Справа № 420/4697/25
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4697/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в особі тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, скасування наказів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 в особі тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про визнання протиправними дій командира військової частини НОМЕР_1 щодо видання наказу №10 від 20.01.2025 року, скасування п. 1 наказу виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 №10 від 20.01.2025 року, скасування наказу №35 від 04.02.2025 року та зобов`язання військової частини нарахувати та виплатити позивачу безпідставно не виплачені грошові кошти.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що позивача безпідставно притягнуто до дисциплінарної відповідальності та зменшено йому розмір премії, оскільки допущення позивачем дисциплінарного проступку не підтверджується матеріалами службового розслідування, розпорядження щодо відправлення автомобілю до іншого населеного пункту не могло бути виконано, оскільки автомобіль був в несправному стані, у позивача не були відібрані пояснення, тощо.

Відзив обґрунтований відповідачем тим, що позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності та позбавлено премії, оскільки ним не виконане розпорядження начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 щодо відрядження транспортного засобу до населеного пункту АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами службового розслідування.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 в період з 15.05.2023 року по 18.02.2025 року перебував на посаді командира військової частини НОМЕР_2 .

Пунктом 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №10 від 20.01.2025 року, за результатами службової перевірки причин невиконання розпорядження начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2024 року №1528/6/12704 щодо відрядження транспортного засобу військової частини НОМЕР_2 VOLKSWAGEN T4 військовий номер НОМЕР_3 Е1 03.01.2025 року з водієм до АДРЕСА_1 , за порушення вимог ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «догани».

З матеріалів справи вбачається, що командиру військової частини НОМЕР_2 надійшов рапорт від начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2024 року №1528/6/12704 щодо відрядження транспортного засобу військової частини НОМЕР_2 VOLKSWAGEN T4 військовий номер НОМЕР_4 з 03.01.2025 року з водієм до АДРЕСА_1 .

Однак командиром військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 повідомлено командиру військової частини НОМЕР_1 листом від 02.01.2025 року №2131/5 про те, що відрядити транспортний засіб не має можливості, оскільки згідно рапорту командира підрозділу від 30.12.2024 року №1874/р транспортний засіб VOLKSWAGEN T4 потребує значних ремонтних робіт та експлуатація його не допускається.

Офіцером відділу логістики штабу військової частини НОМЕР_1 06.01.2025 року командиру військової частини НОМЕР_1 наданий рапорт про те, що відповідно до записів в книзі реєстрації виходу та повернення в парк машин військової частини НОМЕР_2 транспортний засіб VOLKSWAGEN T4 періодично виїжджав, що свідчить про його справність. Ним особисто перевірений технічний стан транспортного засобу та зауважень до стану транспортного засобу не має. Останній запис в книзі реєстрації виходу та повернення в парк машин військової частини НОМЕР_2 зроблений 20.12.2024 року, що є порушенням вимог наказу Міністерства оборони України від 12.12.2016 року №678. А тому, з метою встановлення причин не виконання розпорядження, введення командування військової частини НОМЕР_1 в оману щодо технічного стану транспортного засобу, офіцером відділу логістики просить призначити службове розслідування.

Доповідною запискою про результати проведення службової перевірки причин невиконання розпорядження військовою частиною НОМЕР_2 запропоновано за порушення вимог ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти на нього дисциплінарне стягнення у вигляді «догани».

Крім цього, для з`ясування та уточнення обставин, викладених в доповідній записці про результати службової перевірки від 20.01.20256 року №1552 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2025 року №26 призначено службове розслідування.

За результатами службового розслідування комісією складений акт, затверджений 28.02.2025 року тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 , в якому зазначено наступне.

Військовою частиною НОМЕР_2 не виконано розпорядження начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2024 року №1528/6/12704 щодо відрядження з 03.01.2025 року транспортного засобу військової частини НОМЕР_2 VOLKSWAGEN T4 військовий номер НОМЕР_4 з водієм до АДРЕСА_1 . Відповідно до резолюції командира військової частини НОМЕР_2 виконавцем розпорядження визначено начальника логістики - заступника командира батальйону ОСОБА_3 , який зазначив про неможливість забезпечити виконання в зв`язку з відсутністю водія та ремонтом, а тому командиром військової частини НОМЕР_2 направлено доповідь до військової частини НОМЕР_1 про неможливість виконання розпорядження, у зв`язку із несправним технічним станом транспортного засобу. В доповіді командир військової частини НОМЕР_2 посилається на рапорт тимчасово виконуючого обов`язки командира роти логістики військової частини НОМЕР_2 від 30.12.2024 року №1874/р, в якому зазначено, що транспортний засіб потребує технічного обслуговування.

Під час службового розслідування встановлені розбіжності в рапортах ОСОБА_4 : - в рапорті від 30.12.2024 року зареєстрованому в 11:11 зазначено про потребу технічного обслуговування транспортного засобу; - в письмовому рапорті від 09.01.2025 року (з матеріалів службової перевірки від 20 січня 2025 року вх. №1552) зазначено, що «несправності виявленні 30.12.2024 14:00, під час підготовки автомобіля до виїзду». Зазначені відомості в рапортах ОСОБА_4 також суперечать записам в Книзі реєстрації виходу та повернення машин військової частини НОМЕР_2 , в якій зазначено, що транспортний засіб 30.12.2024 року у період з 08:30 до 16:40 перебував на виїзді.

В Наряді на використання машин від 30.12.2024 року №364 зазначено, що транспортний засіб справний та запланований для виїзду у період з 30 по 31 грудня 2024 року. На підставі зазначеного Наряду на використання машин видано Дорожній лист від 23.122024 року №1489. В Книзі огляду (перевірки) машин техніком начальником КТП військової частини НОМЕР_2 зазначено, що станом на 30.12.2024 року транспортний засіб технічно справний.

Відповідно до Дорожнього листа від 23.12.2024 року №1489 транспортний засіб виїхав (водій солдат ОСОБА_5 ) 30.12.2024 року з території парку о 08:30 (технічний стан «справний», показник одометра 439394 км) за маршрутом «ОДЕСА-БІЛЯЇВКА- НОМЕР_2 » та повернувся о 16:40 (технічний стан «справний», показник одометра 439588 км), що підтверджується записами в Книзі реєстрації виходу та повернення машин військової часини НОМЕР_2 .

Слід зауважити, що в Книзі реєстрації виходу та повернення машин зазначено, що солдат ОСОБА_6 був водієм транспортного засобу у період з 27 по 30 грудня 2024 року, хоча відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 27.12.2024 №374 солдат ОСОБА_6 перебував у відрядженні у період з 27 грудня по 31 грудня 2024 року на іншому транспортному засобі. В поясненнях солдат ОСОБА_6 зазначає, що у період з 20.12.2024 року по 10.01.2025 року не експлуатував транспортний засіб та перебував у відрядженні, з яких причин вказано його прізвище йому не відомо.

З матеріалів службової перевірки, проведеної капітаном ОСОБА_7 , стало відомо, що ним 15.012025 року проведено поверхневий огляд транспортного засобу на території парку. На момент перевірки одометр транспортного засобу становив 440720 км, що свідчить про те, що транспортний засіб у період з 30.122024 року (показник одометра 439588 км) по 15.012025 року проїхав 1132 км, хоча в доповіді командира військової частини НОМЕР_2 від 02.01.2025 року №2131/5 транспортний засіб зазначався як «несправний».

В матеріалах службової перевірки наявне фото Книги реєстрації виходу та повернення в парк машин військової частини НОМЕР_2 на якому наявний запис про те, що 06.01.2025 року транспортний засіб здійснив виїзд з території парку (водій солдат ОСОБА_8 ) із пробігом 440549 км. В подальшому, на виконання вимог розпорядження начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 від 13.01.2025 року №1528/9/440 військовою частиною НОМЕР_2 надано завірені витяги із Книги реєстрації виходу та повернення в парк машин військової частини НОМЕР_2 за період з 30.122024 по 06.01.2025 року, які відрізнялися від тих, що були зафіксовані капітаном ОСОБА_7 під час службової перевірки 15.01.2025 року, а саме відсутній запис про виїзд 06.01.2025 року водієм ОСОБА_9 із зазначенням технічний стан «справний». В поясненнях з цього приводу солдат ОСОБА_8 вказує що він «не пам`ятає». Також в ході службового розслідування отримано Дорожній лист №3 від 01.01.2025 року, в якому зазначено, що на транспортний засіб отримано НОМЕР_5 л пального, хоча в наявності на зазначеному транспортному засобі перебувало 134 л палива. В поясненнях з цього приводу майор ОСОБА_10 зазначає, що йому не відомо, також сержант ОСОБА_11 не зміг пояснити вищезазначену потребу. В ході службового розслідування 11.02.2025 року комісією проведено поверхневий огляд транспортного засобу, під час якого встановлено, що показник одометра становить 439587 км, що на 1 км менше ніж записи в Книзі реєстрації виходу та повернення в парк машин військової частини НОМЕР_2 станом на 30.12.2024 року. Даний факт свідчить про втручання в роботу одометра шляхом механічного коригування пробігу, що призвело до зменшення його показників. Також встановлено, що у період з 30.12.2024 року по 11.02.2025 року заявки (листи звернення) на проведення робіт з ремонту та діагностики транспортного засобу відсутні, хоча сержант ОСОБА_11 зазначає, що подавав заявки на ремонт вищезазначеного транспортного засобу до стройової частини на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 . На вимогу відповідні заявки не були надані. Пояснюючи факт відсутності заявок начальник логістики заступник командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_12 зазначив, що причиною стало відсутність договору з КП «Міські дороги», а саме «очікували від «Міські дороги» новий договір».

З Акту виконаних робіт ТОВ «ТРАНСЛАЙТ» від 21.11.2024 року №111, від 04.12.2024 року №150, 06.12.2024 року №161 проведений ремонт транспортного засобу на загальну суму 53699 грн., однак після ремонту транспортного засобу відповідні відомості не були внесені до Книги обліку технічного обслуговування, ремонту машин і агрегатів та витрати запасних частин та в паспорті (формулярі) машини. З листа ТОВ «АДІС-МОТОР» від 04.02.2025 року №01-04/119 до військової частини НОМЕР_2 , 04.02.2025 року на сервісному центрі вищезазначеного підприємства проведено перевірку (огляд) технічного стану ходової частини. За результатами проведених робіт відсутній рахунок-фактура на ці послуги. Також, відсутнє попереднє листування між ТОВ «АДІС-МОТОР» та військовою частиною НОМЕР_2 щодо необхідності чи потреби перевірки/огляду вищезгаданого транспортного засобу. З цього виникає питання, яким чином був обраний ТОВ «АДІС-МОТОР» без укладання договору. ОСОБА_13 повідомив, що вищезазначені роботи проводились після «особистої домовленості з директором».

Виходячи з цього виникає питання, яким чином транспортний засіб був доставлений до території ТОВ «АДІС-МОТОР», якщо відсутні записи в Книзі реєстрації виходу та повернення в парк машин військової частини НОМЕР_2 , також показник одометра зменшився на 1 км відносно записам в робочій (службовій) документації військової частини НОМЕР_2 станом на 30.12.2024 року. На що майор ОСОБА_10 повідомив, що різниця в показниках одометра можливо «людський фактор, помилка особи, що здійснювала запис». В поясненнях сержант ОСОБА_11 зазначає, що транспортний засіб був доставлений за допомогою евакуатора, хоча записи в Книзі реєстрації виходу та повернення в парк машин військової частини НОМЕР_2 про виїзд евакуатора (ISUZU 4x2 військовий номер НОМЕР_6 ) та транспортного засобу 04.02.2025 року відсутні. Одночасно встановлено, що у військовій частині НОМЕР_2 є факти експлуатації транспортних засобів водіями, які не призначені відповідними наказами для їх експлуатації, що призводить до втрати контролю за реальним технічним станом транспортних засобів. Відсутність персональної відповідальності водіїв за станом закріпленої за ними військової техніки сприяє доведенню до несправного стану та збільшує ризик аварійних ситуацій. В поясненнях посадові особи військової частини НОМЕР_2 надають відомості, які суперечать записам в службовій документації військової частини НОМЕР_2 . Також виявлено факт підміни службової документації, можливо з метою приховування факту неправомірного використання транспортного засобу. Комісією зафіксовано розбіжність в показниках одометра транспортного засобу, що свідчить про можливе втручання в роботу одометра шляхом механічного коригування пробігу, що може вказувати на навмисні дії з приховування реального пробігу з метою завищення показників використання паливно-мастильних матеріалів. Враховуючи вищевикладене, комісія дійшла до висновку, що в діях посадових осіб НОМЕР_2 вбачається умисне ухилення від виконання розпорядження начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2024 року №1528/6/12704 шляхом зазначення неправдивих відомостей щодо реального стану зазначеного транспортного засобу.

Враховуючи зазначене, комісія пропонує вважати рішення командира військової частини НОМЕР_1 щодо притягнення посадових осіб військової частини НОМЕР_2 до дисциплінарної відповідальності (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 20.01.2025 року) правомірним та об`єктивним.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2025 року №24 за результатами службового розслідування військову частину НОМЕР_2 зобов`язано вжити заходів щодо посилення контролю за експлуатацією транспортних засобів, опечатування транспортних засобів та проведення технічних оглядів всіх транспортних засобів.

Позивач з результатами службового розслідування не погодився, а тому звернувся до суду з цим позовом про скасування наказу, яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та наказу, яким йому зменшено премію.

Відповідно до положень ст. 11, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Відповідно до положень ст. 1, 3, 4, 5, 6 Дисциплінарного статуту Збройних сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна досягається шляхом, зокрема: особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; тощо.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

За стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.

Право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав.

Матеріалами справи підтверджується, що командиром військової частини НОМЕР_1 позивачу віддано наказ від 31.12.2024 року №1528/6/12704, яким командиру військової частини НОМЕР_2 (позивачу) наказано відрядити з 03.01.2025 року транспортного засобу військової частини НОМЕР_2 VOLKSWAGEN T4 військовий номер НОМЕР_4 з водієм до АДРЕСА_1 . Зазначений наказ позивачем виконаний не був.

Відповідно до ст. 28, 30, 36 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою. Командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень.

Відповідно до ст. 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості. Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

Командир (начальник) зобов`язаний, зокрема: знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань; завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності; встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України; показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників).

Відповідно до п. 2.3, 2.4, 3.1.3, 3.1.9 «Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.97 року №300, командир військової частини (з`єднання) організовує військове (корабельне) господарство та керує ним. Керівництво він здійснює особисто, через штаб, своїх заступників, начальників родів військ та служб. Організація та ведення військового (корабельного) господарства (господарська діяльність) включає, зокрема: планування та організацію роботи служб, підрозділів та об`єктів господарського, технічного і медичного призначення, а також безперервне управління та здійснення контролю за цією роботою; витребування, одержання, підвезення, зберігання, видачу та витрату матеріальних засобів і коштів; забезпечення правильної та безпечної експлуатації, зберігання і ремонту озброєння, бойової та іншої техніки і майна; ведення діловодства, обліку і звітності за всіма видами матеріальних засобів та інші питання забезпечення різноманітної діяльності військових частин (з`єднань).

Командир військової частини (з`єднання) несе особисту відповідальність за організацію матеріального, медичного, ветеринарного, технічного, аеродромно-технічного, торговельно-побутового, квартирно-експлуатаційного та фінансового забезпечення; за забезпечення частини (з`єднання) матеріальними засобами і коштами та організацію їх перевезення, законність та доцільність їх витрачання; за підтримання у справному стані та правильне використання озброєння, бойової та іншої техніки, боєприпасів, пального, спеціальних споруд та інших матеріальних засобів.

Усі посадові особи військової частини (з`єднання), які відають військовим (корабельним) господарством, повинні, зокрема: організовувати та контролювати ведення обліку, правильне зберігання і своєчасне оновлення запасів матеріальних засобів усіх видів, а також експлуатацію, ремонт та технічне обслуговування озброєння, бойової та іншої техніки, казармено-житлового фонду, інженерних та спеціальних споруд у підпорядкованих службах (службі); розробляти заходи по службах (службі) для внесення у річний господарський план, річний та місячний плани експлуатації та ремонту озброєння, бойової та іншої техніки; організовувати і контролювати їх виконання; знати наявність, стан, тактико-технічні характеристики та правила експлуатації озброєння, бойової, іншої техніки у підпорядкованих службах (службі) та вміти організувати їх експлуатацію і ремонт.

Враховуючи зазначені положення законодавства, позивач, як командир військової частини НОМЕР_2 , який особисто відповідає за внутрішній порядок, стан і збереження техніки, організовує та керує військовим господарством, зобов`язаний знати стан справ в частині, завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, мав організувати опрацювання та належне виконання наказу від 31.12.2024 року №1528/6/12704, а тому твердження позивача про те, що в обов`язки позивача не входить підготовка, огляд та передача транспортного засобу є безпідставними.

Саме на позивача, в даному випадку, за положеннями Статуту внутрішньої служби Збройних сил України покладена персональна відповідальність перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця, а тому за невиконання наказу від 31.12.2024 року №1528/6/12704 позивач, в тому числі, як керівник може та має нести відповідальність, зокрема, дисциплінарну.

Відповідно до положень п. 1, 2, 3, 6, 8 розділу VІІ «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України №608 від 21.11.2017 року, з метою перевірки інформації про факт правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, а також якщо особу правопорушника не встановлено, але виявлено факт правопорушення, проводиться службова перевірка.

Під час службової перевірки встановлюються: особа, яка вчинила дисциплінарне правопорушення або порушення виконавської дисципліни; обставини (час, місце, спосіб, наслідки тощо) правопорушення або порушення виконавської дисципліни; не виконані або неналежно виконані військовослужбовцем розпорядження, доручення, вказівки начальників, службові обов`язки; наявність чи відсутність події, з приводу якої призначалась перевірка. У разі необхідності уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного правопорушення, за фактом якого проведено службову перевірку, та ступеня вини військовослужбовця за результатами службової перевірки може бути проведено службове розслідування.

Службова перевірка проводиться за письмовим рішенням відповідного командира (начальника), у якому зазначаються відомості про посадових осіб, яким доручається проведення перевірки, її мета та дата завершення. Строк проведення перевірки встановлюється з урахуванням мети, обсягу визначених завдань та кількості особового складу, який залучається. Письмове рішення командира (начальника) оформлюється шляхом накладення відповідної резолюції на документі (рапорті (доповіді)) про необхідність проведення перевірки або видання окремого доручення (доручення), розпорядження на її проведення.

Проведення службової перевірки здійснюється за загальними правилами проведення службових розслідувань, встановленими розділами III та цього Порядку, з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом.

Результати службової перевірки оформлюються доповідною запискою на ім`я посадової (службової) особи, яка призначила перевірку, та підписуються посадовою (службовою) особою, яка провела її одноособово, або головою комісії. У доповідній записці зазначаються підстави та мета проведення службової перевірки, службові особи, які її проводили, вжиті заходи та отримані результати, висновки і пропозиції та інші відомості, необхідні для прийняття посадовою (службовою) особою, яка призначила перевірку, законного рішення.

Згідно із ст. 45, 48, 84, 85, 86 Дисциплінарного статуту Збройних сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. На військовослужбовців може бути накладене таке дисциплінарне стягнення, як догана.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником).

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Суд вважає, що відповідачем дотримано порядок проведення службової перевірки, а в подальшому і службового розслідування стосовно, в тому числі, позивача, комісією проаналізовано всі наявні документи стосовно виконання наказу від 31.12.2024 року №1528/6/12704, їм надана оцінка, встановлено в чому полягає дисциплінарне порушення позивача, в чому полягає вина позивача, які норми законодавства позивачем порушені, встановлені причини та умови, що сприяли вчиненню порушення.

Позивач зазначає, що під час службової перевірки він не був опитаний, що є порушенням порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, однак суд не погоджується з такими твердженнями, оскільки позивачу була надана можливість надати пояснення під час службового розслідування та він такі пояснення надав, в даному випадку, суд не вбачає будь-яких порушень прав позивача.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; тощо.

Суд вважає, що відповідач довів правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, в матеріалах службового розслідування обґрунтовано наявність вини позивача, проаналізовано всі наявні докази, які свідчать про допущення позивачем дисциплінарного проступку. Оскаржуване позивачем рішення прийняте відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи зазначені обставини, суд не вбачає підстав для визнання протиправними дій командира військової частини НОМЕР_1 щодо видання наказу №10 від 20.01.2025 року, скасування п. 1 наказу виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 №10 від 20.01.2025 року.

Крім того, суд не вбачає підстав також для скасування наказу №35 від 04.02.2025 року та зобов`язання військової частини нарахувати та виплатити позивачу безпідставно не виплачені грошові кошти, оскільки розділом XVI «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 за порушення військової дисципліни та накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення у вигляді догани може бути зменшена виплата щомісячної премії.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтовані, не відповідають вимогам законодавства та не підлягають задоволенню судом.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до Військової частини НОМЕР_1 в особі тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) про визнання протиправними дій командира військової частини НОМЕР_1 щодо видання наказу №10 від 20.01.2025 року, скасування п. 1 наказу виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 №10 від 20.01.2025 року, скасування наказу №35 від 04.02.2025 року та зобов`язання військової частини нарахувати та виплатити позивачу безпідставно не виплачені грошові кошти відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА

.