Справа № 308/6976/25
Суддя: Світлик О. М.
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/6976/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Світлик О.М.,

за участю секретаря судового засідання Заяць А.В.,

представника відповідача Олексія В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського відділення поліції №1 (м. Виноградів) Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Худанича Михайла Михайловича та Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до поліцейського відділення поліції №1 (м. Виноградів) Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Худанича М.М. та Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

На обґрунтування позову позивач посилається на те, що 11.05.2025 її поліцейським відділення поліції №1 (м. Виноградів) Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатської області сержантом поліції Худанич М.М. було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у сумі 340 грн за те, що вона ніби то 11.05.2025 о 12 год. 15 хв. у м. Виноградів, по вул. Миру, керуючи транспортним засобом марки «Audi Q5», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» в зоні дії знаку, чим порушила п. 8.4 «в» ПДР порушення вимог заборонних знаків, у зв`язку з чим, було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4703964 від 11.05.2025.

Вказує, що 11.05.2025, приблизно о 12.00 год., вона рухалася вул. Миру у м. Виноградів (дорога з одностороннім рухом), керуючи транспортним засобом марки «Audi Q5», д.н.з. НОМЕР_1 . Під час керування нею було здійснено вимушену зупинку на лівому боці дороги з одностороннім рухом та увімкнено аварійну світлову сигналізацію.

Відповідно до підпункту «а» пункту 9.9 ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути увімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Після того як вона зупинилася, до неї відразу під`їхав екіпаж поліції та склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4703964 від 11.05.2025 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З даною постановою позивач не погоджується, вважає, що правила ПДР не порушувала, оскільки нею було здійснено вимушену зупинку на лівому боці дороги з одностороннім рухом та увімкнено аварійну світлову сигналізацію.

Вважає, що винесена постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту, а тому підлягає скасуванню.

Зауважує, що нею було дотримано вищевказані вимоги ПДР.

Позивач наголошує, що у порушення приписів статті 283 КУпАП у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4703964 від 11.05.2025, не зазначено відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

З цього вбачається, що порушення не зафіксоване свідками, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, що за наявності не спростованого твердження позивача про відсутність порушення ним ПДР, є підставою вважати постанову по справі про адміністративне правопорушення протиправною та такою що підлягає скасуванню.

Єдиним доказом вчинення нею адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, в ній не міститься інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, нібито вчиненого 11.05.2025. Доказів вчинення позивачем визначених у постанові порушень ПДР не надано. Таким чином, не зрозуміло на якій підставі поліцейським складено постанову про порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також позивач просить врахувати правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17, згідно з якою спостереження працівником поліції повинно бути зафіксоване на матеріальному носії.

На підставі наведеного, позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4703964 від 11.05.2025 за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити, а також вирішити питання про стягнення судових витрат на користь позивача з відповідача.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за вказаним позовом. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

09.06.2025 від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області через підсистему «Електронний суд» до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 в повному обсязі.

У відзиві на позов представник відповідача зазначає, що ГУНП в Закарпатській області не визнає позов ОСОБА_1 в повному обсязі з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 11.05.2025 о 12 год. 17 хв. в м. Виноградів по вул. Миру водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Audi Q5», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», здійснила зупинку в зоні дії знаку, чим порушила п. 8.4 ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Постановою серії ЕНА №4703964 від 11.05.2025 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень. Стосовно доводів позивача щодо відсутності в оскаржуваній постанові зазначеної інформації про те, на який саме пристрій велась відеофіксація, представник відповідача вважає такі доводи абсолютно нікчемними, оскільки саме по собі не зазначення в оскаржуваній постанові реквізитів пристрою, за допомогою якого здійснювалась відеофіксація, не свідчить про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення. Поліцейським ВП №1 Берегівського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим сержантом поліції Худаничем М.М. було виявлено правопорушення, вчинене позивачем, внаслідок чого складено постанову серії ЕНА № 4703964 та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Повідомляє, що на місці вчинення адміністративного правопорушення поліцейським ВП №1 Берегівського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим сержантом поліції Худаничем М. М було здійснено відеофіксацію події, що в розумінні статті 251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення. Звертає увагу, що оскаржувана постанова складена відповідачем відповідно до норм КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395, посилання позивача на порушення ГУНП в Закарпатській області законодавства в даному випадку є безпідставними, необґрунтованими, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У якості додатків до відзиву представником відповідач додано два файли «mp4» з відеозаписами.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, при цьому у прохальній частині позову просить справу розглянути без її участі.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Олексій В.В. у судовому засіданні позов не визнав. Вказав, що не зазначення технічного засобу у постанові є процесуальним порушенням, яке не вплинуло на те, що у позивача не було складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини першої, другої та восьмої статті 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з постановою поліцейського відділення поліції №1 (м. Виноградів) Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області старшим сержантом поліції Худаничем М.М. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4703964 від 11.05.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн за те, що як зазначено у тексті постанови, 11.05.2025 о 12 год. 15 хв. в м. Виноградів по пл. Миру, вона, керуючи транспортним засобом марки «Audi Q5», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» в зоні дії знаку, чим порушила п. 8.4 «в» ПДР порушення вимог заборонних знаків.

Не погоджуючись із вказаною постановою позивач звернувся із даним позовом до суду.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 8.4 ПДР «в» дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема, заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дорожній знак 3.34 Зупинку заборонено додатку 1 розділу 33 ПДР забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Зона дії знака 3.34 поширюється від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знака 3.34 поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений. Зона дії знаків може бути зменшена: для знака 3.34 табличкою 7.2.2 на початку зони дії, а також установленням у кінці його зони дії дублюючого знака 3.34 з табличкою 7.2.3.

Частиною першою статті 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 268 КУпАП законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до положень статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 5 розділу ІV Інструкції встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Суд звертає увагу, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Лише фіксація саме вчинення адміністративного правопорушення позивачем, а не притягнення до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом у справі.

Так, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Відповідно до практики Верховного Суду приписами частини третьої статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення (постанова від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16-а, від 05 березня 2020 року у справі №607/7987/17).

Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08 листопада 2018 року (справа №201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа №743/1128/17), від 15 листопада 2018 року (справа №524/7184/16-а).

Європейський суд з прав людини, судова практика якого в силу приписів статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, в рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

У справі «Федорченко та Лозенко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

Відповідачем в якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення надано два відеозаписи з бодікамери поліцейського (два файли «mp4», які додано до відзиву на позов), проте як це вбачається з оскаржуваної постанови серії ЕНА №4703964 від 11.05.2025 інформацію щодо здійснення фото- або відеофіксації правопорушення, яке ставиться у вину позивачу, з технічного запису, яким здійснено таку відеофіксацію, встановити не можливо, оскільки в графі 7 «До постанови додаються» постанови серії ЕНА №4703964 від 11.05.2025 відповідна інформація відсутня.

Водночас відеозаписи, на які посилається відповідач, та які не зазначені в оскаржуваній постанові, не можуть вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що одним із долучених записів зафіксовано лише процес складання оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення позивачем правопорушення. При цьому позивач зауважила, що нею було здійснено вимушену зупинку на лівому боці дороги з одностороннім рухом та увімкнено аварійну світлову сигналізацію.

Із змісту оскаржуваної постанови видно, що вона винесена поліцейським на місці події, зазначеному в оскаржуваній постанові та в позовній заяві. Проте, постанова не містить посилання на докази, зокрема на фото- чи відеофіксацію цього порушення, пояснення чи покази свідків тощо.

З матеріалів справи не вбачається та відповідачем не доведено, що транспортний засіб позивача був розміщений з того боку дороги, де встановлений знак 3.34 Зупинку заборонено, не надано відповідних фотознімків, які містили б дату порушення, географічні координати, час вчинення порушення та місця встановлення дорожнього знака 3.34 Зупинку заборонено.

Суд зауважує, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку поліцейським) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі №524/5536/17, від 17 липня 2019 року у справі №295/3099/17 та від 05 березня 2020 року у справі №607/7987/17.

Також у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а Верховний Суд зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення є недоведеним.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд приходить до висновку, що відповідач при винесені оскаржуваної постанови належним чином не задокументував наявність правопорушення, що унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, враховуючи викладене та беручи до уваги наведені норми, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та скасувати постанову поліцейського відділення поліції №1 (м. Виноградів) Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області старшого сержанта поліції Худанича М.М. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4703964 від 11.05.2025, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходиться з приписів статті 139 КАС України, відповідно до яких при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову в розмірі 484,48 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Керуючись статями 2, 9, 76, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 271, 272, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Скасувати постанову поліцейського відділення поліції №1 (м. Виноградів) Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області старшого сержанта поліції Худанича Михайла Михайловича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4703964 від 11.05.2025, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову в розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтею 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський відділення поліції №1 (м. Виноградів) Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Худанич Михайло Михайлович, місцезнаходження: вул. Сечені, 13, м. Берегово, Закарпатська область.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, , місцезнаходження: вул. Ференца Ракоці, 13, м. Ужгород, Закарпатська область.

Дата складення повного рішення суду 04 липня 2025 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.М. Світлик