Справа № 340/6976/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2025 року м. Дніпросправа № 340/6976/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 р. (суддя Черниш О.А) в адміністративній справі №340/6976/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення №12 від 22 серпня 2024 р., прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у перерахунку їй пенсії за заявою №9558 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути її заяву №9558.

В обгрунтування позовних вимог вказала, що Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено чіткий перелік видів пенсії, які призначаються за цим законом, а також визначено право вибору виду пенсії. Частиною 3 статті 45 вказаного Закону установлюється порядок переведення з одного виду пенсії на інший, призначений саме за цим Законом. Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційну скаргу обгрунтовано доводами, які аналогічні тим, що вказані нею в позовній заяві.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відзив обгрунтовано тим, що ОСОБА_1 є повнолітньою особою, не є особою з інвалідністю з дитинства, а отже не має права на призначення (переведення) на пенсію у разі втрати годувальника за померлого батька ОСОБА_2 .

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 11 вересня 2015 р. призначено пенсію за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". У серпні 2024 р. ОСОБА_1 звернулася із заявою, в якій просила перевести її на пенсію по втраті годувальника. До зави додала копію свідоцтва про смерть батька ОСОБА_2 . Вказана заява за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та прийнято рішення №12 від 22 серпня 2024 р. Цим рішенням відмовлено ОСОБА_1 у переведенні на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки відсутні дані про те, що їй встановлено інвалідність з дитинства.

При прийнятті рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є повнолітньою особою, не є особою з інвалідністю з дитинства, а отже не має права на призначення (переведення) на пенсію у разі втрати годувальника.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

До матеріалів справи не додано доказів, підтверджуючих право ОСОБА_1 на призначення (переведення) на пенсію у разі втрати годувальника за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Викладене свідчить про вірно зроблений судом першої інстанції висновок щодо відсутності підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №12 від 22 серпня 2024 р.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 р. в адміністративній справі №340/6976/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 27 червня 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш