Справа № 320/34381/23
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Ганечко О.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, оформлену листом від 10.08.2023 №27603-27945/К-02/8-2600/23 щодо неврахування стажу роботи позивача у подвійному розмірі;

- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 у подвійному розмірі з 28.04.1998 по 01.08.2023 з дати призначення пенсії, а саме з 04.08.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач під час призначення пенсії було помилково обраховано страховий стаж у одинарному розмірі, зокрема, за період його роботи з 28.04.1998 по 01.08.2023, що належить до робіт зі шкідливими та важкими умовами праці за Списком №1, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких дає право на пенсію на пільгових умовах, тому цей страховий стаж додатково зараховується ще по одному року, тобто у подвійному розмірі.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, оформлену листом від 10.08.2023 №27603-27945/К-02/8-2600/23 щодо неврахування стажу роботи позивача у подвійному розмірі з 28.04.1998 по 01.08.2023 з дати призначення пенсії, а саме з 04.08.2022.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 у подвійному розмірі з 28.04.1998 по 01.08.2023 з дати призначення пенсії, а саме з 04.08.2022.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що основним документом на отримання пенсії на пільгових умовах є довідка про пільговий характер роботи, що видається підприємствами, та до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Враховуючи, що в електронній пенсійній справі відсутні документи, що свідчили б про пільговий характер роботи, тому підстави для зарахування стажу роботи ОСОБА_1 у подвійному розмірі з 28.04.1998 по 01.08.2023 у подвійному розмірі - відсутні.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в територіальному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відповідності до записів трудової книжки позивача НОМЕР_1 позивач працював на наступних посадах, а саме:

- з 28.04.1998 - прийнятий на роботу на посаду рятувальника в ДП «Центральний воєнізований (спеціалізований) аварійно-рятувальний загін»;

- з 03.12.1999 - переведений на цьому ж підприємстві на посаду газорятувальника 2-го аварійно-рятувального взводу;

- з 16.02.2004 - прийнятий на посаду газорятувальника другого аварійно рятувального загону центрального воєнізованого аварійно-рятувального загону;

- з 01.10.2004 - переведений рятувальником аварійно-рятувального спеціального взводу Київського воєнізованого аварійно-рятувального гірничорятувального загону;

- з 20.12.2005 по дату подання позову працював на посаду рятувальника першого пошуково-рятувального відділення, пошуково-рятувального взводу Державного підприємства «Мобільний рятувальний центр МНС України» (де працював на різних посадах).

28 липня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою, в якій просив обчислити його стаж у подвійному розмірі з 28.04.1998 по 01.08.2023 з дати призначення пенсії.

Листом №27603-27945/К-02/8-2600/23 від 10.08.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві повідомлено позивачу, що йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До страхового стажу не зараховано додатково по одному року за кожний повний рік стажу роботи за списком №1 за період з 28.04.1998 по 01.08.2023, оскільки не надано уточнюючих документів.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем протиправно відмовлено щодо неврахування стажу роботи позивача у подвійному розмірі з дати призначення пенсії, тому з метою відновлення порушеного права позивача слід зобов`язати відповідача зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 у подвійному розмірі з 28.04.1998 по 01.08.2023 з дати призначення пенсії, а саме з 04.08.2022.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною третьою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

У відповідності до пункту «а» статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з частиною другою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

За змістом частини третьої статті 114 вказаного Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

У відповідності до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

За правилами пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи. Вимога щодо обов`язкового підтвердження документами умов праці до 21 серпня 1992 року та проведення атестації після цієї дати є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих Списків.

При цьому, пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Відповідно до ст. 48 КЗпП України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону № 1788-XII, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

Тобто, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до записів трудової книжки позивача НОМЕР_1 позивач працював на наступних посадах, а саме:

- з 28.04.1998 - прийнятий на роботу на посаду рятувальника в ДП «Центральний воєнізований (спеціалізований) аварійно-рятувальний загін»;

- з 03.12.1999 - переведений на цьому ж підприємстві на посаду газорятувальника 2-го аварійно-рятувального взводу;

- з 16.02.2004 - прийнятий на посаду газорятувальника другого аварійно рятувального загону центрального воєнізованого аварійно-рятувального загону;

- з 01.10.2004 - переведений рятувальником аварійно-рятувального спеціального взводу Київського воєнізованого аварійно-рятувального гірничорятувального загону;

- з 20.12.2005 по дату подання позову працював на посаду рятувальника першого пошуково-рятувального відділення, пошуково-рятувального взводу Державного підприємства «Мобільний рятувальний центр МНС України» (де працював на різних посадах).

28 липня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою, в якій просив обчислити його стаж у подвійному розмірі з 28.04.1998 по 01.08.2023 з дати призначення пенсії.

Листом №27603-27945/К-02/8-2600/23 від 10.08.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві повідомлено позивачу, що йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До страхового стажу не зараховано додатково по одному року за кожний повний рік стажу роботи за списком №1 за період з 28.04.1998 по 01.08.2023, оскільки не надано уточнюючих документів.

У той же час, постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).

Згідно із пунктом 4.2 вказаного Порядку, при прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи.

При цьому, за правилами пункту 4.3 Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що за результатами розгляду заяви особи територіальний орган Пенсійного фонду не пізніше 10 днів зобов`язаний прийняти відповідне рішення.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що у спірних правовідносинах пенсійним фондом не приймалось рішення про відмову позивачу у зарахуванні страхового стажу у кратності у період з 1999 року і по теперішній час або рішення про зарахування відповідних періодів, натомість Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві листом №27603-27945/К-02/8-2600/23 від 10.08.2023 повідомило позивача лише про відмову у задоволенні такої заяви (вх. №27945/К-2600-23 від 01.08.2023).

Тобто, у даному випадку, лист відповідача не є індивідуальним актом в розумінні КАС України, а відповідачем не приймалось рішень, які обмежують реалізацію соціальних гарантій позивача чи які свідчать про відмову у виконанні законних вимог.

Крім того, матеріали справи не містять жодного рішення у розумінні вимог Порядку №3-1 за наслідком розгляду відповідачем заяви позивача про зарахування спірних періодів з 28.04.1998 по 01.08.2023 у подвійному розмірі.

Вказане свідчить про те, що у листі №27603-27945/К-02/8-2600/23 від 10.08.2023 пенсійним фондом висловлено лише пропозицію ОСОБА_1 щодо надання уточнюючих документів для зарахування спірних перодів роботи у подвійному розмірі, та зазначене не позбавило можливості останнього надати пенсійному фонду відповідну уточнюючу довідку згідно пункту 20 Порядку №637.

Втім, як свідчать матеріали справи, позивачем на пропозицію Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві вказаних документів надано не було.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції було не повно встановлено обставини у справі та прийнято рішення з порушенням норм матеріального права.

Отже, доводи апеляційної скарги частково спростовують рішення суду першої інстанції.

У силу вимог частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді О.М. Ганечко

В.В. Кузьменко