Справа № 160/29194/23
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2025 року м. Дніпросправа № 160/29194/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року (суддя Захарчук-Борисенко Н.В.) у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся з позовом до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування постанови.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року позов задоволено.

Суд вирішив визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Бланка Сергія Володимировича від 17.10.2023 року №2956/04-36-07-08-РРО/-ДПС-ФС про накладення штрафу.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не з`ясовано чи було направлено повідомлення до відповідного органу про прийняття працівників на роботу, а продавець ОСОБА_2 була зазначена як матеріально - відповідальна особа у документі про наявність готівки, а позивач заперечень в акті перевірки не зазначив.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 згідно свідоцтва серії НОМЕР_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 02.08.2007 року. Номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - 2 232 000 0000 004821.

Наказом ГУ ДПС у Дніпропетровській області №3830-п від 15.08.2023 року наказано провести з 17.08.2023 року фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з питань дотримання норм законодавства, регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), за період діяльності, згідно зі ст. 102 ПК України, тривалістю не більше 10 діб.

Відповідно до Акту фактичної перевірки №2956/04-06-07-08-РТО/262600475 від 25.08.2023 року встановлено порушення зокрема ст. 20, 21, 22, 23, 24 КЗпП України.

17.10.2023 року відповідачем винесено Постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №2956/04-36-07-08-РРО/-ДПС-ДФ, якою застосовано до позивача у розмірі 134 000 грн за фактичний допуск двох працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Зі змісту спірної Постанови встановлено, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області у період з 21.08.2023 року по 24.08.2023 року проведено перевірку господарської одиниці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 . Під час проведення фактичної перевірки виявлено факт порушення законодавства про працю в частині допущення до роботи двох осіб без укладення трудового договору (контракту) та без повідомлення органів ДПС про прийняття працівника на роботу, а саме: ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_2 (продавець), які проводили розрахункові операції з продажу товару за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначені факти свідчать про порушення вимог частини 1 ст. 21 КЗпП України та ч. 4 ст. 24 КЗпП України.

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженої постанови не було доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до абзацу 2 ч. 2 статті 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного виконання роботи протягом усього робочого часу, установленого на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір визначений як угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 6-1) при укладенні трудового договору про дистанційну роботу або про надомну роботу; 6-2) при укладенні трудового договору з нефіксованим робочим часом; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку (у разі наявності) або відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я, відповідний військово-обліковий документ та інші документи.

При укладенні трудового договору громадянин, який вперше приймається на роботу, має право подати вимогу про оформлення трудової книжки.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначається Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013.

Відповідно до п.2 Порядку №509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Згідно із п. 3 Порядку №509, справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Як встановив суд першої інстанції, ГУ ДПС у Дніпропетровській області у результаті проведення фактичних перевірок, зокрема ФОП ОСОБА_1 , встановило порушення вимог податкового законодавства, законів про працю України в частині несвоєчасного повідомлення органів ДПС про прийняття працівників на роботу та допущення працівників до роботи без оформлення трудового договору. ГУ ДПС у Дніпропетровській області листом №32944/5/04-36-07-08 від 31.08.2023 року надіслало відповідачу копії матеріалів перевірки для вжиття заходів у межах компетенції.

Лист було отримано відповідачем 07.09.2023 (вх.№22160/АС11-23), що підтверджується з печатки реєстрації вхідної кореспонденції відповідача.

Заступником начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці було направлено позивачу листа «Щодо одержання документів» №ПС/3.1/19368-23 від 08.09.2023 року. Згідно з трекінгом відправлення даного листа 549), його було прийнято у відділенні Укрпошти 08.09.2023 року та отримано позивачем 15.09.2023 року.

ГУ ДПС у Дніпропетровській області у період з 21.08.2023 року по 24.08.2023 року проведено перевірку господарської одиниці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 . Під час проведення фактичної перевірки виявлено факт порушення законодавства про працю в частині допущення до роботи двох осіб без укладення трудового договору (контракту) та без повідомлення органів ДПС про прийняття працівника на роботу, а саме: ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_2 (продавець), які проводили розрахункові операції з продажу товару за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі Акту фактичної перевірки ГУ ДПС у Дніпропетровській області відповідачем 17.10.2023 року Постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №2956/04-36-07-08-РРО/-ДПС-ДФ, якою застосовано до позивача у розмірі 134 000 грн за фактичний допуск двох працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності судом було встановлено наступне: об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності (1/2) ОСОБА_1 .

Позивачем як орендодавцем укладено договір оренди приміщення №1/2023 з ФОП ОСОБА_4 , який долучено до матеріалів справи, та відповідно до п. 1.1 якого орендодавець здає, орендар приймає в тимчасове платне користування приміщення площею 10 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (магазин Харчі) з метою ведення статутної діяльності.

У матеріалах справи також наявний договір оренди №2-072015 від 01.07.2015, який укладений між ОСОБА_5 (власником 1/2 магазину як вказано позивачем) як орендодавцем та ФОП ОСОБА_6 як орендарем, за яким орендодавець передає орендарю, а орендар отримує від орендодавця у платне, тимчасове користування наступне майно: торгівельні та підсобні зали, які знаходяться в АДРЕСА_2 . Загальна площа об`єкту становить 47,90 м2: 40.2 м2 торгівельні зали, 7,7 м2 підсобні приміщення.

Матеріали справи містять також трудовий договір №1 від 19.01.2017 року, укладений між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , та трудовий договір №1 від 30.06.2013 року, укладений між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції вірно встановив, що така підстава як фактичний допуск позивачем осіб без оформлення трудового договору (контракту), про що вказано відповідачем у спірній постанові, є безпідставною, оскільки дані особи уклали трудові договори з ФОПами, які орендують приміщення у позивача як власника 1/2 приміщення, та у іншого власника 1/2 магазину ОСОБА_5 .

Вірними є висновки суду першої інстанції, що відповідачем не доведено, що позивачем допущено до виконання трудових обов`язків неоформлених працівників, а тому спірна постанова є такою, що підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування постанови залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 02 липня 2025 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш