Справа № 320/60721/24
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року № 320/60721/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кочанової П.В., розглянувши в письмовому порядку за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРНЕШНЛ СІТІ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРНЕШНЛ СІТІ» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 19.06.2024 №5 яким донараховано суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі податку на доходи фізичних осіб, штрафів на суму 1 506 399,72 грн. (1 205 119,78 грн. за податком на доходи фізичних осіб та 301 279,94 грн за штрафними санкціями);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 19.06.2024 №5 яким донараховано суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі військового збору, штрафів на суму 102 937,50 грн. (82 350,00 грн. за військовим збором та 20 587,50 грн за штрафними санкціями).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки, викладені в акті перевірки, є хибними, оскільки покупець не отримував доходу у вигляді інвестиційного прибутку за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Фінансова компанія «Фенікс» від 20.09.2018, а отже позивач (податковий агент) не зобов`язаний утримувати та сплачувати податок з доходів фізичних осіб та військовий збір за покупця. Отже, прийняті на підставі таких висновків податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28 січня 2025 року о 14:30 год.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки висновки акта перевірки є обґрунтованими, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесено відповідно до вимог чинного законодавства.

У зв`язку з неявкою представника позивача в підготовче засідання 28 січня 2025 року суд відклав засідання до 11 березня 2025 року о 15:30 год.

В підготовчому засіданні 11 березня 2025 року судом продовжено строк підготовчого засідання на тридцять днів та оголошено перерву до 22 квітня 2025 року о 12:00 год.

В підготовчому засіданні 22 квітня 2025 року судом закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті. На підставі заяв уповноважених представників сторін суд ухвалив здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На підставі направлень від 08.05.2024 № 10511/26-15-07-03-04-19 та №10578/26-15-24-02-05, виданих Головним управлінням ДПС у м. Києві у зв`язку з надходженням відомостей від державного реєстратора юридичної особи в результаті ліквідації від 08.02.2024 № 009061644, на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 07.05.2024 № 3081-п, проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРНЕШНЛ СІТІ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 16.05.2024, валютного - за період з 01.01.2017 по 16.05.2024, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 22.07.2016 по 16.05.2024 та іншого законодавства за відповідний період, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки (додаток 1 до акта перевірки, який є його невід`ємною частиною).

За результатами перевірки складено акт від 23.05.2024 № 52175/Ж5/26-15-07-03- 04-21, відповідно до висновків якого перевіркою встановлено порушення позивачем вимог, зокрема:

- пп. 168.1.1. п. 168.1 ст. 168 з урахуванням пп. «е» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.4.4 п. 168.4 ст. 168, пп. 168.4.7 п. 168.4 ст. 168, п. 171.2 «а» ст. 171 ПКУ, в результаті чого встановлено не утримання податку на доходи фізичних осіб, в періоді що перевірявся, у розмірі 1 205 119,78 гривень;

- пп. 168.1.1 пп. 168.1 ст. 168 з урахуванням пп. 1.5 п. 161 підрозділу 10 розділу XX, пп. 1.6. п. 1.6 підрозділу 10 розділу XX, пп. 164.2.17 «е» п. 164.2 ст. 164, пп.168.4.4 п. 168.4 ст. 168, пп. 168.4.7 п. 168.4 ст. 168, п. 171.2 «а» ст. 171 ПКУ, в результаті чого встановлено не утримання військового збору, в період що перевірявся, на загальну суму 82 350,00 грн.

За висновком відповідача, починаючи з 20.09.2018 позивачем в ролі податкового агента не утримано податок на доходи фізичних осіб та військового збору, з отриманого його контрагентом, громадянином України - ОСОБА_1 , доходу у вигляді різниці номінальної вартості частки у статутному капіталі та фактичної вартості її придбання в сумі 5 490 000 грн.

На підставі зазначених висновків, 19.06.2024 відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення:

№ 5, яким позивачу донараховано суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1 205 119,78 грн та штрафними санкціями в розмірі 301 279,94 грн. Загальна сума визначеного грошового зобов`язання з ПДФО Позивача склала - 1 506 399,72 грн.

№ 5, яким позивачу донараховано суму грошового зобов`язання з військового збору 82 350,00 грн та штрафними санкціями в розмірі 20 587,50 грн. Загальна сума визначеного грошового зобов`язання з військового збору Позивача склала - 102 937,50 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI.

За приписами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктом 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є:. загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 164.2.9 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, зокрема, включається інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

В силу підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

У розумінні підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Пунктом 168.3 статті 168 Податкового кодексу України передбачено, що розрахунок податкових зобов`язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем, органами Пенсійного фонду України).

Відповідно до підпункту 170.2.1 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік за результатами якого платник податку зобов`язаний подати річну податкову декларацію, в якій має відобразити загальний фінансовий результат (інвестиційний прибуток або інвестиційний збиток), отриманий протягом такого звітного року.

Підпунктом 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України визначено, що інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу з урахуванням курсової різниці (за наявності), та його вартістю, що визначається із суми документально підтверджених витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

Придбанням інвестиційного активу вважаються також операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного капіталу юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права.

Згідно з підпунктом 170.2.6 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Крім того, відповідно до підпунктів 1.2, 1.5, 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що до складу інвестиційного прибутку, який підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб і на який нараховується військовий збір, включається позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу, а до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Судом установлено, що 20.09.2018 між позивачем (продавець) та громадянином України ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Фінансова компанія «Фенікс», відповідно до умов якого продавець передав у власність покупцю свою частку у статутному капіталі ТОВ «Фінансова компанія «Фенікс»», а покупець прийняв та оплатив 50% частки статутного капіталу (5 500 000 грн.) ТОВ «Фінансова компанія «Фенікс» (п.2.3 Договору). За домовленістю сторін продаж частки, що складає 50% ТОВ «Фінансова компанія «Фенікс», вчиняється за 10 000 грн (п. 3.1 Договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами (п. 4.7 Договору).

За висновком податкового органу, фізичною особою ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) отримано дохід у вигляді додаткового блага (знижки) у розмірі 5 490 000 грн, а позивачем на спростування означеного не надано до перевірки акту оцінки (переоцінки) статутного капіталу ТОВ «Фінансова компанія «Фенікс».

Водночас, суд зазначає, що висновки контролюючого органу ґрунтуються на припущеннях, оскільки останній не довів отримання покупцем інвестиційного прибутку за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Фінансова компанія «Фенікс» від 20.09.2018, повернення йому коштів або майна, попередньо внесених до статутного капіталу емітента корпоративних прав, наявності позитивного фінансового результату від таких операцій та наявності підстав для нарахування у цьому випадку на доходи фізичних осіб та військового збору у відповідності до порядку виконання обов`язку, визначеного частиною 2 статті 77 КАС України.

Поряд з цим, визначаючи базу оподаткування зі здійсненої операції з придбання ОСОБА_1 корпоративних прав у ТОВ «Фінансова компанія «Фенікс»», відповідач посилався на підпункт 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, відповідно до якого до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.

Проте, суд вважає таке посилання відповідача безпідставним, оскільки до інших доходів за вказаною нормою, можуть відноситися доходи платників податків від операцій виключно у випадку, коли оподаткування таких операцій (доходів) не врегульовано положеннями підпунктів 164.2.1-164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

При цьому, в даному випадку проведена операція з придбання корпоративних прав, а тому базою для оподаткування в цьому випадку буде інвестиційний прибуток (підпункт 164.2.9 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України).

Вказана правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду у справі №560/5558/20.

Між тим, при вирішенні питання щодо оподаткування інвестиційного прибутку, перевірці підлягають обставини наявності у платника податків позитивного фінансового результату, що відповідачем не було здійснено.

При цьому, номінальна вартість частки у статутному капіталі не тотожна та не завжди дорівнює її ринковій вартості. Номінальна вартість є незмінною, натомість ринкова вартість може бути як вищою так і нижчою від номінальної, а може і відповідати їй, та залежить від ряду факторів, які формуються на ринку (попит, пропозиція, динаміка торгів тощо) в певний момент часу.

Указана позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 13.11.2018 у справі №826/12329/14.

Крім того, під час перевірки відповідач не провів оцінки вартості корпоративних прав, та, відповідно, не міг встановити отримання покупцем доходу у 2018 році у вигляді різниці номінальної вартості частки у статутному капіталі та фактичної вартості її придбання, а тому висновки відповідача є необґрунтованими та безпідставними.

При цьому, в акті відповідач не вказував на те, що ціна під час купівлі та реалізації часток у статутному капіталі ТОВ «Фінансова компанія «Фенікс» не відповідала ринковій вартості таких часток, як і не було надано доказів, що на час реалізації часток у статутному капіталі ТОВ «Фінансова компанія «Фенікс» ринкова вартість була тотожною чи повинна бути тотожною їх номінальній вартості.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності викладених в акті перевірки висновків, натомість позивачем обґрунтовано, що покупець не отримував доходу у вигляді інвестиційного прибутку за Договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Фінансова компанія «Фенікс» від 20.09.2018, а отже позивач (податковий агент) не зобов`язаний утримувати та сплачувати податок з доходів фізичних осіб та військовий збір за покупця.

Як наслідок, зважаючи на встановлені вище обставини, наявні правові підстави для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідач.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 24 140,06 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією від 21.08.2024.

Враховуючи задоволення позову, на користь позивача слід присудити понесені ним судові витрати в розмірі 24 140,06 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРНЕШНЛ СІТІ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 19.06.2024 №5 яким донараховано суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі податку на доходи фізичних осіб, штрафів на суму 1 506 399,72 грн. (1 205 119,78 грн. за податком на доходи фізичних осіб та 301 279,94 грн за штрафними санкціями).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 19.06.2024 №5 яким донараховано суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі військового збору, штрафів на суму 102 937,50 грн. (82 350,00 грн. за військовим збором та 20 587,50 грн за штрафними санкціями).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРНЕШНЛ СІТІ» (, адреса: 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 86д) судовий збір у розмірі 24 140,06 грн.

Повний текст судового рішення складено та підписано 30 червня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кочанова П.В.