Справа № 500/2656/25
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2656/25

03 липня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - ГУ ПФУ в Тернопільській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 2), у якому просить:

визнати протиправним рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 22.04.2025 №33 про відмову позивачу у призначенні пенсії;

зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області призначити позивачу нарахування пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII).

Позов обґрунтований тим, що позивачка звернулася із заявою до ГУ ПФУ в Тернопільській області про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796-XII, подавши необхідні документи. Оскаржуваним рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 22.04.2025 їй відмовлено у призначенні пенсії через те, що не підтверджено період проживання на території зони посиленого радіологічного станом на 01.01.1993 не менше 4 років.

Позивачка не погоджується з відмовою відповідача 2 та вказує, що має право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, оскільки проживала та працювала у місті Заліщики Тернопільської області, яке було віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю, не менше 4 років станом на 01.01.1993, і після цієї дати. Доказами таких обставин є: довідка міської ради № 175 від 10.03.2025 про місце її проживання/реєстрацію у місті Заліщики; довідки міської ради № 280 та №279 від 28.04.2025 про місце проживання чоловіка позивачки ОСОБА_2 у місті Заліщики та дочки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Позивачка вказує, що у період до 01.01.1993 навчалася, проте після народження дитини фактично перейшла на індивідуальний план навчання і більше часу займалася вихованням дитини та перебувала у місті Заліщики, відвідувала заняття один або декілька днів на тиждень.

Наведені докази, на думку позивачки, підтверджують, що вона постійно проживала у зоні посиленого радіоекологічного контролю як на 01.01.1993 більше 4 років, з моменту аварії так і в подальшому, що є підставою для зниження пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

З огляду на такі обставини та відмову у призначенні пенсії, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 08.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами у строк, встановлений статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

ГУ ПФУ у Волинській області у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує та зазначає, що документами поданими для призначення пенсії, підтверджено факт проживання позивачки в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 3 роки 3 місяці 9 днів.

До періоду постійного проживання заявниці у зоні посиленого радіологічного контролю не враховано періоди навчання з 01.09.1988 по 03.10.1989, з 10.10.1989 по 29.09.1990, з 03.09.1991 по 31.12.1992 відповідно до довідки № 77/01.08 від 18.03.2025 у Сумському державному педагогічному інституті, а потім в Тернопільському державному педагогічному інституті, оскільки місто Суми та місто Тернопіль не відносяться до територій радіоактивного забруднення. Проживання в зоні посиленого радіологічного контролю не було постійним. Оскільки періоди навчання не можуть бути зараховані до періоду проживання у зоні посиленого радіологічного контролю, відповідач 2 вважає прийняте рішення правомірним. У задоволені позовних вимог просить відмовити повністю (а.с.27-28).

У відзиві на позовну заяву ГУ ПФУ в Тернопільській області проти позову також заперечує та наголошує, що тривалість постійного проживання (роботи) позивачки у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 становить менше 4 років, що не дає право зниження пенсійного віку для виходу на пенсію на 5 років, проживання в зоні не було постійним.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання пенсійного органу призначити позивачці пенсію, то зауважує, що це питання відноситься до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути заяву про призначення пенсії. Просить у позові відмовити (а.с.39-41).

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 15.04.2025 звернулася з заявою до ГУ ПФУ в Тернопільській області про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII. До заяви долучила копії документів, необхідних для призначення пенсії (а.с.31).

Розгляд заяви від 15.04.2025 провадився за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ у Волинській області, рішенням якого від 22.04.2025 №33 позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII (а.с.12). Листом ГУ ПФУ в Тернопільській області від 23.04.2025 позивачку повідомлено про рішення про відмову у призначенні пенсії з наданням копії відповідно рішення (а.с.11).

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що наявний страховий стаж особи становить 37 роки 01 місяців 28 днів.

До страхового стажу зараховано всі періоди роботи згідно з поданими документами.

До періоду постійного проживання заявниці у зоні посиленого радіологічного контролю не враховано періоди навчання з 01.09.1988 по 03.10.1989, з 10.10.1989 по 29.09.1990, з 03.09.1991 по 31.12.1992, згідно з довідкою № 77/01.08 від 18.03.2025 у Сумському державному педагогічному інституті, а потім у Тернопільському державному педагогічному інституті, оскільки місто Суми та місто Тернопіль не відносяться до територій радіоактивного забруднення. Тобто, проживання в зоні не було постійним.

Враховуючи викладене, пенсійний орган відмовив позивачу у призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону №796-XII, в зв`язку з відсутністю необхідного періоду проживання у зоні посиленого радіологічного контролю.

Позивач вважає, що відмова ГУ ПФУ у Волинській області у призначенні їй пенсії зі зменшенням пенсійного віку є протиправною, порушує її право на соціальний захист, а тому звернулася до суду з цим позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Закон №796-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, визначено статтею 55 Закону №796-ХІІ. Згідно з частиною третьою цієї статті призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і цього Закону.

Приписами пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи:

особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - зменшення віку передбачено на 2 роки* та додатково 1 за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

*Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Аналіз наведених положень Закону свідчить, що обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ є факт постійного проживання та (або) роботи такої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років до 01 січня 1993 року.

При цьому, особам, які додатково до зазначеної умови постійно проживали у зоні посиленого радіологічного контролю в період з моменту аварії (26 квітня 1986 року) по 31 липня 1986 року, ще встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 2 роки.

Особам, які постійно не працювали/постійно не проживали в зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року, але постійного проживали/постійно працювали у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років до 01 січня 1993 року, зменшення пенсійного віку застосовується без початкової величини зменшення пенсійного віку, з розрахунку - 1 рік за 3 роки проживання/роботи.

Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і цього Закону (частини друга та третя статті 55 Закону №796-XII).

Виходячи зі змісту правовідносин, які регулюються Законом №796-ХІІ, обов`язковий для отримання особою статусу постраждалого від Чорнобильської катастрофи період проживання та роботи починає свій перебіг від дати аварії на Чорнобильській АЕС, тобто з 26.04.1986. Отже, щодо проживання та (або) праці потерпілої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом 4 років станом на 01.01.1993, то його необхідно обраховувати з 26.04.1986 по 01.01.1993. Вказане пов`язане із поняттям виникнення зони посиленого радіологічного контролю, яке згідно чинного законодавства нерозривно пов`язано із моментом аварії на Чорнобильській АЕС.

За умовами частини першої статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058-IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за нормами Закону №1058-ІV і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом №796-XII.

Положення Закону №796-ХІІ за дотриманням умов, визначених у ньому, дозволяють зменшувати пенсійний вік особи, але не більше 5 років, та, відповідно, необхідний стаж.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1).

У підпункті 7 пункту 2.1 розділу II Порядку №22-1 наведено перелік документів, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку потерпілим від Чорнобильської катастрофи, а саме:

для осіб, які постійно працювали (працюють) на територіях радіоактивного забруднення, додаються документи, видані підприємствами, установами, організаціями, органами місцевого самоврядування, що підтверджують період(и) постійної роботи в населених пунктах, віднесених до відповідних територій радіоактивного забруднення;

для осіб, які постійно проживали (проживають) на територіях радіоактивного забруднення, додаються відомості про місце проживання, зазначені у пункті 2.22 цього розділу, та/або документи про проживання, видані органами місцевого самоврядування;

для осіб, які евакуйовані із зони відчуження у 1986 році, додаються документи, видані Житомирською або Київською облдержадміністраціями;

посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи).

Матеріалами справи підтверджується, що позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Заліщики Тернопільської області (а.с.7).

22.05.2002 Тернопільська обласна державна адміністрація видала ОСОБА_4 посвідчення громадянки, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), серії НОМЕР_1 взамін попереднього (а.с.13).

Щодо реєстрації місця проживання позивачки у місті Заліщики Тернопільської області, то Заліщицькою міською радою надано довідку від 10.03.2025 № 175, згідно з якою ОСОБА_1 проживає та зареєстрована у АДРЕСА_1 , з 05.01.2010 по дату видачі довідки. За цією адресою проживала позивачка також з 22.08.1989 по 03.10.1997.

Ще довідка містить відомості про проживання ОСОБА_1 у АДРЕСА_2 у такі періоди:

з 29.12.1971 по 19.08.1988,

з 03.10.1997 по 02.10.2001,

з 24.09.2003 по 05.01.2010.

Підставою для видачі такої довідки зазначено архівну адресну картку та будинкові книжки (а.с.14).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи та Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи місто Заліщики було віднесене до зони посиленого радіологічного контролю.

Для отримання права на пільгу призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку (зменшення необхідного стажу) суд має встановити факт проживання позивачки з 26.04.1986 по 01.01.1993 не менше 4 років. При виконанні цієї умови, у разі проживання особи з 26.04.1986 по 31.07.1986 у зоні посиленого радіологічного контролю виникає право на застосування початкової величини зниження пенсійного віку 2 роки, а в разі проживання до 01.01.1993 не менше 4 років - наявне право на пільгу щодо зменшення пенсійного віку на 1 рік за кожні 3 роки проживання/роботи).

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 (в подальшому прізвище змінювалося у зв`язку з одруженням/розлученням на ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) у період з 01.09.1988 по 03.10.1989 навчалася у Сумському державному педагогічному інституті, що вбачається з довідки Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка від 18.03.2025 №77/01.08 (а.с.20). Відтак такий період виключається з обчислення 4-річного терміну до 01.01.1993.

Згідно з даними цієї ж архівної довідки Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка з 10.10.1989 ОСОБА_1 зарахована до складу студентів другого курсу філологічного факультету, спеціальність Українська мова і література, на денну форму навчання в зв`язку з переведенням з Сумського педінституту. Далі ОСОБА_1 згідно з наказом від 29.09.1990 надано академічну відпустку до 29.09.1991 по догляду за дитиною. Наказом від 03.09.1991 допущено до занять ОСОБА_8 студентку третього курсу (денна форма навчання) як таку, що повернулася з академічної відпустки (а.с.20). Вказана довідка містить відомості про період канікул студентів (у зимовий період 13 днів, літній - більше 1,5 місяці).

За результатами навчання виданий диплом спеціаліста серії НОМЕР_2 , реєстраційний № 11 від 01.07.1994 на ім`я ОСОБА_8 (а.с.31 зворот).

Отож період навчання позивачки у Тернопільському національному педагогічному університеті імені Володимира Гнатюка (місто Тернопіль) становив

з 10.10.1989 по 29.09.1990 (по дату надання академвідпустки),

з 29.09.1991 по 29.06.1994 (по дату закінчення навчання).

Місто Тернопіль та місто Суми не віднесені до Переліку населених пунктів, що зазнали дії радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд погоджуються з відповідачами, що період до 29.09.1990, тобто до надання академічної відпустки, виключається з обчислення 4-річного терміну до 01.01.1993.

Водночас надалі суд надає перевагу поясненням позивачки про те, що після народження дочки ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) вона більше часу все ж проводила у місті Заліщики, ніж у місті Тернополі, де фактично проживала її сім`я (чоловік та донька), поєднуючи навчання та виховання дитини. І такі відомості узгоджуються з інформацією довідки від 10.03.2025 № 175, виданої Заліщицькою міською радою на підставі архівної адресної картки та будинкової книги (а.с.14).

Отож, на переконання суду, лише період навчання у містах Суми та Тернополі з 01.09.1988 по 03.10.1989, з 10.10.1989 по 29.09.1990 не може бути зарахований як період постійного проживання в зоні посиленого радіологічного контролю.

Період, що ОСОБА_9 фактично проживала у місті Заліщики, який зарахований відповідачем 2, становить 3 роки 3 місяці 9 днів. Враховуючи період, який суд вважає безпідставно не включений до часу перебування у зоні посиленого радіологічного контролю з 01.09.1991 по 31.12.1992 (більше 1 року), загальний період з 26.04.1986 по 31.12.1992 становитиме більше ніж 4 роки, що є достатнім для призначення пенсії позивачці зі зменшенням пенсійного віку.

При вирішенні цього спору суд відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновки Верховний Суд щодо застосування норм права, зокрема, викладені в постановах від 11.03.2024 у справі № 500/2422/23, від 19.09.2024 у справі № 460/23707/22, від 02.10.2024 у справі № 500/551/23, у яких Верховний Суд зазначив про те, що виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у зоні радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням, або у зв`язку з роботою в такій місцевості. При цьому зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання в ній особи.

Незважаючи на те, що з 03.09.1991 по 31.12.1992 позивачка навчалася у місті Тернополі, проте враховуючи її сімейний стан та народження 25.08.1990 дитини, необхідність постійного догляду за дитиною, а також докази стосовно місця її проживання у цей період у місті Заліщики, та те, що такі міста знаходяться в межах однієї області, що допускає постійне переміщення з місця проживання до місця навчання, суд вважає, що наявні підстави стверджувати про її фактичне перебування (більшу тривалість перебування) все ж у зоні радіаційного забруднення.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що позивачка має право на зниження пенсійного віку та стажу на 5 років (за основною та додатковою підставами).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 14.05.2025 досягла зниженого пенсійного віку 55 років, має страховий стаж 37 років 1 місць 28 днів, тобто має достатній вік та страховий стаж для призначення пенсії за віком при її призначення на підставі статті 55 Закону №796-ХІІ.

За таких умов суд вважає, що рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 22.04.2025 №33 про відмову у призначенні позивачці пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Вимога зобов`язального характеру підлягає до задоволення частково шляхом прийняття рішення про зобов`язання призначити позивачці пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ з 15.05.2025 (з наступного дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку). Проте питання призначення пенсії має вирішувати не ГУ ПФУ в Тернопільській області як просить позивачка, а ГУ ПФУ у Волинській області, яке визначене за принципом екстериторіальності для розгляду заяви позивачки від 15.04.2025. Такий відповідач приймав оскаржуване рішення, а тому й повинен у подальшому вчинити дії, пов`язані з призначенням пенсії позивачці, що узгоджується з положеннями Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, з змінами і доповненнями.

ГУ ПФУ в Тернопільській області прав позивача не порушено. У позові до цього відповідача слід відмовити.

Відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.

При цьому за обставин цієї справи, належним способом захисту порушених прав позивачки, буде саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 (а не повторно розглянути заяву), бо відповідачем 2 були перевірені умови для призначення пенсії (досягнення віку та страхового стажу), а спір стосувався виключно питання зарахування періодів проживання у зоні радіоактивного забруднення, який вирішений судом. Саме такий спосіб захисту буде свідчити про його ефективність та достатність.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 605,60 грн, сплачений відповідно до квитанції від 30.04.2025 (а.с.10).

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (майдан Волі, 3, місто Тернопіль, 46001, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (Київський майдан, 6, місто Луцьк, Волинська область, 43000, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №33 від 22.04.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 15.05.2025.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений та підписаний 03 липня 2025 року.

Суддя Чепенюк О.В.