормативні документи, на підставі яких прийнято рішення, а тому, скаржник уважає, що суд апеляційної інстанції дійшов неправильного висновку, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру.

Позиція інших учасників справи

Позивач своїм правом подати відзив на касаційну скаргу не скористався, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду справи.

Рух касаційної скарги

09.04.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2025.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2025 визначено склад колегії суддів, а саме: головуючу суддю (суддю-доповідача) Мельник-Томенко Ж. М., суддів Жука А. В., Мартинюк Н. М. для розгляду судової справи № 620/15733/24.

Ухвалою Верховного Суду від 01.05.2025 відкрито касаційне провадження за скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2025.

Суд витребував електронні матеріали справи № 620/15733/24 з Центральної бази даних.

Ухвалою Верховного Суду від 01.07.2025 закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Релевантні джерела права й акти їхнього застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи

Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

Касаційне провадження у справі відкрито з підстави оскарження судового рішення, зазначеного в частині третій статті 328 КАС України, та посилання відповідача на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить із такого.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства та гарантується приписами пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України. Проте таке право підлягає реалізації з дотриманням вимог процесуального законодавства, що виражається в дотриманні форми та змісту апеляційної скарги, термінів її подачі, а також обов`язковому переліку матеріалів, що повинні бути додані до неї.

Так, вимоги до апеляційної скарги визначені у статті 296 КАС України, серед яких законодавцем передбачено, що до апеляційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Положеннями статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання встановлених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, встановлюється спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, ненадання скаржником документа про сплату судового збору є підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а у разі не усунення такого недоліку у строк, визначений судом, така скарга повертається особі, яка її подала.

У цій справі, повертаючи апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 , суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем у цій справі було заявлено дві вимоги немайнового характеру, а судовий збір ним сплачено на суму 1816,80 грн, тобто у меншому розмірі ніж вимагалося ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2025.

Верховний Суд не погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції, ураховуючи таке.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI (у редакції, яка була чинна на час звернення позивача до суду) ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом другим частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI установлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Пунктом 23 частини першої статті 4 КАС України визначено, що похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги);

Відповідно до матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому у повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 29.09.2017 по 25.05.2020 та з 22.10.2021 по 31.12.2022 та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 29.09.2017 по 25.05.2020 та з 22.10.2021 по 31.12.2022 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця), а саме: у період з 30.06.2016 по 28.02.2018 - січень 2008 року; у період з 01.03.2018 по 31.12.2022 - березень 2018 року, з урахуванням абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078.

Верховний Суд зазначає, що перевіряючи правильність сплати відповідачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, які були заявлені у позові, суду апеляційної інстанції необхідно було урахувати, що вимога про визнання протиправним акта, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо), які є наслідком протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Як установлено зі змісту позовної заяви позивач заявив одну позовну вимогу немайнового характеру, яка стосується оскарження бездіяльності відповідача стосовно не здійснення ним нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 29.09.2017 по 25.05.2020 та з 22.10.2021 по 31.12.2022 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця), а саме: у період з 30.06.2016 по 28.02.2018 - січень 2008 року; у період з 01.03.2018 по 31.12.2022 - березень 2018 року, з урахуванням абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078.

При цьому, інша заявлена вимога є похідною і стосується порядку і способу, яким, на думку позивача, має бути обчислена індексація грошового забезпечення позивача за період з 29.09.2017 по 25.05.2020 та з 22.10.2021 по 31.12.2022.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, неправильно визначивши кількість позовних вимог, припустився помилки при визначенні розміру судового збору, який необхідно було сплати за подання апеляційної скарги і, як наслідок, дійшов помилкових висновків про наявність підстав для повернення апеляційної скарги.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.05.2024 у справі № 380/11744/22.

За таких обставин, Верховний Суд констатує обґрунтованість доводів касаційної скарги стосовно наявності підстав для скасування ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги з направленням справи для продовження розгляду до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Висновки щодо розподілу судових витрат.

З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2025 скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції - Шостого апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіЖ.М. Мельник-Томенко А.В. Жук Н.М. Мартинюк