Справа № 160/10394/25
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу роботи у подвійному розмірі ОСОБА_1 період роботи з 05.11.1983 року по 10.09.1984 року, з 31.10.1987 року по 05.09.1988 року, з 02.08.1989 року по 07.06.1990 року та з 01.01.2004 року по 15.05.2020 року відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу роботи у подвійному розмірі ОСОБА_1 періоди роботи з 05.11.1983 року по 10.09.1984 року, з 31.10.1987 року по 05.09.1988 року, з 02.08.1989 року по 07.06.1990 року та з 01.01.2004 року по 15.05.2020 року відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та перерахувати пенсію починаючи з 20.02.2025 року з урахуванням висновків суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За правилами частини 6 статті 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Першим днем для прийняття рішення по даній справі є 15.06.2025, що припадає на вихідний день (неділя), а також на час перебування судді у щорічній відпустці з 16.06.2025 по 27.06.2025, у зв`язку з чим, дане рішення прийнято першим робочим днем - 30.06.2025р.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
ОСОБА_1 з 18.01.2011 перебуває на обліку в Головному управлінні та отримуєте пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Зазначене сторонами не заперечується.
20.02.2025 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою щодо зарахування періоду роботи з 05.11.1983 року по 10.09.1984 року, з 31.10.1987 року по 05.09.1988 року, з 02.08.1989 року по 07.06.1990 року та з 01.01.2004 року по 15.05.2020 року до страхового стажу у пільговому обчисленні в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення.
Не погоджуючись із відмовою відповідача у зарахування спірних періодів роботи у подвійному розмірі, звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Згідно з статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Так, згідно з пунктом 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Згідно копії трудової книжки НОМЕР_1 від 07.09.1981р. ОСОБА_1 у спірний період працювала в Павлоградському протитуберкульозному диспансері з 09.02.1983 на посаді дільничної медичної сестри (запис 5); 01.06.2018 переведено на посаду сестри медичної поліклініки диспансерно-поліклінічного відділення №6 (наказ 76-ос від 30.05.2018) (запис 11); 15.05.2020 звільнено з роботи за власним бажанням (наказ 64-ос від 04.05.2020) (запис 14).
Частиною першою статті 24 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV (далі за текстом Закон № 1058-IV) встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV).
За змістом частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
При цьому, згідно з частиною четвертою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
За правилами пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. № 1788-XII (далі за текстом Закон № 1788-XII) застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Таке правове регулювання вказує на те, що положення № 1788-XII в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в т. ч. щодо пільг по обчисленню стажу), станом на час звернення позивача за призначенням пенсії діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.
Відповідно до статті 60 Закону № 1788-XII, робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
За змістом статті 62 Закону № 1788-XII, порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Отже, законодавець пов`язує необхідність підтвердження спеціального трудового стажу для призначення пенсії лише за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах. При цьому, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності Законом № 1058-IV, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.
Відповідно до пунктів 7 і 12 статті 1 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» № 4565-VI від 22.03.2012р., туберкульоз соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу; а протитуберкульозні заклади - лікувально-профілактичні заклади охорони здоров`я (протитуберкульозні диспансери, лікарні, санаторно-курортні, інші заклади) чи їх структурні підрозділи, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз.
Перелік протитуберкульозних закладів затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження переліків закладів охорони здоров`я, лікарських посад, посад фармацевтів, посад фахівців з фармацевтичною освітою (асистентів фармацевтів), посад професіоналів у галузі охорони здоров`я, посад фахівців у галузі охорони здоров`я та посад професіоналів з вищою немедичною освітою у закладах охорони здоров`я» від 28.10.2002 № 385, зокрема, затверджено Перелік закладів охорони здоров`я.
Перелік закладів охорони здоров`я містить, зокрема, протитуберкульозний диспансер, туберкульозна лікарня, заклад з надання психіатричної допомоги, спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги.
Згідно довідки КЗ "Павлоградський протитуберкульозний диспансер" ДОР №504 від 16.08.2016р. ОСОБА_1 дійсно була прийнята в КЗ "Павлоградський протитуберкульозний диспансер" ДОР з 07.09.1981 на посаду дільничної медичної сестри з повним робочим днем. 16.08.1982 звільнена з займаної посади за власним бажанням. З 09.02.1983 прийнята на посаду дільничної медичної сестри з повним робочим днем. Вказано, що згідно постанови КМУ №36 від 16.01.2003 посади, які обіймала та на даний момент обіймає ОСОБА_1 відноситься до пільгових, у зв`язку з чим вона має право виходити на пенсію за Списком №2. Згідно з Законом України від 10.07.2003 №1110, робота в інфекційний закладах охорони здоров`я або в інфекційний відділеннях (кабінетах) зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Згідно довідки КЗ "Павлоградський протитуберкульозний диспансер" ДОР №54 від 18.01.2011, ОСОБА_1 в декретній відпустці перебувала з 05.11.1983 по 10.09.1984 (наказ №130 від 05.11.1983), з 31.10.1987 по 05.09.1988 (наказ №131 від 30.10.1987) та з 02.08.1989 по 07.06.1990 (наказ 94 від 02.08.1989).
При цьому, ПФУ не заперечується те, що позивач у період з 01.01.2004 року по 15.05.2020 року працювала в інфекційному закладі охорони здоров`я.
Отже, за правилами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи у інфекційному, психіатричному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи у подвійному розмірі.
З урахуванням наведених вище законодавчих норм, висновків Верховного Суду та встановлених обставин, суд вважає, що ПФУ протиправно не зараховано позивачу у подвійному розмірі згідно з статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів її роботи з 01.01.2004 року по 15.05.2020 року на посаді дільничної медичної сестри КЗ "Павлоградський протитуберкульозний диспансер" ДОР.
Стосовно зарахування до пільгового стажу періоду з 05.11.1983 по 10.09.1984, з 31.10.1987 по 05.09.1988, з 02.08.1989 по 07.06.1990, під час якого ОСОБА_1 перебувала у відпустці по догляду за дитиною.
У відповідності до статті 181 Кодексу законів про працю України (далі за текстом КЗпП України) передбачено, що, зокрема, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку зараховується як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.
Якщо під час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особа перебувала в трудових відносинах з підприємством на посаді, робота на якій зараховується до пільгового стажу, час відпустки по догляду за дитиною буде до нього входити.
Як вбачається з даних трудової книжки позивача, ОСОБА_1 з 09.02.1983 працювала на посаді дільничної медичної сестри (запис 5); 01.06.2018 переведено на посаду сестри медичної поліклініки диспансерно-поліклінічного відділення №6 (наказ 76-ос від 30.05.2018) (запис 11); 15.05.2020 звільнено з роботи за власним бажанням (наказ 64-ос від 04.05.2020) (запис 14).
Згідно довідки КЗ "Павлоградський протитуберкульозний диспансер" ДОР №54 від 18.01.2011, ОСОБА_1 в декретній відпустці перебувала з 05.11.1983 по 10.09.1984 (наказ №130 від 05.11.1983), з 31.10.1987 по 05.09.1988 (наказ №131 від 30.10.1987) та з 02.08.1989 по 07.06.1990 (наказ 94 від 02.08.1989).
Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною трирічного віку.
За таких обставин, період відпустки зараховується до загального стажу роботи, а також до спеціального стажу роботи, який дає право особі на пенсію за вислугу років.
При цьому виключається можливість зменшення тривалості трудового стажу в зв`язку з невиконанням під час відпустки своїх безпосередніх трудових обов`язків.
З урахуванням зазначених вище норм чинного законодавства України та беручи до уваги той факт, що на час перебування у відпустці за доглядом за дитиною у період з 05.11.1983 по 10.09.1984 (наказ №130 від 05.11.1983), з 31.10.1987 по 05.09.1988 ОСОБА_1 була медичним працівником КЗ "Павлоградський протитуберкульозний диспансер" ДОР, весь період роботи у якому зараховано до пільгового стажу (що підтверджується довідкою №504 від 16.08.2016р.), ПФУ дійшло до хибних висновків щодо не включення періоду перебування у соціальній відпустці до пільгового стажу роботи.
Відповідно до п.2 та 4 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Враховуючи наведену норму, обставини наявності протиправності відмови у зарахуванні до страхового стажу роботи у подвійному розмірі періодів роботи, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу роботи у подвійному розмірі ОСОБА_1 періоди роботи з 05.11.1983 року по 10.09.1984 року, з 31.10.1987 року по 05.09.1988 року, з 02.08.1989 року по 07.06.1990 року та з 01.01.2004 року по 15.05.2020 року відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та перерахувати пенсію починаючи з 20.02.2025 року.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 968,96 грн.
Отже, відповідно до положень ст.139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 484,48 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд,-
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу роботи у подвійному розмірі ОСОБА_1 періоди роботи з 05.11.1983 року по 10.09.1984 року, з 31.10.1987 року по 05.09.1988 року, з 02.08.1989 року по 07.06.1990 року та з 01.01.2004 року по 15.05.2020 року відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та перерахувати пенсію починаючи з 20.02.2025 року.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова