Справа № 520/27423/24
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 р. Справа № 520/27423/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Жилкомсервіс" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2025, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., повний текст складено 11.04.25 по справі № 520/27423/24

за позовом Комунального підприємства "Жилкомсервіс"

до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області

про визнання протиправним та скасування припису

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області до акта перевірки № 231 від 19.09.2024 про виконання законних вимог щодо усунення порушень законодавства про захист прав споживачів.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2025 у задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства "Жилкомсервіс" відмовлено.

Комунальне підприємство "Жилкомсервіс", не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу , вважає , що його прийнято без повного з`ясування обставин справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, що у своїй сукупності свідчить про наявність підстав для скасування такого рішення. Вказує , що матеріалами справи не підтверджено ані факт погіршення технічного стану будинку внаслідок самовільного встановлення дверей, ані факт порушення прав інших співвласників, тому судом зроблено хибний висновок про наявність у КП «Житлокомсервіс» обов`язку з демонтажу таких дверей, до того ж п. 1.4.6 Правил № 76 прямо покладає такий обов`язок на особу, яка здійснила самовільне переобладнання або перепланування. Вважає , що суд першої інстанції не дослідив належним чином зібрані у справі докази, не надав оцінку фактичним обставинам справи та неправильно застосував положення п. 1.4.6 Правил № 76, що у своїй сукупності спричинило ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення. Також, посилається, що судом першої інстанції не прийнято до уваги постанову Другого апеляційного адміністративного суду у справі № 638/19304/24 за позовом ОСОБА_1 , яка працює на посаді начальника дільниці №11 Київського району КП «Житлокомсервіс» про скасування постанови начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Бакумова Дениса Сергійовича у справі про адміністративне правопорушення від 30.09.2024 № 5, під час вирішення якої фактично суди надавали оцінку як Припису, так і Акту перевірки від 13.09.2024 № 231. Просить суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2025 у справі № 520/27423/24 та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області подало до суду відзив на апеляційну скаргу , з обґрунтуванням апеляційної скарги КП «Житлокомсервіс» не погоджується та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області (далі - відповідач) було проведено позапланову перевірку Комунального підприємства Житлокомсервіс (далі - позивач, КП Житлокомсервіс), за результатом проведення якої складено акт перевірки від 13.09.2024 № 231 (далі - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено наявність порушень пп. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, п. 1.4.6 Правил утримання будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 № 76 (далі - Правила № 76) та п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України Про захист прав споживачів.

На підставі висновків Акту перевірки Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області прийнято припис № 231 від 19.09.2024 про виконання законних вимог щодо усунення порушень законодавства про захист прав споживачів, (далі - Припис) у якому містяться вимога усунути порушення, зазначені в Акті перевірки, а саме ліквідувати (демонтувати) самозабудову (двері) на марші між першим (кв. 3) та другим (кв. 4) поверхом під`їзду другого житлового будинку № 1/3 по пров. Театральному, м. Харкова.

Не погоджуючись із вказаним приписом Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того , що КП Житлокомсервіс порушило права споживача ОСОБА_2 в підпункті 2 частини першої статті 21 Закон України Про захист прав споживачів від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ. Таким чином, при винесені припису від 19 вересня 2024 року № 231 про виконання законних вимог щодо усунення порушень законодавства про захист прав споживачів, Головне управління діяло на підставі, в межах та у спосіб передбачений чинним законодавством України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову , виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогою статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів, отже, конституційна норма передбачає, що захист прав споживачів відбувається шляхом здійснення контролю за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Держпродспоживслужба) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 667 визначено сфери та галузі щодо яких Держпродспоживслужба реалізує державну політику.

Пунктом 1 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 24.02.2020 № 164 (далі - Положення № 164) визначено, що Головне управління є територіальним органом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Відповідно до підпункту 8 пункту 4 Положення № 164 визначено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів.

Основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон № 877-V).

Законом № 877-V закріплені заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

З матеріалів справи встановлено , що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області проведено позапланову перевірку Комунального підприємства «Житлокомсервіс», за результатом проведення якої складено акт перевірки від 13.09.2024 № 231.

З акту перевірки вбачається, що за результатами проведення перевірки КП "Житлокомсервіс" на підставі звернення ОСОБА_3 , згідно наданих пояснень та документів, встановлено , крім іншого, що на сходовому марші 2 під`їзду власником квартири АДРЕСА_1 ( ОСОБА_4 ), встановлені двері. Ключи від вказаних дверей в розпорядженні підприємства відсутні, що є порушенням п.3.2.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76. За інформацією підприємства власником квартири АДРЕСА_1 двері були встановлені з метою припинення доступу сторонніх осіб на другий поверх. Дозвільні документи на встановлення дверей відсутні. В ході обстеження співробітниками дільниці № 11 КП «Житлокомсервіс» (який було проведено ОСОБА_3 , через отвір біля встановлених дверей) встановлено, що безпосередньо вихід на горищне приміщення розташований навпроти дверей квартири АДРЕСА_1 на 2-му поверсі, двері відсутні. Вихід на горищне приміщення вільний. За інформацією підприємства переобладнання або реконструкція горищного приміщення над квартирою АДРЕСА_2 не проводилося. Неодноразовими виходами на місце, співробітниками дільниці № 11 КП «Житлокомсервіс» поспілкуватися з мешканцями квартири АДРЕСА_1 не виявилось можливим. На даний час мешканці квартир АДРЕСА_1 , не проживають у будинку, (виїхали з початку збройної агресії рф у березні 2022 року).

Посилаючись на вимоги п. 1.4.6 Правил утримання будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 № 76, управлінням в акті зазначено , що КП «Житлокомсервіс» на звернення, волевиявлення споживача не вжило заходів щодо ліквідації самозабудови, чим поставило в нерівне становище споживача ОСОБА_5 з іншими споживачами та порушило п.2 ч.1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи наведене актом перевірки встановлено наявність порушень КП «Житлокомсервіс» вимог пп. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», п. 1.4.6 Правил утримання будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 № 76 та п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів».

На підставі висновків Акту перевірки Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області прийнято припис № 231 від 19.09.2024 , в якому містяться вимога усунути порушення, зазначені в Акті перевірки, а саме : ліквідувати (демонтувати) самозабудову (двері) на марші між першим (кв. 3) та другим (кв. АДРЕСА_1 ) поверхом під`їзду другого житлового будинку АДРЕСА_3 .

Так, відповідно до п. 1.4.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого приміщення у жилому будинку, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

У разі, якщо самовільне перепланування або переобладнання приводить до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушуються права інших споживачів, зазначені роботи виконуються виконавцем послуг, питання відшкодування вартості цих робіт власником, наймачем (орендарем) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення вирішується у судовому порядку.

Таким чином, за загальним правилом першочерговий обов`язок про приведення приміщення до попереднього стану у разі самовільного переобладнання або перепланування покладено саме на власника приміщення у відповідному жилому будинку (у даному випадку - власника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 ).

Проте, якщо внаслідок такого перепланування і переобладнання погіршився технічний стан будинку та порушено права інших споживачів, обов`язок з приведення приміщення до попереднього стану покладається на виконавця послуг (у даному випадку КП «Житлокомсервіс»), який зобов`язаний провести демонтаж самовільного перепланування/переобладнання та в судовому порядку вирішити питання про відшкодування вартості цих робіт власником, який допустив самовільне перепланування/переобладнання.

Тобто , застосування наслідків визначених абз.2 п. 1.4.6 Правил № 76 може бути лише, якщо обидві умови, вказані в статті, повинні бути виконані, а саме : якщо внаслідок такого перепланування і переобладнання погіршився технічний стан будинку та порушено права інших споживачів. Іншими словами, умови діють одночасно і є взаємопов`язаними.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З акту перевірки вбачається , що відповідачем не встановлено , що самовільне перепланування/переобладнання приміщень, здійснене ОСОБА_4 , призвело до погіршення технічного стану будинку.

Жодних доказів як то висновки експертів, спеціалістів, які володіють спеціальними знаннями про погіршення технічного стану будинку у зв`язку із самовільним переплануванням/переобладнанням приміщень, здійснених ОСОБА_4 до матеріалів справи відповідачем не надано.

Відсутність встановлення в ході перевірки одночасно факту погіршення технічного стану будинку внаслідок перепланування і переобладнання та факту порушення права інших споживачів позбавляє можливості застосування саме до КП «Житлокомсервіс» наслідків , визначених абз.2 п. 1.4.6 Правил № 76.

За таких обставин, висновки суб`єкта владних повноважень про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин положень абз. 2 п. 1.4.6 Правил № 76 та відповідно обов`язку саме КП «Житлокомсервіс» привести приміщення до попереднього стану шляхом ліквідування (демонтування) самозабудови (двері) на марші між першим (кв. 3) та другим (кв. АДРЕСА_1 ) поверхом під`їзду другого житлового будинку № 1/3 по пров. Театральному, м. Харкова є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин і не довів правомірності винесення оскаржуваного припису Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області до акта перевірки № 231 від 19.09.2024.

Наведене не враховано судом першої інстанції, що призвело до невірного вирішення справи по суті.

Доводи апеляційної скарги приймаються колегією суддів у якості належних.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1, п. 4 ст. 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат із урахуванням положень статті 139 КАС України, колегія суддів виходить з того, що судові витрати, які понесені позивачем під час розгляду справи, складаються із витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн та апеляційної скарги у розмірі 3633,60 грн .

Оскільки Другим апеляційним адміністративним судом ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов задоволено, рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне здійснити розподіл судових витрат зі сплати судового збору, стягнувши з Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області () за рахунок бюджетних асигнувань витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн та апеляційної скарги у розмірі 3633,60 грн на користь Комунального підприємства «Житлокомсервіс» ().

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2025 по справі № 520/27423/24 скасувати.

Прийняти нове судове рішення , яким позов Комунального підприємства "Жилкомсервіс" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області до акта перевірки № 231 від 19.09.2024 .

Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області () за рахунок бюджетних асигнувань витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн та апеляційної скарги у розмірі 3633,60 грн на користь Комунального підприємства «Житлокомсервіс» ().

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий І.М. Ральченко