Справа № 340/818/25
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2025 року м. Дніпросправа № 340/818/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року (суддя Кармазина Т.М.) в справі № 340/818/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - ГУ ПФУ) про:

визнання протиправним та скасування рішення від 27 грудня 2024 року № 95 про відмову у перерахунку пенсії за віком з урахуванням архівної довідки про заробітну плату від 28 листопада 2019 року №02/181-з;

зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням архівної довідки про заробітну плату від 28 листопада 2019 року № 02/181-з, виданої ООО «ЛУКОЙЛ-Коми» (мовою оригіналу), в якій зазначено дані про заробітну плату за період її роботи з січня 1988 року по грудень 1992 року в «Усинской базе производственно-технического обслуживания и комплектации оборудованием №2 объединения «Коминефть» (мовою оригіналу) з 24 грудня 2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №95 від 27.12.2024.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.12.2024 та здійснити з 24.12.2024 року перерахунок пенсії з врахуванням архівної довідки для нарахування пенсії №02/181-з від 28.11.2019, виплатити пенсію з урахуванням раніше виплачених сум.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що під час призначення пенсії до страхового стажу позивача не зараховано період роботи згідно з трудовою книжкою з 01 січня 1992 року по 31 грудня 1992 року.

Єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжними відомостями та іншими документами про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

В матеріалах електронної пенсійної справи позивача наявна довідка про заробітну плату від 28 листопада 2019 року № 02/181-3, видана ООО "ЛУКОЙЛ-Коми" (мовою оригіналу), в які зазначено дані про заробітну плату ОСОБА_1 за період її роботи з січня 1988 року по грудень 1992 року в «Усинской базе производственно-технического обслуживания и комплектации оборудованием № 2 объединения "Коминефть» (мовою оригіналу). Проте, на підставі вищезазначеної довідки неможливо здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах електронної пенсійної справи відсутні завірені в установленому порядку копії первинних документів, на підставі яких складено довідку, а також довідка про заробітну плату № 02/181-3, видана за період роботи з січня 1988 року по грудень 1992 року, тоді як під час призначення пенсії період трудової діяльності позивача з 01 січня 1992 року по 31 грудня 1992 року не зараховано до страхового стажу.

Також зазначає, що зобов`язавши відповідача здійснити перерахунок пенсії з врахуванням архівної довідки для нарахування пенсії №02/181-з від 28 листопада 2019 року, виплатити пенсію з урахуванням раніше виплачених сум, суд першої інстанції не врахував, шо на обліку позивач перебуває у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, тому відсутні правові підстави покладання вказаного зобов`язання на апелянта.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга має бути задоволені частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та з 30.12.2023 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

24.12.2024 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою щодо перерахунку пенсії за віком з врахуванням заробітної плати відповідно до довідки №02/181-з від 28.11.2019 року.

Заяву позивача розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області? ?та прийнято рішення від 27.12.2024 №95 про відмову у перерахунку? ?пенсії. Рішення мотивовано тим, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області розглянуто довідку про заробітну плату гр. ОСОБА_1 від 28.11.2019 № 02/181-з, яка видана ООО "Лукойл-Коми" (мовою оригіналу) Республіка Комі Росія за період роботи з січня 1988 року по грудень 1992 року. Завірені в установленому порядку копії первинних документів, на підставі яких складені довідки - не надані.

Довідка про заробітну плату від 28.11.2019 року № 02/181-з, видана ООО ЛУКОЙЛ-Коми (мовою оригіналу) на ім`я ОСОБА_1 , містить відомості про отриману нею заробітну плату за період її роботи з січня 1988 року по грудень 1992 року в Усинской базе производственно-технического обслуживания и комплектации оборудованием №2 обьединения Коминефть (мовою оригіналу), а також підписи та печатку підприємства, яке її видало.

Також судом першої інстанції встановлено, що згідно з записами у трудовій книжці ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 від 05.08.1982:

запис № 7 - 29.12.1987 прийнята машиністом? ?козлового крана по 4 розряду тимчасово в Усинской базе производственно-технического обслуживания и комплектации оборудованием №2 обьединения Коминефть;

запис №8 - 14.08.1989 - переведена старшим комірником внутрішнього складу;

запис №9 - 08.06.1992 Усинская база производственно-технического обслуживания и комплектации оборудованием №2 обьединения Коминефть у зв`язку зі структурними змінами перетворена в Усинскую базу производственно-технического обслуживания и комплектации оборудованием;

запис №10 18.12.1992 звільнена у зв`язку зі скороченням штату.? ?

Вказані записи виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та відповідності до дати, завірені підписом та печаткою роботодавця. Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо даних періодів роботи відповідачем суду не надано.

У пенсійного органу, крім вище перелічених документів, були трудовий договір про роботу в районах Крайньої півночі, укладений між позивачкою та Усінською базою ПТО та КО.

Суд першої інстанції вказав, що періоди роботи позивача з 29.12.1987 по 31.12.1991 роки? в Усинской базе производственно-технического обслуживания и комплектации оборудованием №2 обьединения Коминефть зараховано до страхового стажу.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що неможливість позивача та органу пенсійного фонду підтвердити під час дії в Україні воєнного стану відомості, що зазначені в довідці про заробітну плату первинними документами, на підставі яких видано таку довідку, не може бути підставою для відмови у здійсненні перерахунку пенсії. При цьому суд першої інстанції врахував, що в оскаржуваному рішенні відсутнє посилання на невідповідність довідки про заробітну плату вимогам чинного законодавства.

Вказане, на думку суду першої інстанції, призводить до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване їй право на пенсійне забезпечення.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №95 від 27.12.2024 є протиправним.

Враховуючи те, що відповідачем прийнято протиправне рішення та не враховано архівну довідку для нарахування пенсії №02/181-з від 28.11.2019, суд першої інстанції вважав, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (суб`єкта, який допустив порушення прав позивача) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , здійснити перерахунок та виплату пенсії із врахуванням архівної довідки для нарахування пенсії №02/181-з від 28.11.2019.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведені висновки не в повній мірі обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, з 30 грудня 2023 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач 24 грудня 2024 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про перерахунок пенсії за віком з врахуванням заробітної плати відповідно до довідки №02/181-з від 28 листопада 2019 року, яка видана ТОВ «Лукойл-Комі» (Російська Федерація).

Рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області?, яким заяву позивача розглянуто за принципом екстериторіальності, від 27 грудня 2024 року №95 відмовлено у перерахунку?пенсії з підстав не надання завірених в установленому порядку копій первинних документів, на підставі яких складена довідка про заробітну плату від 28 листопада 2019 року № 02/181-з, яка видана ООО «Лукойл-Коми» (мовою оригіналу) Республіка Комі, Росія за період роботи з січня 1988 року по грудень 1992 року.

Спірним в цій справі є питання правомірності неврахування при визначенні розміру пенсії за віком сум заробітної плати, отриманої позивачем до 01 липня 2000 року та зазначеної в архівній довідці, поданій позивачем із заявою про перерахунок пенсії.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09 липня 2003 року (далі Закон № 1058-ІV).

Частиною першою статті 40 Закону № 1058-ІV встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-ІV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

Пунктом 2.7 розділу ІІ Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Згідно з пунктом 2.10 розділу ІІ Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Відповідно до пункту 2.23 розділу ІІ Порядку № 22-1 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Відтак, за правовим регулюванням питання перерахунку пенсії, зокрема, з урахуванням заробітної плати, процедура перерахунку пенсії може бути ініційована пенсіонером шляхом подання відповідної заяви та документів про заробітну плату.

При цьому умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Судом встановлено, що довідка про заробітну плату від 28 листопада 2019 року № 02/181-з, видана ТОВ «Лукойл Комі» (Російська Федерація) на ім`я ОСОБА_1 , містить відомості про отриману нею заробітну плату за період її роботи з січня 1988 року по грудень 1992 року в Усинській базі виробничо-технічного обслуговування та комплектації обладнанням №2 об`єднання «Комінафта» («Коминефть» - мовою оригіналу), підписи та печатку підприємства, яким видано довідку.

Довідка про заробітну плату містить посилання на особові рахунки, на підставі яких видана.

Трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 05 серпня 1982 року містить записи про роботу позивача в період з грудня 1987 року по 18 грудня 1992 року в Усинській базі виробничо-технічного обслуговування та комплектації обладнанням №2 об`єднання «Комінафта» («Коминефть» - мовою оригіналу).? ?

Крім того, позивачем подавався органу Пенсійного фонду трудовий договір про роботу в районах Крайньої Півночі, укладений між позивачем та Усінською базою ПТО та КО.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ця довідка відповідає вимогам Порядку №22-1 та містить всі необхідні відомості.

Судом першої інстанції правильного зауважено, що період роботи позивача, за який видана довідка, (з 29 грудня 1987 року по 31 грудня 1991 року) зараховано до страхового стажу позивача, про що свідчить розрахунок страхового стажу (а.с. 93).

Таким чином, оскільки архівна довідка видана на підставі особових рахунків по нарахуванню заробітної плати, містить інформацію про загальний розмір заробітної плати за цей період та про розмір заробітної плати із розбивкою по місяцях, а також відомості про підстави її видачі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ця довідка відповідає вимогам Порядку №22-1, а відповідач безпідставно відмовив в перерахунку пенсії позивача на підставі цієї довідки.

Стосовно питання не надання позивачем первинних документів, на підставі яких видана архівна довідка, суд зазначає таке.

Частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV установлено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Частиною першою статті 4 Закону № 1058-IV передбачено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29 червня 2004 року № 1906-IV укладені й належним чином ратифіковані міжнародні договори України є невід`ємною частиною національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, укладання якого відбулось у формі закону, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

13 березня 1992 року в місті Москва підписано Азербайджаном, Російською Федерацією, Білоруссю, Таджикистаном, Вірменією, Туркменістаном, Казахстаном, Узбекистаном, Киргизстаном, Україною та Молдовою Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка базується на територіальному принципі.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі Угода від 13 березня 1992 року) визначено, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 Угоди від 13 березня 1992 року встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держави-учасниць угод.

Згідно зі статтею 6 Угоди від 13 березня 1992 року призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди здійснюється за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільговій основі і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території будь-якої із цих країн, а також на територіях колишнього СРСР за час до вступу в силу даної Угоди (пункти 1, 2 статті 6).

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії (пункт 3 статті 6 вказаної Угоди).

Крім того, відповідно до положень Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14 січня 1993 року (далі Угода від 14 січня 1993 року), а саме статті 6, працівники Сторони виїзду, які працюють на території Сторони працевлаштування, користуються правами та виконують обов`язки, що встановлені трудовим законодавством Сторони працевлаштування (включаючи питання трудових відносин, колективних договорів, оплати праці, режиму робочого часу та часу відпочинку, охорони та умов праці та інші). Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво та інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Статтею 7 Угоди від 14 січня 1993 року встановлено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Статтею 11 цієї ж Угоди встановлено, що необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Відповідно до частини третьої статті 6 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15 квітня 1994 року, ратифікованої Законом України № 290/95-ВР від 11 липня 1995 року, працівники користуються правами і виконують обов`язки, встановлені трудовим законодавством сторони працевлаштування.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав N 01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

Отже, наведенні положення Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, гарантуючи захист прав громадян у сфері пенсійного забезпечення, стосуються призначення пенсії та передбачають, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються лише при призначенні пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі №676/6166/16-а, від 16 квітня 2020 року у справі №555/2250/16-а від 17 червня 2020 року у справі №646/1911/17, від 21 лютого 2020 року у справі № 291/99/17 та від 06 липня 2020 року у справі № 345/9/17.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.

Разом з тим, період роботи позивача в Російській Федерації, за який видана довідка про заробітну плату, відноситься до періоду, коли приведені вище угоди були чинними для України, тому ця довідка має бути врахована при визначенні розміру пенсії позивача.

Суд зазначає, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення у випадку повної, часткової, тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Позивач як громадянин України наділена правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав, що узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17 та від 27 лютого 2019 року у справі № 423/3544/16-а.

Суд зауважує, що за умови припинення дипломатичних відносин з Російською Федерацією, вихід України та Російської Федерації з угод щодо пенсійного забезпечення унеможливлює подання позивачем відповідних документів для підтвердження розміру заробітної плати, зазначеної у довідці, та, відповідно, не може бути підставою для обмеження права особи на пенсійне забезпечення.

Доводи апелянта про незарахування періоду, за який видана довідка про заробітну плату, до страхового стажу спростовані розрахунком стажу.

Разом з тим, суд визнає обґрунтованими доводи апелянта про помилковість покладення на ГУ ПФУ в Херсонській області обов`язку із виплати перерахованої пенсії.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - постанова № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі постанови № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно з пунктом 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Положеннями пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку № 22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Враховуючи вимоги Порядку № 22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Отже, з огляду на пункти 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у правовідносинах щодо перерахунку пенсії позивача є Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про перерахунок пенсії та прийняв рішення про відмову у перерахунку, проте обов`язок щодо виплати пенсії покладено на орган Пенсійного фонду за місцем проживання позивача, тобто на ГУ ПФУ в Кіровоградській області.

Оскільки ГУ ПФУ в Кіровоградській області не залучено до участі у справі як відповідача, в цій частині у задоволенні позову має бути відмовлено.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити виплату перерахованої пенсії позивачу, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в цій частині із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог.

В іншій частині позовних вимог судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав скасування рішення в цій частині не вбачається.

Зважаючи на те, що предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року в справі № 340/818/25 задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року в справі № 340/818/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії скасувати в частині вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити виплату ОСОБА_1 перерахованої пенсії.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити виплату ОСОБА_1 перерахованої пенсії.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 02 липня 2025 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 02 липня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов