Справа № 320/2387/23
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 року справа №320/2387/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Узинський цукровий комбінат» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з додатковою відповідальністю «Узинський цукровий комбінат» з позовом, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 17.10.2022 №8749/0902;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 17.10.2022 №8767/0902;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 17.10.2022 №8746/0902;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 17.10.2022 №8748/0902.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття оскаржуваних рішень.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

На підставі ст. 194, 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що ТДВ «Узинський цукровий комбінат» зареєстровано юридичною особою 20.10.2003 за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Володимира Симиренка, 2-В.

Види діяльності:

10.81. виробництво цукру;

01.61. допоміжна діяльність у рослинництві;

10.41. виробництво олії;

20.59. виробництво іншої хімічної продукції;

23.32. виробництво цегли;

46.36. оптова торгівля цукром;

52.10. складське господарство;

20.14 виробництво інших основних органічних хімічних сполук.

Відповідно до наказу ГУ ДПС у Київській області від 01.08.2022 № 803-п «Про проведення фактичної перевірки Товариства з додатковою відповідальністю «Узинський цукровий комбінат» податковим органом проведено фактичну перевірку ТДВ «Узинський цукровий комбінат», за результатами якої складено акт від 12.08.2022 №4998/10-36-09-00-10/00372536 про результати проведення фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу спирту (далі по тексту - Акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення:

ТДВ «Узинський цукровий комбінат» до 21.08.2020 не було зареєстровано платником акцизного податку з реалізації спирту етилового, чим порушено вимоги п.п.212.3.4 п.212.3 ст.212 ПК України.

ТДВ «Узинський цукровий комбінат» здійснювало виробництва спирту етилового денатурованого за відсутності діючої ліцензії на виробництво спирту етилового, чим порушено вимоги ст.2 Закону України №481/95-ВР.

ТДВ «Узинський цукровий комбінат» здійснювало оптову торгівлю спиртом етиловим денатурованим за відсутності діючої ліцензії на право оптової торгівлі спиртом етиловим, чим порушено ст. 14 Закону України №481/95-ВР.

ТДВ «Узинський цукровий комбінат» посадовим особам ГУ ДПС у Київській області не надано документи, визначені у запиті, чим порушено вимоги п.85.2. ст.85 ПК України.

Позивачем подано до податкового органу заперечення на акт від 12.08.2022.

Листом від 12.10.2022 №25526/6/10-36-09-00-10 за результатами розгляду заперечень на акт податковий орган залишив без змін висновки акту фактичної перевірки.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 17.10.2022 :

№8749/0902, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 54 662 029,12 грн. за порушення ч.1 ст.2 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»,

№8767/0902, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 54 662 029,12 грн. за порушення ч.1 ст.14 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»,

№8746/0902, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі у сумі 27 331 014,56 грн. за порушення п.п.212.3.4. п.212.3 ст.212 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010,

№8748/0902, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 1020 грн. за порушення п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до ДПС України.

Рішенням ДПС України «Про результати розгляду скарги» від 09.12.2022 №16437/6/99-00-06-03-02-06 скарга залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 17.10.2022 без змін.

Позивач, вважаючи оскаржувані рішення протиправними, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Згідно змісту ст. 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 ст. 41 цього Кодексу, мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно із нормами пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

При цьому, пп. 75.1.3 п.75.1 ст. 75 ПК України обумовлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Як слідує з матеріалів справи, представники Головного управління ДПС у Київській області, прибувши на підприємство, вручили директору підприємства копію наказу про проведення перевірки та ознайомили його під підпис з направленнями на право проведення перевірки.

Як зазначено відповідачем під час перевірки директору підприємства Кроту Л.П. вручено запит про надання документів, проте зазначена особа відмовилася від підпису, про що зроблена відповідна відмітка у запиті.

З акту перевірки слідує, що на дату закінчення перевірки позивачем не надано податковому органу документів, зазначених у запиті, а тому під час перевірки використані документи, які надані ТДВ «Узинський цукровий комбінат» при проведенні попередньої перевірки (акт від 10.02.2020 №45/10-36-32-00-10/00372586), постанова Верховного Суду від 05.07.2021 у справі №320/3824/20 та інформація інформаційно-телекомунікаційних систем органів ДПС (АІС «Податковий блок», Єдиний реєстр податкових накладних, Ліцензійний реєстр).

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують проведення фактичної перевірки позивача за адресою здійснення діяльності (не встановлено ні місця виробництва, ні місця зберігання підакцизних товарів, ні відібрання зразків товару), а також акт перевірки не містить відомостей щодо встановлення виготовлення та/або реалізації позивачем підакцизної продукції.

Висновки контролюючого органу базуються на наявності відомостей в базах даних відповідача, що не може слугувати єдиним та достатнім доказом вчинення податкового порушення та про що неодноразово зазначалося Верховним Судом у постановах, зокрема, від 22.09.2023 у справі № 160/5435/20, від 18.03.2021 у справі № 826/9061/17, від 14.02.2020 у справі № 820/5478/16.

Водночас суд зазначає, що контролюючим органом перекопійовано зміст акту №45/10-36-32-00-10/00372536 від 10.02.2020, складеного за результатами проведення фактичної перевірки з 29.01.2020 по 07.02.2020, без встановлення будь яких обставин та дослідження документів, а частина акту перевірки дублює зміст постанови Верховного Суду від 05.07.2021 у справі №320/3824/20.

Також суд вважає за необхідне вказати, що, посилаючись на акт перевірки від 10.02.2020 та постанову Верховного Суду 05.07.2021 у справі №320/3824/20, податковий орган, виснуючи про реалізацію Товариством підакцизного товару, не прийняв до уваги акт документальної планової виїзної перевірки від 11.10.2019 №136/10-36-05-02/00372536 (період перевірки 01.04.2017 по 30.06.2019), у якому зазначено, що у період з 01.04.2017 по 30.06.2019 ТДВ «Узинський цукровий комбінат» не виробляв підакцизних товарів і не був платником акцизного податку.

Тому, з огляду на викладене, суд вважає, що податковим органом не було належним чином проведено фактичну перевірку позивача.

Водночас, суд вважає за необхідне надати правову оцінку виявленим перевіркою порушень та зазначає таке.

Фактичною підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали висновки контролюючого органу про реалізацію Товариством у період з 23.01.2020 по 04.11.2020 підакцизного товару, яким, на переконання контролюючого органу, був саме «Етанол як складник бензину» на користь контрагентів - ТОВ «АКСІОМА» (), ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО» (), ТОВ «ЗОРЯ-ТРЕЙДИНГ ЛТД» (), ТОВ «МС-2018» (), ТОВ «ДРАЙ ТРЙД» (), ТОВ «ГСМ ЕНЕРДЖІ» (), ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ІНТЕР ПУЛЬС» (), ТОВ «РОЛАШ» (), оскільки вказаний товар підлягає оподаткуванню акцизним податком.

Підпунктом 212.1.1 п. 212.1 ст. 212 ПК України визначено, що платником податку є особа, яка виробляє підакцизні товари (продукцію) на митній території України, у тому числі з давальницької сировини.

Згідно п.п. 213.1.1 п. 213.1 ст.213 ПК України об`єктами оподаткування є операції з реалізації вироблених в Україні підакцизних товарів (продукції).

Відповідно п. 214.1 ст.214 ПК України у разі обчислення податку із застосуванням адвалорних ставок базою оподаткування є:

вартість реалізованого товару (продукції), виробленого на митній території України, за встановленими виробником максимальними роздрібними цінами з урахуванням податку на додану вартість та акцизного податку (п.п. 214.1.1).

вартість (з податком на додану вартість та без урахування акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу (п.п. 214.1.4).

Підпунктом 14.1.4 п.14.1ст.14 ПК України визначено, що акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

В силу п.п.14.1.145 п.14.1 ст. 14 ПК України підакцизні товари (продукція) - товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД (українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності), на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку.

Згідно з п.215.1 ст.215 ПК України до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво (крім квасу "живого" бродіння); тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; пальне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

При цьому в п.215.3 ст.215 ПК України перелічені коди товарів, які є підакцизними і з яких справляється акцизний податок за встановленими даною статтею ставками. Зокрема, п.п. 215.3.1 встановлено перелік підакцизних товарів, віднесених до спирту етилового та інші спиртових дистилятів, а п.п. 215.3.4 встановлено перелік підакцизних товарів, віднесених до пального.

Відповідно до п.216.1 ст.216 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань щодо підакцизних товарів (продукції), вироблених на митній території України, є дата їх реалізації особою, яка їх виробляє, незалежно від цілей і напрямів подальшого використання таких товарів (продукції), крім випадків, зазначених у статтях 225 та 229 цього Кодексу.

З системного аналізу наведених вище положень законодавства випливає, що підакцизними є товари згідно УКТ ЗЕД, які зазначені в п. 215.3 ст. 215 ПК України.

Преамбулою Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (який був чинний станом на момент спірних правовідносин) (далі - Закон №481) визначено, що цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Відповідно до термінів, викладених в ст. 1 Закону № 481, спирт етиловий - спирт етиловий-сирець, спирт етиловий ректифікований технічний, спирт етиловий денатурований (спирт технічний), спирт етиловий технічний, спирт етиловий ректифікований, що відповідають кодам 2207 і 2208 згідно з УКТ ЗЕД та виготовлені з крохмале- і цукровмісної сировини або з нехарчових видів сировини за спеціальними технологіями.

Біоетанол - спирт етиловий зневоджений, виготовлений з біомаси або із спирту етилового-сирцю для використання як біопалива або біокомпонента, що належить до товарної позиції 2207 згідно з УКТ ЗЕД.

Виходячи з викладеного, дія Закону №481 поширюється в частині спиртів етилових та біоетанолу виключно, що відповідають кодам 2207 і 2208 згідно з УКТ ЗЕД.

Як слідує з акту перевірки, податковий орган вказує на здійснення позивачем виробництва етанолу як складника бензину, що відповідає коду товару згідно УКТ ЗЕД 3824 90 97 90.

Таке виробництво здійснюється згідно вимог ДСТУ ЕN 15376:2015 «Палива автомобільні. Етанол як складник бензину. Вимоги та методи випробувань» та на підставі Технологічного регламенту з виробництва «Етанолу як складника бензину» в умовах ТДВ «Узинський цукровий комбінат» ТР - 00372536.004:2015.

Відповідно до розділу І «Галузь використання» ДСТУ ЕК 15376:2015 «Етанол як складник бензину» етанол як складник бензину призначений для використання в якості розчинника для автомобільного палива для автомобілів з бензиновими двигунами.

Визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД здійснюється відповідно до Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, затверджених Законом України «Про Митний тариф України».

З метою забезпечення єдиного тлумачення і застосування УКТ ЗЕД в Україні запроваджено Пояснення до УКТ ЗЕД, побудовані на основі Пояснень до ГС версії 2012 року і затверджені наказом ДФС від 09.06.2015 № 401.

У свою чергу, УКТ ЗЕД (українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності) - це систематизований перелік товарів, який складається з кодів товарів та найменувань для цих кодів.

Згідно Закону України «Про Митний тариф України» (який був чинний станом на момент спірних правовідносин) (група 38), а також наказу ДФС України №401 від 09.06.2015 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності» до товарної позиції 3824 відносяться - Готові сполучні суміші, які використовують у виробництві ливарних форм або ливарних стрижнів; хімічна продукція та препарати хімічної або суміжних з нею галузей промисловості (включаючи препарати» що складаються із сумішей природних продуктів), в інших товарних позиціях не зазначені.

Хімічна продукція та хімічні або інші препарати.

Відповідно до трьох винятків (див. нижче пункти (7), (19) і (31) до цієї товарної позиції не включаються окремі елементи або сполуки визначеного хімічного складу.

До цієї товарної позиції включається хімічні продукти невизначеного хімічного складу незалежно від того, чи одержують їх як побічні продукти виробництва інших речовин (це застосовано, наприклад, до нафтенових кислот) чи безпосередньо як цільові продукти.

Хімічні або інші препарати бувають або сумішами (спеціальними видами яких є емульсії і дисперсії), або, іноді, розчинами.

Згідно ДСТУ ЕN 15376:2015 «Палива автомобільні. Етанол як складник бензину» етанол призначений для використання в якості розчинника для автомобільного палива для автомобілів з бензиновими двигунами.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що етанол - це хімічна продукція, яка використовується в якості розчинника для автомобільного палива для автомобілів з бензиновими двигунами. Відтак, етанол як складник бензину не відноситься до переліку підакцизних товарів, вказаних у ст. 215 ПК України.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 09.04.2025 у справі №520/1791/19.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що у межах розгляду справи №320/3824/20 позивачем проводилася комплексна фізико-хімічна та товарознавча експертиза із наданням зразків продукції, яка виготовлялася у перевіряємий в межах цієї справи період.

За результатами проведеної експертизи експерти дійшли висновків:

1. Наданий зразок «Етанол як складник бензину» не відповідає вимогам ДСТУ 4221:2003 «Спирт етиловий ректифікований. Технічні умови»;

2. Наданий зразок «Етанол як складник бензину» не відповідає вимогам ДСТУ 4284:2004 «Спирт етиловий ректифікований абсолютований. Технічні умови»;

3. Наданий зразок «Етанол як складник бензину» не відповідає вимогам ДСТУ 7166:2010 «Біоетанол. Технічні умови»;

4. Наданий зразок «Етанол як складник бензину» не відповідає вимогам ТУ 15.09-9:2011 «Спирт етиловий технічний. Технічні умови»;

5. Наданий зразок «Етанол як складник бензину» відповідає вимогам ДСТУ EN 15376:2015 «Палива автомобільні. Етанол як складник бензину. Вимоги та методи випробувань»;

6. Використання «Етанолу як складника бензину» в якості палива для транспортних засобів з бензиновими двигунами не уявляється можливим. «Етанол як складник бензину» призначений для виробництва, в якості компонента, альтернативних видів палива для транспортних засобів з бензиновими двигунами.;

7. За технологічним регламентом з виробництва «Етанолу як складника бензину» в умовах ТДВ «Узинський цукровий комбінат» ТР-00372536.004:2015 процес "денатурування" не відповідає визначенню по ДСТУ 3296-95 «Виробництво етилового спирту з харчової сировини Терміни та визначення». Виробництво "Етанолу як складника бензину" в умовах ТДВ "Узинський цукровий комбінат" ТР- 00372536.004:2015 відповідно до визначень ДСТУ 3296-95 "Виробництво етилового спирту з харчової сировини Терміни та визначення" є виробництвом технічних спиртовмісних рідин у потоці, без стадії отримування спирту етилового.

8. Наданий зразок - Етанол як складник бензину по ДСТУ EN 15376:2015 «Палива автомобільні. Етанол як складник бензину. Вимоги та методи випробувань», виготовлений за технологічним регламентом з виробництва «Етанолу як складника бензину» в умовах ТДВ «Узинський цукровий комбінат» ТР-00372536.004:2015 не відповідає критеріям, зазначеним в додатковій примітці 2 до товарній підкатегорії 2207 20 00 10, та не класифікується як біоетанол. Відповідно до правил класифікації товарів в УКТЗЕД етанол як складнику бензину по ДСТУ EN 15376:2015 «Палива автомобільні. Етанол як складник бензину. Вимоги та методи випробувань» відповідає коду: 3824 90 97 90 Готові сполучені суміші, які використовують у виробництві ливарних форм або ливарних стрижнів; хімічна продукція та препарати хімічної або суміжних з нею галузей промисловості (включаючи препарати, шо складаються із сумішей природних продуктів), в інших товарних позиціях не зазначені.

За положеннями ч. 1 ст. 104 КАС України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Згідно з частиною сьомою вищезазначеної статті у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Як вбачається зі змісту Висновку № 14925, він складений експертами Юрченко Є.М. та Бугровою Н.К., які мають кваліфікацію судових експертів та повідомлені про кримінальну відповідальність у порядку статті 384 КК України.

Щодо посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 05.07.2021 у справі №320/3824/20, суд зазначає таке.

Так, в акті перевірки №45/10-36-32-00-10/00372536 від 10.02.2020 (справа №320/3824/20) згадуються контрагенти: ТОВ «АВАЛОН МЕРК» (код ЄДОРПОУ 43203087), ПП «КТ Сервіс» (), ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «ГРАНД ОПТ ПРОДУКТ» (), ТОВ «АКСІОМА» (), ТОВ «РОЛАШ» (), ТОВ «ЧІЛІ ФУДС» (), ТОВ «ВЕРМОНТ ГОЛД» (), при цьому у спірному акті зазначається про здійснення операцій позивача з ТОВ «АКСІОМА» (), ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО» (), ТОВ «ЗОРЯ-ТРЕЙДИНГ ЛТД» (), ТОВ «МС-2018» (), ТОВ «ДРАЙ ТРЙД» (), ТОВ «ГСМ ЕНЕРДЖІ» (), ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ІНТЕР ПУЛЬС» (), ТОВ «РОЛАШ» ().

Також суд, дослідивши постанову Верховного Суду від 05.07.2021 у справі №320/3824/20, зазначає таке.

У зазначеній постанові Верховний Суд, зокрема, зазначив: «Аналогічний підхід до правозастосування викладено у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №810/2684/15, від 3 серпня 2020 року у справі №826/14877/15, від 23 жовтня 2020 року у справі №810/841/16, а також в ухваленій у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду постанові від 13 лютого 2020 року у справі №816/2897/15. Судова палата сформулювала висновок, відповідно до якого визначальною ознакою для віднесення товару до товарної позиції 2207 згідно з УКТ ЗЕД є визначення у складі речовини вмісту спирту в його відсотковому відношенні - концентрація спирту 80 об.% або більше».

Водночас, Верховний Суд у постанові від 09.04.2025 у справі №520/1791/19 зазначив: «При цьому, Верховний Суд вказує, що посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 810/2684/15 та від 13.02.2020 у справі № 816/2897/15 є необґрунтованими, оскільки обставини, встановлені у цих справах, не є релевантними до обставин, встановлених у даній справі, оскільки стосуються іншого товару, а саме - Компоненту моторного палива альтернативного, який відповідає технічним умовам ТУ У 20.5-1:2013».

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Враховуючи викладене, суд при вирішенні даної справи враховує останню правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові 09.04.2025 у справі №520/1791/19.

Крім того, відповідно до п. 56.21. ст. 56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Враховуючи обставини справи, суд зазначає, що відповідачем під час розгляду справи не надано суду належних доказів того, що позивачем здійснювалась виготовлення, зберігання та реалізація підакцизних товарів, що свідчить про безпідставність визначення податкового зобов`язання, а тому податкові повідомлення рішення від 17.10.2022 №8749/0902, №8767/0902, №8746/0902 є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 17.10.2022 № 8748/0902, то суд зазначає таке.

Судом встановлено, що під час проведення перевірки директору підприємства Кроту Л.П. вручено запит про надання документів, проте на дату закінчення перевірки позивачем не надано податковому органу документів, зазначених у запиті.

Відповідно до п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно п. 121.1. ст. 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Виходячи з викладеного податкове повідомлення-рішення від 17.10.2022 № 8748/0902 є правомірним, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Також суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 24 810 грн.

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково, відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області підлягає судовий збір у розмірі 24 810, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Київській області від 17.10.2022 №8749/0902, №8767/0902 та №8746/0902.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Узинський цукровий комбінат» сплачений судовий збір у розмірі 24 810 (двадцять чотири тисяч вісімсот десять) грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.