Справа № 400/9200/24
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/9200/24
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І.А.

Дата і місце ухвалення 08.01.2025р., м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Єщенка О.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача з питання перерахунку пенсії позивачу за період з 14.09.2017 р. по 28.09.2024 р., врахувавши розмір його заробітної платні за період з 1 липня 2000 року по 28 вересня 2024 року;

- зобов`язати відповідача зробити перерахунок пенсії позивачу за період з 14.09.2017 р. по 30.09.2024 р., врахувавши розмір його заробітної платні (доходу) за період з 1 липня 2000 року по 28 вересня 2024 р. при розрахунку пенсії за віком.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин у справі, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт вказував на те, що після переведення його 14.09.2017 року на пенсію за віком відповідачем безпідставно не враховувався розмір його заробітної плати за період з 1 липня 2000 року по 28 вересня 2024 року. Апелянт зазначив, що відповідач вказував на врахування заробітної плати за період з липня 2000 по липень 2017 року, однак при цьому позивач продовжує працювати та отримувати заробітну платню і після липня 2017 року по 2023 ріку, яка відповідачем ніяк не враховується, хоча вона зазначена в довідці ОК-5 і значно перевищує показники середньої заробітної платні, які враховані відповідачем по всім місяцям.

Апелянт також зазначив, що судом першої інстанції не досліджувались підстави зменшення його пенсії з 01.10.2017 року у порівнянні з розміром пенсії станом на 14.09.2017 року.

В апеляційній скарзі апелянт посилався на те, що згідно п. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для обчислення пенсії враховується заробітна лата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Апелянт зазначив, що він не звертався до відповідача з проханням враховувати заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року, тож відповідач врахував таку заробітну плату всупереч вказаної норми.

Апелянт вважає, що після переходу позивача на пенсію за віком відповідач повинен був рахувати розмір пенсії по новому без прив`язки до методики розрахунку пенсії по інвалідності. Відповідно, і розрахований відповідачем індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії у розмірі 1,52812 не відповідає дійсності.

Позивач зазначив, що згідно відповіді ГУ ПФУ Миколаївської області від 24.03.2023 р. № 10877-8576/M-03/8-2800/23, відповідно до наданих позивачем заяв йому було проведено перерахунки пенсії по стажу 3 01.10.2019 р. та з 01.02.2022 роки відповідно, однак, у вказані періоди він також продовжував працювати та усі місяці отримував заробітну плату, розмір якої вище розміру середньої заробітної плати по Україні.

Враховуючи викладене апелянт вважає, що відповідач рахував розмір пенсії позивача як пенсію по інвалідності в період після його переходу на пенсію за віком, безпідставно рахував пенсію з розрахунку періоду 1989-1994 років, а не періоду після 2000 року.

З огляду на зазначене позивач просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року та визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з питання перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 14.09.2017 р. по 28.09.2024 р. незаконною; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 14.09.2017 р. по 28.09.2024 р., врахувавши розмір його заробітної платні (доходу) за період з 1 липня 2000 року по 28 вересня 2024 р. при розрахунку пенсії за віком.

Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За положеннями ч. 5 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

З 31.05.2011 року позивачеві була призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058).

В подальшому, з 14.09.2017 року позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страховий стаж позивача склав 42 роки 6 місяців 10 днів, враховано за період з вересня 1974 року по липень 2017 року. Позивач продовжив працювати.

Відповідач вказав на те, що 01.04.2024 року позивачу автоматично проведено перерахунок пенсії згідно з ч. 4 ст. 42 Закону № 1058. Страховий стаж склав 49 років 1 місяць 10 днів (враховано протягом вересня 1974 - лютого 2024 років). Коефіцієнт страхового стажу становить 0,49083 (49 років х 12 міс.+1 міс.) / (12міс. х 100 %).

За розрахунком відповідача з 01.04.2024 розмір пенсійної виплати становить 6146,59 грн, а саме: 5996,23 грн - розмір пенсії за віком (12216,51 грн * 0,49083); 150,36 грн - доплата за понаднормовий стаж 14 років (1074,00 грн (розмір мінімальної пенсії за віком, як працюючій особі) х 14%).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду в Миколаївській області, здійснюючи перерахунок пенсії діяло відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а самовільне врахування відповідачем заобітної плти позивача за весь період його роботи призвело б до зменшення розміру пенсійної виплати.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).

Статтею 1 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 27 Закону № 1058-IV, розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Частиною 2 статті 27 Закону № 1058-IV, за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Статтею 40 Закону № 1058-IV (в редакції, чинній на час переведення позивача на пенсію за віком) передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

В свою чергу коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:

Кз = Зв : Зс, де:

Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв = З + Зд, де:

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зд - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу), і яка визначається за формулою, визначеною цією статтею;

Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону;

Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

У разі подання застрахованою особою для обчислення розміру пенсії даних про заробітну плату (дохід) за період до 1 січня 1992 року при визначенні коефіцієнта заробітної плати (доходу) середня заробітна плата за рік (квартал) у відповідному періоді вважається щомісячною середньою заробітною платою (доходом) в Україні, з якої сплачено страхові внески, відповідного року (кварталу).

Частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058-IV або у випадку переведення особи вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (у разі, якщо особа продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії), при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Аналіз частини четвертої статті 42 Закону №1058-IV свідчить, що цією нормою встановлено можливість перерахунку пенсії застрахованій особі, яка продовжувала працювати, з урахуванням додатково набутого нею страхового стажу.

Такий перерахунок, на вибір пенсіонера, може здійснюватись або лише з урахуванням додатково набутого страхового стажу за умови перерахунку пенсії із заробітної плати (доходу), з якої ця пенсія була обчислена, або з урахуванням як зазначеного стажу, так і заробітної плати, яку пенсіонер отримував уже після призначення пенсії.

За змістом частини другої статті 40 та частини четвертої статті 42 Закону №1058-IV передбачений у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії (Зп = Зс х (Ск : К)) показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (Зс), який використовується при призначенні пенсії, є величиною незмінною і не підлягає коригуванню при перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення.

З огляду на викладене під час здійснення такого перерахунку у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії можуть змінюватися лише показники суми коефіцієнтів заробітної плати за кожний місяць (Ск) та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати застрахованої особи (К).

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 1 листопада 2018 року у справі №804/9874/14

Судом встановлено, що позивача з 14.09.2017 року було переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058. При розрахунку розміру пенсії позивача пенсійним органом був застосований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії - за 2014, 2015 та 2016 роки, який склав 3764,40 грн., що відповідає вимогам ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV.

При цьому суд наголошує, що при розрахунку пенсії позивача враховується показник саме середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, а не показник середньої заробітної плати (доходу), отримуваного безпосередньо позивачем, а тому посилання позивача на те, що його заробітна плата за 2014-2016 роки склала 181 154,67 грн., у зв`язку з чим показник середньомісячної заробітної плати складає 5032,07 грн. та є більшим за врахований відповідачем показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні у розмірі 3764,40 грн., є безпідставними.

В подальшому, як зазначає відповідач, показник середньої заробітної плати збільшувався з урахуванням коефіцієнтів підвищення, що визначаються Кабінетом Міністрів України, починаючи з 01.03.2019 року.

В свою чергу позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування при перерахунку його пенсії розміру заробітної плати за весь період його праці, а саме за період з 01.07.2000 року по 28.09.2024 року.

З цього приводу слід зазначити, що порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлений статтею 40 Закону України №1058-IV. При цьому, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях, який, за положеннями Закону України №1058-IV визначається, зокрема, з урахуванням Ск - суми коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ).

Також Законом України №1058-IV окремо визначено формулу, за якою визначається вказаний коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, а саме: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

При цьому Законом України №1058-IV врегульовано і питання визначення кожного показника зазначеної вище формули для розрахунку коефіцієнту заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії.

Як вказує Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, заробітну плату для обчислення пенсії позивача при переведенні на пенсію за віком було розраховано за нормами абз. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України №1058-IV за 60 місяців страхового стажу підряд з 01.11.1989 року по 31.01.1990 року, з 01.03.1990 року по 31.12.1991 року, з 01.02.1992 року по 31.12.1994 року за довідкою про заробітну плату та за весь період страхового стажу з 01.07.2000 року по 31.07.20217 року за індивідуальними відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому відповідач вказує на те, що індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії, який розраховується за встановленими Законом України №1058-IV формулами, становив 1,52812.

З 01.03.2024 року ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 24.02.2023 року № 185 шляхом підвищення середньомісянчого заробітку на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови (1,0796).

З 01.04.2024 року ОСОБА_1 автоматично проведено перерахунок пенсії згідно із ч. 4 ст. 42 Закону України №1058-IV. Для розрахунку пенсії враховано заробітну плату відповідно до ст. 40 Закону України №1058-IV згідно з даними індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з липня 2000 року по липень 2017 року. При цьому індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії, який розраховується за встановленими Законом України №1058-IV формулами, становить 1,52812.

У відповіді від 09.09.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області вказало, що осучаснений середньомісячний заробіток позивача становить 12216,51 грн., який розраховано з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015 та 2016 роки, з урахуванням коефіцієнтів підвищення відповідно до постанов КМУ від 20.02.2019 року № 124, від 01.04.2020 року № 251, від 22.02.2021 року № 127,від 16.02.2022 року № 118, від 24.02.2023 року № 168, від 23.02.2024 року № 185), який склав 7 994,47 грн., помноженого на індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії 1,52812, який розраховується відповідно до вимог Закону України №1058-IV.

При цьому, відповідач вказав на те, що органом Пенсійного фонду була проаналізована доцільність розрахунку пенсійної виплати з урахуванням заробітної плати позивача з липня 2000 року по лютий 2024 року, за результатом чого відповідач дійшов висновку про недоцільність перерахунку пенсії із врахуванням заробітку позивача по лютий 2024 року, з огляду на те, що коефіцієнт заробітної плати зменшується і становить 1,51843, у зв`язку з чим зменшується і розмір пенсії позивача.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що при врахуванні розміру заробітної плати позивача за період з липня 2000 року по лютий 2024 року, розмір індивідуального коефіцієнту заробітної плати позивача для обчислення пенсії зменшується з 1,52812 до 1,51843, колегія суддів погоджується з твердженням відповідача про недоцільність проведення відповідного перерахунку пенсії позивача та, відповідно, про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо нездійснення відповідного перерахунку пенсії з врахуванням заробітної плати позивача за весь період його праці по лютий 2024 року включно.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що визначений органом Пенсійного фонду показник його середньомісячного заробітку у розмірі 12216,51 грн. не корелюється з даними довідки ОК-5, з огляду на те, що такий показник і не повинен дорівнювати показникам довідки ОК-5, оскільки розраховується у визначеному Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування порядку на підставі відповідних формул, наведених вище.

Також безпідставними є доводи апелянта про те, що згідно матеріалів пенсійної справи, дата перерахунку пенсії 11.06.2011 року, що свідчить, на думку позивача, про те, що відповідач здійснював розрахунок його пенсії за даними про розмір його заробітної плати станом на 11.06.2011 року. Так, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно наявного в матеріалах справи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 06.12.2017 року № 03 про призначення пенсії за віком, останнім місяцем врахованої заробітної плати є 31.07.2017 року.

Щодо тверджень позивача про безпідставне врахування відповідачем його заробітної плати за період з 1989 року по 1994 року, а не періоду після 2000 року, слід зазначити, що за відомостями, наданими відповідачем, заробітна плата за вказаний період була врахована на підставі наданої довідки про заробітну плату.

В свою чергу правомірність врахування заробітної плати позивача за вказаний вище період не охоплюється предметом позову даної адміністративної справи, яким є бездіяльність відповідача по неврахуванню при розрахунку пенсії заробітної плати позивача за період з 01.07.2000 року по 28.09.2024 року, а тому вказаним обставинам суд правової оцінки не надає.

З огляду на все вищезазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області під час перерахунку пенсії позивача здійснено розрахунок пенсії відповідно до норм Закону Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а тому підстав для задоволення поданого ОСОБА_1 позову не вбачається.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, та не свідчать по неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Частиною 1 статті 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: О.А. Шевчук