Справа № 160/19135/25
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2025-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 липня 2025 рокуСправа № 160/19135/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучма К.С., перевіривши позовну заяву Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про скасування містобудівних умов та обмежень і припинення права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення,

ВСТАНОВИВ:

Виконувач обов`язків керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Лупашку Сергій Вікторович в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради 01.07.2025 року звернувся через систему "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- скасувати містобудівні умови та обмеження з реєстраційним номером в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва MU01:1722-4379-8091-5574 від 30.04.2021 р. «Будівництво зблокованого житлового будинку по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 », надані Головним архітектурно-планувальним управлінням департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради на підставі наказу №194 від 30.04.2021;

- припинити право відповідача на виконання будівельних робіт з будівництва зблокованого житлового будинку по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , 41 43, АДРЕСА_5 , набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 24.05.2021 за реєстраційним номером ДП94.

Разом із позовною заявою прокурором подано заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурором зазначено, що на підставі договорів дарування від 27.03.2020 року №331, №330, №326, №327, посвідчених приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою К.І., та від 15.07.2015 р. №1193, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В., зареєстровано право приватної власності ОСОБА_2 на земельні ділянки із кадастровими номерами: :02:271:0024, площею 0,0453 га, :02:271:0020, площею 0,0456 га, :02:271:0017, площею 0,0465 га, :02:271:0040, площею 0,0657 га, та :02:271:0005, площею 0,0546 га, що розташовані по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_5 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). На підставі договорів купівлі-продажу, укладених 22.10.2020 року право власності на вказані земельні ділянки набуто відповідачем. 30.04.2021 р. Головним архітектурно-планувальним управлінням департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради ОСОБА_3 надано містобудівні умови та обмеження щодо будівництва зблокованого житлового будинку по АДРЕСА_1 , 39, АДРЕСА_6 , АДРЕСА_5 висотністю у 3 (три) поверхи без врахування мансарди №15/29-58. За матеріалами генерального плану, затвердженого рішенням Дніпровської міської ради від 02.09.2020 р. №84/60, ділянки по АДРЕСА_1 , 39, АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , 45 розташовані на існуючій території садибної житлової забудови. Розміщення зблокованого житлового будинку на вказаній території відповідало вимогам чинної містобудівної документації. У подальшому, 24.05.2021 р. Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради зареєстровано повідомлення ОСОБА_1 про початок виконання будівельних робіт ДП94 - «Будівництво зблокованого житлового будинку по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 » (1110.3 Будинки садибного типу) із класом наслідків СС1. За даними Реєстру будівельної діяльності, запит замовника будівництва ОСОБА_4 на внесення змін в повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ДП94 щодо коригування проекту, відхилено Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради через невідповідність поданих документів вимогам законодавства. Станом на дату подання позовної заяви, житловий будинок в експлуатацію не введено, його технічна інвентаризація не проводилась. Натомість, декларація про готовність об`єкта до експлуатації 11.08.2022 р. повернута без розгляду Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на підставі заяви замовника будівництва (ДП11). З відкритих джерел вбачається, що збудований об`єкт не відповідає виданим дозвільним документам у сфері містобудівної діяльності та на цей час наявні оголошення про продаж окремих квартир у вказаному будинку. Крім того, проведеною у кримінальному провадженні №0000119 від 22.08.2024 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.275 КК України, земельно-технічною та будівельно-технічною експертизою №22-25 від 30.04.2025 р. встановлено, що фактична збудована чотирьохповерхова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 не відповідає наданим містобудівним умовам та обмеженням, виданим Головним архітектурно-планувальним управлінням департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради 30.04.2021 р. №15/29-58 та відомостям, внесеним до повідомлення про початок виконання будівельних робіт - «Будівництво зблокованого житлового будинку по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 » (1110.3 Будинки садибного типу) - №ДП94. З викладеного вбачається, що на об`єкті будівництва «Будівництво зблокованого житлового будинку по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , 39, 41, 43, 45, замовником будівництва самочинно виконуються будівельні роботи оскільки, вказаний вище об`єкт нерухомості будується на земельних ділянках, що не відведені для цієї мети, без вихідних даних (містобудівних умов та обмежень) та без документів, що надають право на виконання будівельних робіт, на підставі чого в розумінні ст.376 ЦК України є самочинним будівництвом.

При цьому, уповноваженим органом в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради відповідно до вимог чинного містобудівного законодавства, не вживаються дієві заходи щодо скасування у судовому порядку містобудівних умов та обмежень, а також припинення права відповідача на виконання будівельних робіт на вказаному об`єкті будівництва, адже саме на підставі судового рішення, що набрало законної сили, може бути скасовано містобудівні умови та обмеження та припинено право замовника будівництва на виконання будівельних робіт, що набуте ним на підставі поданого повідомлення про початок виконання таких робіт на інший об`єкт будівництва. Водночас, підставою для відмови в наданні містобудівних умов та обмежень є, зокрема, невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні. Така невідповідність встановлюється на стадії надання містобудівних умов та обмежень або надалі під час здійснення державно-будівельного або судового контролю. Невідповідність намірів забудови означає, що запланований для будівництва об`єкт не відповідає вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, тобто затвердженим текстовим та графічним матеріалам із питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій конкретного населеного пункту, у зв`язку із чим видані відповідачу містобудівні умови та обмеження підлягають скасуванню у судовому порядку. В свою чергу, право замовника будівництва на виконання будівельних робіт, фактично набуто ним на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 24.05.2021 р., яке саме по собі не є дозвільним документом, маючи лише декларативний характер та подається замовником з метою отримання права на виконання будівельних робіт, а тому підлягає припиненню в судовому порядку.

Відповідно до п.п.3 та 6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст.160, 161, 172 КАС України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частинами 3, 4, 5 статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Разом з тим, варто зазначити, що перевірка права прокурора на звернення до адміністративного суду передує розгляду питання щодо правомірності дій (бездіяльності) відповідача, що оскаржуються (розгляду справи по суті). Встановлення обставин, що свідчать про відсутність у прокурора підстав для представництва інтересів держави, а отже і права на звернення до суду, є перешкодою для розгляду справи по суті.

Частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, прокурор у визначених законом випадках наділений повноваженнями здійснювати представництво інтересів держави або конкретної особи шляхом звернення до суду з позовом, якщо таке представництво належним чином обґрунтоване.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає у чому полягає порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту і зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень на звернення до суду з позовом прокурор зазначає про це в позовній заяві та в такому випадку прокурор набуває статусу позивача. Підставою для представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчинюються у відносинах між ними або з державою.

Отже, виключними випадками, за умови настання яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».

У Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» навів мотиви, згідно з яким інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Ці висновки Конституційний Суд України зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене цим Судом розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, застосованого у статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Відтак, суд вважає, що «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Водночас, хоча у Конституції України не йдеться про захист прокурором інтересів суспільства, але інтерес держави є насамперед інтересом більшості членів суспільства, якому вона служить. Отже, інтерес держави охоплює суспільні (публічні) інтереси. Тому прокурор може захищати і суспільні інтереси, зокрема, громад з тих самих підстав, що й інтереси держави. З наведеного констатується, що звернення прокурора з позовом в інтересах держави охоплює, у тому числі, й захист інтересів громади.

Це відповідає правовим позиціям, викладеним у постанові Верховного Суду від 29.11.2022 року у справі №240/401/19, відступу від яких не відбулось.

Виходячи з таких критеріїв, у разі, якщо державний орган або орган місцевого самоврядування діє або приймає рішення всупереч закону та інтересам Українського народу, саме прокурор має право діяти на захист порушених інтересів держави шляхом подання відповідного позову до суду. В цьому випадку органи, які прийняли рішення чи вчинили дії, що, на думку прокурора, порушують інтереси держави, набувають статусу відповідача.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.07.2022 року у справі №910/5201/19.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Аналіз положень частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: (1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; (2) у разі відсутності такого органу.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

«Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

При цьому варто зауважити, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, зокрема, замінює відповідного суб`єкта владних повноважень в судовому провадженні у разі, якщо той всупереч закону не здійснює захисту чи робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити, причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Обґрунтовуючи підстави представництва, прокурор зокрема зазначив, що порушення містобудівного законодавства беззаперечно свідчить про порушення державних інтересів, та зважаючи на те, що повноваження щодо скасування містобудівних умов та обмежень, припинення права на виконання будівельних робіт за законом належать саме органу виконавчої влади Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, а отже саме цей орган уповноважений здійснювати захист інтересів держави у виниклих спірних правовідносинах, у тому числі у судовому порядку. На підставі вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру», окружною прокуратурою листами №54-6617ВИХ-24 від 02.08.2024 р., №54-123ВИХ-25 від 08.01.2025 р., №54 3696ВИХ-25 від 02.06.2025 р. та №54-4092ВИХ-25 від 17.06.2025 р. на адресу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради повідомлялось про виявлені порушення вимог містобудівного законодавства щодо здійснення будівельних робіт на земельних ділянках із кадастровими номерами: :02:271:0024, :02:271:0020, :02:271:0017, :02:271:0040, :02:271:0005, розташовані по АДРЕСА_1 , 39, 41 43, 45 у м.Дніпрі, що не відведені для цієї мети, без вихідних даних (містобудівних умов та обмежень), та без документів, які надають право на виконання будівельних робіт. Однак, на теперішній час уповноваженим органом не вжито вичерпних та дієвих заходів на виконання своїх повноважень щодо скасування містобудівних умов та обмежень з будівництва зблокованого житлового будинку по вул.Одоєвського (теперішня назва вул.Академіка Кримського), 37, 39, 41 43, 45 у м.Дніпрі та припинення права на виконання будівельних робіт на вказаному об`єкті будівництва, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що підтверджується листом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради №10/1-138 від 18.06.2025 р. Таким чином, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, будучи виконавчим органом з питань державного архітектурно-будівельного контролю у місті Дніпрі та будучи обізнаним про вказані порушення, не вжив вичерпних заходів щодо усунення вказаних порушень. Разом з тим, невжиття заходів реагування можуть спричинити шкоду інтересам держави, що у свою чергу, перешкоджає розвитку інфраструктури та економіки міста. Зокрема, бездіяльність уповноваженого органу може призвести до безконтрольної та хаотичної забудови міста. Зазначені вище обставини є безумовною підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом звернення до суду із позовною заявою відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

В силу ч.3 ст.53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із ч.4 ст.53 КАС України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Частина перша цієї статті визначає, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 3038-VI), державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Згідно із ч.2 ст.41-1 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 41-1 Закону № 3038-VI у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право звертатися до адміністративного суду з позовами про скасування рішень, прийнятих об`єктами нагляду, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, з подальшим оприлюдненням такої інформації на порталі електронної системи.

Як вже зазначено судом вище, в обґрунтування підстав звернення до суду в інтересах держави прокурор покликався на наявність виняткового випадку, за якого порушення відповідачем інтересів держави супроводжується неналежним виконанням уповноваженим органом функцій із захисту, усвідомленою пасивною поведінкою уповноваженого суб`єкта владних повноважень та є підставою для застосування представницьких повноважень прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах - Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради.

Проте, відповідно до ч.8 ст.29 Закону № 3038-VI скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: за заявою замовника або за рішенням суду.

Отже, містобудівні умови та обмеження не можуть бути самостійно скасовані органом, до відання якого належить здійснення контролю та/або нагляду за суб`єктами містобудівної діяльності.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 р. № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» (далі постанова № 303) припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

При цьому, пунктом 2 цієї ж постанови №303 визначено, що за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України протягом періоду воєнного стану дозволити здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на підставі рішень центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах.

Таким чином, введення відповідного мораторію на проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) не є тотожним бездіяльності або неналежному виконанню своїх повноважень відповідними органами.

Разом з тим, це не означає, що прокурор наділений цими повноваженнями на період воєнного стану і без проведення уповноваженим органом перевірки, за результатами якої встановлено відповідні порушення, одразу звертатись до суду із скасуванням рішення про затвердження містобудівних умов та обмежень.

При цьому, виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності реалізується через механізм здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, який здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому КМУ шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок.

У свою чергу, лише у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за наслідками перевірок, у центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, виникає право на звернення до суду з позовом про скасування рішень, прийнятих об`єктами нагляду.

Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постанові від 31.01.2024 року у справі № 380/13877/21.

Відтак, беручи до уваги встановлені за результатами дослідження наявних у справі доказів обставини, суд дійшов висновку про ненадання прокурором доказів, які б свідчили про невиконання або неналежне виконання Управлінням державного архітектурно- будівельного контролю Дніпровської міської ради, який є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Верховний Суд уже вирішував питання наявності у прокурора права на звернення до суду з позовом, поданого в інтересах держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України.

У постанові від 31.01.2024 року у справі № 380/13877/21 предметом спору було рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 19.03.2021 №197 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на реконструкцію ТОВ «Друкарня на Пекарській» з надбудовою нежитлової будівлі на вул.Пекарській, 11-А у м.Львові з пристосуванням під функції апартамент-готелю». Пред`явлення позову прокурором в інтересах держави в особі ДІАМ України до виконавчого комітету Львівської міської ради про скасування рішення останнього про надання замовнику будівництва містобудівних умов та обмежень зумовлено тим, що на думку прокурора, таке рішення прийняте з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності суб`єктом владних повноважень, якому держава делегувала повноваження центрального органу виконавчої влади, який реалізовує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду у галузі будівництва.

У вказаній справі Верховний Суд дійшов наступних висновків:

« … прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу у разі виявлення ним порушень вимог законодавства, а в контексті справи, яка розглядається саме у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду.

64. При цьому, виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності реалізується через механізм здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, який здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок.

65. У свою чергу, лише у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за наслідками перевірок, у центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду виникає право на звернення до суду з позовом про скасування рішень, прийнятих об`єктами нагляду.

66. У справі, яка розглядається відсутні відомості про виявлені компетентними органами вчинені об`єктом нагляду порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності щодо об`єкта будівництва «Реконструкція ТОВ «Друкарня на Пекарській» з надбудовою нежитлової будівлі на вул.Пекарській, 11-А у м.Львові з пристосуванням під функції апартамент-готелю» як за наслідками державного архітектурно-будівельного контролю так і державного архітектурно-будівельного нагляду, а відтак у ДІАМ України не виникло право на звернення до суду із позовом про скасування рішення, прийнятого виконавчим комітетом Львівської міської ради про затвердження містобудівних умов і обмежень на вказаний об`єкт будівництва, оскільки воно ще не здійснювало своїх повноважень, а відповідно у прокурора не виникло право на представництво інтересів держави в особі ДІАМ України шляхом звернення до суду з цим позовом.

67. За таких обставин, висновки судів попередніх інстанцій про залишення без розгляду позовної заяви прокурора у цій справі є правильними».

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у постановах від 25.03.2025 року у справі №460/23417/23, від 08.04.2025 року у справі № 620/13779/21, від 25.06.2025 року №620/232/25 за позовом керівника окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України про визнання протиправними та скасування рішень, наказів міської ради про затвердження та надання містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, а також містобудівних умов і обмежень.

За таких обставин, враховуючи вищезазначені висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про те, що в Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, не виникло право на звернення до суду з позовом про скасування містобудівних умов та обмежень та, відповідно, у прокурора не виникло право на представництво інтересів держави в особі Управління державного архітектурно будівельного контролю Дніпровської міської ради, шляхом звернення до суду з позовом.

Покликання прокурора у позові на те, що, отримавши інформацію про наявність встановлених порушень містобудівного законодавства, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, не вжило заходів реагування з метою відновлення порушених інтересів держави, є безпідставним, оскільки самі собою такі обставини не створюють підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави в порядку пункту 6 частини четвертої статті 41-1 Закону № 3038-VI.

Водночас, в разі, якщо прокурором встановлено невиконання або неналежне виконання службовими особами своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, невиконання вимог законів чи підзаконних актів (Закону № 3038-VI, постанови КМУ від 13.03.2022 р. №303, тощо), такі особи підлягають притягненню до відповідальності у встановленому законом порядку.

Суд також враховує правову позиція викладену Верховним Судом в постанові від 07.01.2025 р. у справі №160/8007/24:

«Отже, орган державного архітектурно-будівельного контролю уповноважений на подання позову про припинення будівельних робіт, і такому позову передує процедура проведення заходу контролю (нагляду), винесення відповідного припису у випадку допущення порушень.

Водночас Суд звертає увагу, що підставою для звернення прокурора з позовом до ДІАМ була відсутність уповноваженого органу. Однак у цій справі суд дійшов висновку, що позивачем у такій категорії справ є або орган державного архітектурно-будівельного нагляду (скасування МУО), або орган державного архітектурно-будівельного контролю (припинення виконання будівельних робіт). Тому прокурор у цій справі не може представляти інтереси держави як самостійний суб`єкт, а діє виключно в інтересах органу державного архітектурно-будівельного контролю і повинен довести неналежне виконання цим органом своїх обов`язків. Тому у цій частині суди дійшли правильного висновку, повернувши прокурору його позовну заяву, і в цій частині Суд вважає необхідним залишити ці рішення без змін».

Відтак, прокурор у цій справі не виконав вимоги законодавства щодо обґрунтування наявності підстав для представництва та не дотримався встановленого процесуальним законодавством порядку звернення до суду.

Відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави, у розумінні пункту 7 частини четвертої статті 169 КАС України, має наслідком повернення позовної заяви позивачеві.

Так, відповідно до пункту 7 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачу, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Підсумовуючи вище викладене, позовну заяву Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про скасування містобудівних умов та обмежень і припинення права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення слід повернути позивачу на підставі пункту 7 частини четвертої статті 169 КАС України з викладених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.169, 243, 248 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути позовну заяву Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про скасування містобудівних умов та обмежень і припинення права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення - позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статті 256 КАС України та може бути оскаржена в строки передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма