Справа № 177/1241/25
Суддя: Коваль Н. В.
Дата ухвалення: 2025-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 177/1241/25
Провадження № 2-а/177/19/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 липня 2025 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Коваль Н. В.

за участі:

секретаря судового засідання Андрійчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просила суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовану не в автоматичному режимі серії ББА № 567754 від 09 травня 2025 року за частиною 2 ст. 126 про притягнення її до адміністративної відповідальності, справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що відсутні жодні відомості про осіб, яким він передав право керування транспортним засобом мопедом SABUR д.н.з. НОМЕР_1 , в постанові про накладення адміністративного стягнення від 09.05.2025, серії ББА №567754 не зазначено.

Поліцейським Рудєвим В.Л. не проведено належної перевірки стану транспортного засобу мопеду SABUR д.н.з. НОМЕР_1 , який був переданий особі, яка не мала права керувати транспортним засобом, внаслідок чого у поліцейського Рудєва В.Л. склалася упереджена думка, що передано було саме мопед SABUR д.н.з. НОМЕР_1 в технічно справному стані.

До матеріалів адміністративної справи долучено фотокопію технічного паспорту мопеду SABUR д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є чоловік позивача ОСОБА_2 , котрим не опитаний з приводу зазначеного правопорушення. Долучені фото та відеозапис не містять інформації про пересування за допомогою двигуна внутрішнього згорання на мопеді SABUR д.н.з. НОМЕР_1 .

Більш того, поліцейський Рудев В.Л. залишив поза увагою пояснення з приводу того, що мопед перебуває в неробочому стані, стояв на узбіччі та за допомогою фізичних зусиль людини переміщується до місця проведення ремонтних робіт.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 567754 від 09 травня 2025 року, 08.05.2025 о 16:12 годині в с. Софіївка, Криворізького району, поблизу будинку 40 по вул. Рудишина, ОСОБА_1 передала керування транспортним засобом мотоциклом SABUR д.н.з. НОМЕР_1 , своєму синові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не мав право керування таким транспортним засобом, чим порушила п. 2.2 Правил дорожнього руху України.

Вважає, що вищезазначена постанова є незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи складена за відсутністю належних доказів та з грубим порушенням процесуального законодавства.

Позивач та її представник Чепурнов В.І. в судове засіданні не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Крім того, просив стягнути з ГУ НП в Дніпропетровській області понесені позивачем судові витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. (а.с. 50).

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області Новікова С.А., в судове засідання не з`явилася, надала відзив на позовну заяву, в якому, про сила справу розглянути за відсутності представника відповідача та вказувала, що постанову про адміністративне стягнення винесено відповідно до вимог чинного законодавства, просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 28-30). Також, представник позивача 02.07.2025 надала заяву, в якій заперечувала проти стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, вказуючи на те, що позивачем не надано належних доказів щодо сплати понесених нею витрат у зв`язку з наданням правничої допомоги та є неспіввісними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг (а.с. 54-61).

Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. При цьому, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Суд, з`ясувавши доводи сторін, які викладені у відповідних заявах по суті справи, всебічно та повно дослідивши надані сторонами докази, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Судом встановлено, що відповідно до постанови від 09.05.2025 серії ББА № 567754, 08.05.2025 о 16:12 годині в с. Софіївка, Криворізького району, поблизу будинку 40 по вул. Рудишина, ОСОБА_1 передала керування транспортним засобом мотоциклом SABUR д.н.з. НОМЕР_1 , своєму синові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не мав право керування таким транспортним засобом, чим порушила п. 2.2 Правил дорожнього руху України.

Зазначеною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с.14).

Позивач з винесеною постановою не погоджується та вважає, що вона складена передчасно та безпідставно.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці обставини встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідачем не було подано будь-яких належних та допустимих доказів щодо правомірності тверджень зазначених в постанові.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Пунктом 2.9 «ґ» Правил дорожнього руху встановлено, що водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчання водінню відповідно до вимог розділу 24 цих Правил.

Тобто, для встановлення складу правопорушення необхідно встановити факт передачі керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відтак, керування ОСОБА_3 транспортним засобом, який не мав права керувати таким транспортним засобом, беручи до уваги конкретні обставини даної справи, саме по собі не є достатнім доказом того, що позивач ОСОБА_1 передала керування транспортним засобом ОСОБА_3 .

Судом досліджено CD-диск, який долучено в якості доказу представником відповідача до відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 .

Так, даний відеозапис не містить доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з порушенням п. 2.9 «ґ» Правил дорожнього руху.

Факт передачі права керування ОСОБА_3 який не мав посвідчення водія, даний відеозапис не містить.

Також, з даного відеозапису, встановлено, що на останньому не зафіксовано сам факт порушення позивачем вимог п.2.9 «г» ПДР. Наявний відеозапис фіксує лише факт пересування транспортного засобу ОСОБА_3 , що фактично є безспірним.

Таким чином, відеоінформація, яка відображена на вказаному відеозапису жодним чином не доводить факту вчинення позивачем порушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП України.

У поданому відповідачем відзиві на позов зазначається, що позивач передав керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, однак жодних доказів на спростування доводів позивача представник відповідача суду не надала.

Відтак, беручи до уваги, що саме сторона відповідача повинна довести правомірність рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд з власної ініціативи позбавлений можливості збирати докази по справі.

З огляду на вищевикладене, відповідачем не доведено той факт, що позивач 08.05.2025 о 16:12 годині в с. Софіївка, Криворізького району, поблизу будинку 40 по вул. Рудишина, передала керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а тому постанова серії ББА № 567754 від 09 травня 2025 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 1 статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами 1 та 2 статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат досліджується:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У якості доказів щодо понесених судових витрат стороною позивача надано копію договору про надання правової допомоги від 17.05.2025, укладеного між адвокатом Чепурновим В.І. та ОСОБА_1 (а.с. 26), копію акта виконаних робіт від 26.0362025 року на загальну суму у розмірі 5000,00 грн. (а.с. 52), копію квитанцій №144916 від 25 травня 2025 року на суму 3000,00 грн та квитанції № 155928 від 26.06.2025 на суму 2000,00 грн, згідно яких ОСОБА_1 сплатила за надання правової допомоги Чепурнову В.М. загалом 5000,00 грн (а.с. 53), копію ордеру на надання правничої допомоги (а.с. 51), копію свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 18).

Представником відповідача надано заперечення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу оскільки сума витрат на професійну правничу допомогу не є співмірною із складністю справи, наданий адвокатом обсяг послуг не відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру.

З огляду на складність справи та обсяг дій вчинених адвокатом в її межах, беручи до уваги надання належних доказів на підтвердження понесених витрат та виходячи з критеріїв розумності, справедливості, співмірності, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, тому вказані витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Також, оскільки оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а позивачем на підтвердження сплати судового збору надано належні докази (а.с. 15), на його користь підлягає стягненню з відповідача судовий збір у сумі 605,60 грн.

Таким чином, з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає стягненню на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. та судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову серії ББА № 567754 від 09 травня 2025 року, винесену поліцейським ПОГ СВП ВП КРУП Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області капітаном поліції Рудєвим В.Л. про накладення адміністративного стягнення п справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області (, місце знаходження: вул. Троїцька, 2а, м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.В. Коваль