Справа № 360/1145/25
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2025-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справi

03 липня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1145/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Нижньотеплівської сільської військової адміністрації Щастинського району Луганської області про визнання неправомірним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

28.05.2025 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) до Нижньотеплівської сільської військової адміністрації Щастинського району Луганської області (далі відповідач), в якій представник позивача просить суд визнати неправомірним та скасувати розпорядження від 26.05.2025 №-29од «Про відсторонення від виконання службових повноважень ОСОБА_2 » за підписом в.о. начальника Нижньотеплівської сільської військової адміністрації О.Висторобської.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 відкрито провадження в справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

02.07.2025 від відповідача до суду надійшла заява про закриття провадження у справі, оскільки розпорядженням начальника військової адміністрації від 25.06.2025 № 31-од визнано таким, що втратило чинність розпорядження начальника військової адміністрації від 26.05.2025 № 29-од «Про відсторонення від виконання службових повноважень ОСОБА_2 ».

Розглянувши матеріали справи та вирішуючи по суті вказане клопотання, суд виходить з такого.

Судом установлено, що розпорядженням начальника Нижньотеплівської сільської військової адміністрації Щастинського району Луганської області від 25.06.2025 № 31-од визнано таким, що втратило чинність розпорядження начальника військової адміністрації від 26.05.2025 № 29-од «Про відсторонення від виконання службових повноважень ОСОБА_2 ».

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

За таких обставин, оскільки оскаржене розпорядження від 26.05.2025 № 29-од «Про відсторонення від виконання службових повноважень ОСОБА_2 » визнано таким, що втратив чинність, самим відповідачем, таке розпорядження не створює для позивача жодних правових наслідків у виді виникнення, зміни або припинення його прав, не породжує для нього будь-яких обов`язків, відтак відсутня необхідність визнання цього розпорядження неправомірним та його скасування. Визнавши спірне розпорядження таким, що втратило чинність, відповідач усунув порушення, з приводу якого позивач звернувся до суду.

За вказаних обставин суд провадження у справі слід закрити за пунктом 8 частини першої статті 238 КАС України.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд дійшов такого.

Відповідно до частини другої статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

При поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 969,00 грн на підставі квитанції ID: 5844-6908-8166-2852 від 27.05.2025.

При цьому ставка судового збору за даним позовом складає 968,96 грн.

За таких обставин судовий збір у сумі 968,96 грн належить повернути позивачеві з Державного бюджету.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого.

Згідно з частинами першою, третьою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Правила розподілу судових витрат унормовані статтями 139 - 141 КАС України.

Відповідно до частин першої, третьої, восьмої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до статті 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Згідно зі статтею 141 КАС України якщо спір вирішується шляхом примирення і сторони не дійшли згоди щодо розподілу судових витрат, то кожна сторона у справі несе половину судових витрат.

Відтак, за правилами Кодексу адміністративного судочинства України позивач має право на присудження на його користь понесених ним витрат у справі з відповідача - суб`єкта владних повноважень - у разі задоволення (часткового задоволення) позову, або у разі відмови позивача від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви.

У цій справі позивач та його представник не подавали заяву про відмову від позову в порядку статті 189 КАС України, а суд не приймав рішення про задоволення (часткове задоволення) позову або про закриття провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 238 КАС України, натомість закриває провадження на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.

Зі змісту статті 139 КАС України не вбачається визначення порядку розподілу судових витрат у випадку закриття провадження на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.

Разом з тим, частина восьма статті 139 КАС України дозволяє суду у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Фактів зловживання відповідачем процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача в контексті частини 8 статті 139 КАС України, як підстав для повного або часткового покладення на таку сторону судових витрат, суд не встановив. Навпаки, у ході судового розгляду справи відповідач визнав помилку й виправив її, а права позивача поновлені до завершення судового процесу.

Тому суд вважає, що понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу слід залишити за ним, не покладаючи обов`язок їх відшкодування на відповідача.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09.12.2020 у справі №1.380.2019.001303, від 27.04.2023 у справі № 260/3162/22.

З огляду на вищенаведене заява представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не належить до задоволення.

Керуючись ст. ст. 238, 242, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Нижньотеплівської сільської військової адміністрації Щастинського району Луганської області про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі № 360/1145/25 за позовом адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Нижньотеплівської сільської військової адміністрації Щастинського району Луганської області про визнання неправомірним та скасування розпорядження відповідно до пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.

Повернути ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.) на підставі квитанції ID: 5844-6908-8166-2852 від 27.05.2025.

У задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Роз`яснити позивачу, що в силу вимог частини другої статті 239 КАС України повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.О. Свергун