Справа № 753/6239/25
Суддя: Цимбал І. К.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6239/25
провадження № 2-а/753/187/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Цимбал І.К.

при секретарі - Козін В.Є.

з участю сторін позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Зінченко М.М.,

представників відповідачів - Рябоконь В.В., Левчук О.В.

відповідача - Дудка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві позовну заяву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста - інспектора з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради Дудки Ганни Вікторівни, Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу КМР, Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві, третя особа: Дарницький відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується рішенням.

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача з вимогою про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження, посилаючись на те, що він здійснив зупинку автомобіля у невстановленому місці, проте не створював перешкод для руху автомобілів або безпеці руху і його автомобіль не був затриманий.

Рух справи.

31.03.2025 визначено суддю.

09.04.2025відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін.

23.04.2025 надійшов відзив /а.с. 59 - 65/.

24.04.2025 надійшов відзив /а.с. 78 - 98/.

24.04.2025 надійшло клопотання про розгляд справи з повідомленням осіб.

05.05.2025 постановлена ухвала, суд перейшов до розгляду справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням осіб, судовий розгляд призначено на 02.06.2025.

13.05.2025 надійшли письмові пояснення позивача /а.с. 133 - 142/.

02.06.2025 в судовому засіданні оголошена перерва на 26.06.2025 для виклику свідка та відповідача.

26.06.2025 судове засідання відкладено на 30.06.2025, у зв`язку з неявкою позивача та представника останнього.

30.06.2025 ухвалено рішення.

Доводи учасників справи.

Позивач та представник останнього просили позов задовольнити з підстав зазначених в останньому та поясненнях /а.с. 133 - 142/. Крім того позивач та представник зазначили, що позивач був відсутній у автомобілі хвилину, тоді як зупинкою вважається п`ять хвилин і більше. Позивач діяв у стані крайньої необхідності, вимушений був зупинитися через погане самопочуття дружини через спеку та відвести її у заклад харчування для відпочинку, після чого одразу вийшов та перепакував автомобіль.

Відповідач Дудка Г.В. , проти позову заперечувала, посилаючись на те, що нею було зафіксовано порушення, а коли позивач підійшов до автомобіля, остання йому пояснила, що буде винесена постанова за порушення правил зупинки, на що останній не звернув увагу, присів до автомобіля та згодом поїхав, без будь яких пояснень.

Представник відповідача Департаменту проти задоволення позову заперечував з підстав зазначених у відзиві, додаткових поясненнях /а.с. 192 - 194/ та наголосив, що інспектор діяла відповідно до вимог чинного законодавства, а оскаржувана постанова є законною.

Представник відповідача Казначейської служби проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що служба права позивача не порушувала і не повинна відповідати за даним позовом.

Третя особа в судове засідання представника не направила, проте неявка представника третьої особи, яка повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, не є перешкодою для розгляду справи за його відсутності.

Встановлені судом обставини.

11.05.2024 інспектором з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Дудка Г.В. стосовно позивача було винесено постанову про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало невиконання позивачем вимог дорожнього знаку 15.9, а саме 11.05.2025 об 15.55 год., позивач здійснив зупинку ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території за адресою: м. Київ, вул. Русанівська набережна, 10 /а.с. 28, 29/.

24.03.2025 відкрито виконавче провадження щодо стягнення з позивача застосованого штрафу та накладено арешт на рахунки боржника /а.с. 30, 31/.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні рішення і положення закону, яким керувався.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону.

Згідно п. 15.1. ПДР України, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Згідно п.п. «и» п. 15.9. зупинка забороняється: ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до п. «з» ч. 3 ст. 265 - 4 КУпАп, розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Згідно п. 7 Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання», затвердженого ПУМУ № 990 від 14.11.2018, у разі коли водій, що вчинив правопорушення, присутній під час тимчасового затримання транспортного засобу і порушення неможливо усунути на місці в максимально короткий строк, інспектор з паркування складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу і виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, а якщо правопорушення може бути усунуте водієм у максимально короткий строк, інспектор з паркування не складає зазначений акт і не здійснює тимчасове затримання транспортного засобу, але виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно фотокарток /а.с. 99-103, 195/ вбачається, що позивач здійснив зупинку свого автомобіля з порушенням п.п. «и» п. 15.9 ПДР України, а тому оскаржувана постанова є правомірною. Суд вважає неспроможними доводи позивача щодо відсутності перешкод або небезпеки для руху під час зупинки його автомобіля, оскільки сам факт порушення п.п. «и» п. 15.9 ПДР України є підставою для такого визначення згідно п. «з» ч. 3 ст. 265 - 4 КУпАП.

Також суд вважає неспроможними доводи позивача щодо того, що автомобіль вразі небезпеки або перешкоди для руху мав бути евакуйований, оскільки позивач був присутній під час фотофіксації зупинки ним автомобіля, а тому згідно вище вказаного порядку для затримання автомобіля підстави були відсутні.

Таким чином, суд вважає, що інспектор з паркування діяла відповідно до вимог закону.

Суд вважає за необхідне зазначити, що мотиви позову не грунтуються на тому, що відповідач діяв у стані крайньої необхідності, проте в судовому засіданні останній наполягав на відповідних обставинах, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне надати їм оцінку.

Згідно ст. 17 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 18 КУпАп, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Згідно п. 1.10 ПДР України, вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху;

Згідно п. 15.14., у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил (аварійна світлова сигналізація).

Згідно показів свідка, під час руху в автомобілі із чоловіком, позивачем у справі, свідку стало погано від спеки і позивач вимушений був зупинитися біля найближчого кафе, куди відвів її попити води та перепочити.

Рішення ЄСПЛ у справі «Бендерський проти України», яке орієнтує судову практику застосовувати при оцінці доказів стандарт доказування «баланс ймовірностей», або як його ще називають «переваги більш вагомих доказів», що притаманний саме приватноправовим відносинам.

У даному випадку обставина поганого самопочуття дружини позивача має доводитися саме останнім.

Суд критично ставиться до даних показів, оскільки вразі вимушеної зупинки, позивач згідно п. п. 9.9-9.11, 15.14 ПДР України повинен був би увімкнути аварійну сигналізацію. Крім того, зважаючи на те, що свідок є дружиною позивача суд не може сприймати відповідні покази як такі, що надані об`єктивно, за відсутності інших даних, які б підтверджували такі обставини, зокрема, що 11.05.2024 мала місце спека; відсутність кондиціонера у автомобілі позивача або його несправність, тощо.

Відхиляючи доводи позивача суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» в якому зазначено, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі «Шевельов проти України»).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 6-10, 14, 15, 19, 241, 242, 244-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до головного спеціаліста - інспектора з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради Дудки Ганни Вікторівни, Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу КМР, Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві, третя особа: Дарницький відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: