Справа № 640/15863/22
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Парінов А.Б.,

судді: Беспалов О.О.,

Грибан І.О.,

при секретарі судового засідання: Андрейченко К.Е.,

від позивача: не з`явився;

від відповідача (апелянта): не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України визнання протиправним та скасування повідомлення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України ( далі - відповідач), в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати повідомлення від 05.09.2022 року державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Фещук Олени Андріївни про повернення виконавчого листа № 640/9027/20 від 27 травня 2022 року стягувачу без прийняття до виконання про: зобов`язати Апарат Верховної Ради України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки за період роботи з 28 листопада 2014 року по 29 січня 2016 року у розмірі 3 202,19 грн.;

- зобов`язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 640/9027/20 від 27 травня 2022 року про: зобов`язати Апарат Верховної Ради України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки за період роботи з 28 листопада 2014 року по 29 січня 2016 року у розмірі 3 202,19 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано повідомлення від 05.09.2022 № 69761983/4(20.1) державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого листа № 640/9027/20 від 27 травня 2022 року стягувачу без прийняття до виконання;

- зобов`язано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вирішити процесуальне питання про відкриття відповідного виконавчого провадження за виконавчим листом № 640/9027/20 від 27 травня 2022 року про: зобов`язати Апарат Верховної Ради України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки за період роботи з 28 листопада 2014 року по 29 січня 2016 року у розмірі 3 202,19 грн;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, відповідач (далі - апелянт) подав апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду, у якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2022 року, та ухвали нове про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що державний виконавець діяв в рамках Закону, оскільки адвокат заявника не додав до заяви про відкриття виконавчого провадження копію витягу з договору засвідченого підписами сторін договору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року та 23 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України визнання протиправним та скасування повідомлення, зобов`язання вчинити дії та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на "03" червня 2025 року о 11:50 годин, продовживши строк розгляду справи на 15 днів.

Відповідно до Довідки по справі №640/15863/22 від 03 червня 2025 року складеної секретарем судового засідання - розгляд апеляційної скарги Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України визнання протиправним та скасування повідомлення, зобов`язання вчинити дії не здійснювався « 03» червня 2025 року о 11:50 годин, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці.

Наступне судове засідання призначено на « 01» липня 2025 року о 12:05.

Відзив на апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Учасники судового процесу, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи явку уповноважених представників до суду не забезпечили.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з частиною другою статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги на більш тривалий, розумний термін, у відповідності до положень статті 309 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що в даному випадку у представника позивача був відсутній обов`язок подачі витягу з договору, оскільки ним подано копію договору про надання правової допомоги на підтвердження повноважень.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, мотивуючи це наступним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно зі статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи

Закон України «Про виконавче провадження» є законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - по тексту - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню..

За змістом ч. 1 ст. 14 Закону № 1404-VIII учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Спірним у цій справі є питання чи є копія договору про надання правової допомоги, засвідчена відповідно до Вимог оформлення документів ДСТУ 4163:2020 підтвердженням повноважень адвокат на стадії виконання судового рішення.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивачем через свого представника подано до відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву від 19.08.2022 про відкриття виконавчого провадження з додатками, а саме: оригіналом виконавчого листа від 27.05.2022 у справі № 640/9027/20 та копією договору про надання правової допомоги, засвідченої відповідно до Вимог до оформлювання документів ДСТУ 4163:2020.

Згідно з повідомленням про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 05.09.2022 відповідач дійшов висновку, що виконавчий документ пред`явлено на виконання до відділу особою, повноваження якої не підтверджено належним чином, у зв`язку з чим, керуючись пунктом 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повернуто стягувачу.

Відтак, відповідач вважає, що заяву було подано особою, повноваження якої не підтверджено належним чином, з цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов`язаний вчинити певні дії особисто.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ч.4 ст.16 Закону України "Про виконавче провадження" повноваження адвоката як представника посвідчуються ордером, дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій як представника сторони виконавчого провадження. Витяг засвідчується підписами сторін договору.

Колегія суддів, погоджуючись з судом першої інстанції зазначає, що конструкція ч.4 ст. 16 Закону № 1404-VIII передбачає 3 альтернативні варіанти підтвердження адвокатом повноважень:

1) ордер до якого додається додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій як представника сторони виконавчого провадження засвідчений підписами сторін договору;

2) доручення органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги;

3) договір про надання правової допомоги.

За таких обставин, адвокат позивача додавши до заяви копією договору про надання правової допомоги, засвідченої відповідно до Вимог до оформлювання документів ДСТУ 4163:2020 належним чином підтвердив свої повноваження на стадії виконання судового рішення.

Колегія суддів враховує, що мотивуючи своє рішення, відповідач посилався на Інструкцію з організації примусового виконання рішень затверджену наказом Міністерства юстиції України № 512/5 02.04.2012 року (далі - інструкція).

Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що Інструкція розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 02.04.2012 року визначено, що повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені зокрема такими документами: довіреністю фізичної особи; довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують право представництва юридичної особи (документом про призначення керівником юридичної особи тощо); рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи управителем спадкового майна; ордером, до якого обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій; дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги або про надання правової допомоги.

Документи, що посвідчують повноваження представників, повинні бути оформлені відповідно до вимог чинного законодавства.

Оригінали документів, зазначених у цьому пункті, або належним чином засвідчені їх копії долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Колегія суддів враховує, що положення Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 02.04.2012 року прямо не передбачають такого виду підтвердження адвокатом повноважень як пред`явлення договору про надання правової допомоги, однак у разі наявності колізій (розбіжностей) між нормами Закону України "Про виконавче провадження" та нормами Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України - застосуванню підлягають норми саме Закону України "Про виконавче провадження", з огляду на співвідношення їх взаємної ієрархічної підпорядкованості у системі нормативно-правових актів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач, повертаючи виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання невірно застосував норми матеріального права та дійшов хибного висновку стосовно непідтвердження адвокатом свої повноваження на стадії виконання судового рішення.

Відтак, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що повернення державним виконавцем виконавчого документу без прийняття до виконання здійснено не на підставі, не в межах та не у спосіб, визначених Законом.

Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України", суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та зводяться до незгоди апелянта з оскаржуваним рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2022 року.

За змістом частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан

(повний текст судового рішення виготовлено 01 липня 2025 року)