Справа № 295/5974/25
Суддя: Стрілецька О. В.
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/5974/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючого судді Стрілецької О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом, поданим представником ОСОБА_1 - адвокатом Крижанівським Володимиром Петровичем, до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог

Адвокат Крижанівський В.П. шляхом використання Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №4628051 від 01.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в розмірі 1700,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення п. 8.4 «Ґ» Правил дорожнього руху, а саме - порушення вимог інформаційно-вказівних знаків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 122 КУпАП.

Представник позивача вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки він не керував транспортним засобом взагалі, за кермом перебував власник транспортного засобу - його батько ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю та має право паркувати автомобіль в зоні дії вказаного дорожнього знаку.

Патрульні поліцейські зупинили Ткачука А.С., коли він прямував до автомобіля батька, щоб з`ясувати причини уваги патрульних до припаркованого автомобіля. Натомість без повного встановлення причин та обставин події інспектор склав постанову про накладення адміністративного стягнення.

Адвокат Крижанівський В.П. посилається на відсутність будь-яких доказів, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Також представник позивача звертає увагу, що в постанові про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕНА №4628051 від 01.05.2025 не конкретизований пункт Правил дорожнього руху, невірно зазначені дорожні знаки 5.38, оскільки дорожні знаки «особи з інвалідністю» передбачені п. 7.17, що позбавляє позивача можливості об`єктивно надати свої пояснення.

На думку адвоката Крижанівського В.П. постанова протиправна, винесена з порушенням вимог чинного законодавства, а відтак підлягає скасуванню.

ІІ. Процедура та позиції учасників розгляду справи

Відповідно до ухвали суду від 07.05.2025 позовна заяву залишена без руху.

Згідно з ухвалою суду від 13.05.2025 відкрито провадження у справі та прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У встановлений судом строк 23.05.2025 представник відповідача Ковальський Є.Р. направив відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечував (а.с. 42-45). Обрунтовуючи заперечення вказав, що постанова відносно ОСОБА_1 винесена правомірно. Вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення винесена із дотриманням всіх встановлених чинним законодавством України вимог та без порушення прав та законних інтересів позивача. На підтвердження викладених доводів представник відповідача надав суду компакт-диск з відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції (а.с. 46).

Представник відповідача вказує, що позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення заперечень щодо паркування транспортного засобу в недозволеному місці не висловлював, посвідчення водія вийняв з бардачка транспортного засобу, не вказував, що автомобілем керував його батько.

У відзиві вказано, що ОСОБА_1 надавати пояснення відмовився, під час спілкування з патрульним поліцейським неодноразово просив обмежитись попередження та вказав, що може перепаркувати автомобіль в іншому місці, що в сукупності вказує на вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

11.06.2025 адвокат Крижанівський В.П. направив відповідь на відзив (а.с. 50-51), в якій наполягав на невірному визначенні інспектором поліції порушень норм дорожніх знаків, що стосуються осіб з інвалідністю. Додатково вказав, що патрульним поліцейським Перехрестюком М.М. під час винесення постанови не з`ясовано всіх обставин події, зокрема, хто є власником транспортного засобу, чи дозволено вказаній особі пакуватись в зоні дії дорожнього знаку 7.17, натомість інспектор весь час здійснював телефонні дзвінки з метою уточнення написання фабули постанови, що свідчить про його некомпетентність.

У відповіді на відзів вказано, що доказів вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 представником відповідача не надано.

13.06.2025 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких представник відповідача вказав, що факт руху транспортного засобу не є кваліфікуючою ознакою правопорушення і відповідно до диспозиції ч. 6 ст. 122 КУПАП доказуванню не підлягає. В запереченнях вказано, що відеозапис з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського є належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 122 КУпАП.

Представник ОСОБА_3 зауважив, що під час винесення постанови патрульні поліцейські не обмежені правом консультації чи використання юридичною літератури, а відтак посилання адвокат Крижанівського В.П. на некомпетентність інспектора Перехрестюка М.М. є безпідставними. На думку представника відповідача позов поданий ОСОБА_1 виключно з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Інших заяв по суті справи не надходило.

ІІІ. Законодавство, що підлягає застосуванню

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

IV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду

Судом встановлено, що 01.05.2025 інспектор Управління патрульної поліції в Житомрській області Перехрестюк М.М. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4628051, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності та відносно нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП (а.с. 9).

Згідно з вказаною постановою водій ОСОБА_1 01.05.2025 о 15:17 в м. Житомирі по вулиці Л. Українки, 17, керуючи транспортним марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку на місці, яке позначене дорожнім знаком 5.38 - місце для стоянки з додатковою табличною до нього 7.17 особи з інвалідністю, чим порушив п. 8.4 Ґ Правил дорожнього руху.

Разом з відзивом на позовну заяву відповідач надав суду компакт-диск із відеозаписом з бодікамери поліцейського.

Дослідивши письмові докази у справі, оглянувши наданий представником відповідача відеозапис, суд дійшов таких висновків.

Пунктом п. 8.4 «г» ПДР України передбачено, що інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Відповідно до змісту Правил дорожнього руху пункт 5.8 передбачає - "Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів", "Дорога, на якій по спеціально відведеній смузі здійснюється рух транспортних засобів за встановленим маршрутом, мопедів, мотоциклів (за винятком мотоциклів з боковим причепом, мотоколясок, триколісних транспортних засобів) та велосипедистів".

Додаткова табличка 7.17 "Особи з інвалідністю" застосовується із знаками 5.42.1, 5.42.2 і 5.43 для позначення місця (або спеціально відведеної частини майданчика) для стоянки транспортних засобів, на яких установлено розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю" відповідно до вимог цих Правил.

Частиною 6 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю.

Судом встановлено, що власником транспортного засобу марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується змістом свідоцтва про реєстрації транспортного засобу (а.с. 15).

Зі змісту пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2-ої групи (а.с. 14).

Зі змісту оглянутого відеозапису не вбачається, що саме ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, здійснив його зупинку в зоні дії дорожнього знаку позначеного 5.38, про що зазначено в оспорюваній постанові.

Крім того, з наданого відеозапису неможливо встановити, що позивач взагалі перебував за кермом транспортного засобу.

Відеозапис розпочинається з розмови патрульних поліцейських з поліцейським, в подальшому з чоловіком, який прямує до транспортного засобу і запитує "що сталось?", в той же час поліцейський просить ОСОБА_1 надати для перевірки документи.

Таким чином, наданий відповідачем відеозапис не може бути визнаний судом як належний доказ, оскільки з його змісту не підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, викладеного в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності зупинка транспортного засобу на місці, яке позначене знаком 5.38.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом п. 1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Дослідивши надані сторонами докази судом не встановлено поза розумним сумнівом наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП, оскільки відповідач не надав будь-яких доказів на підтвердження факту недотримання позивачем правил зупинки автомобіля.

Постанова інспектором патрульної поліції Перехрестюком М.М. винесена без об`єктивного дослідження всіх обставин справи, на підставі доказів, які не доводять факт вчинення позивачем правопорушення.

Суд відхиляє доводи представника відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення вбачається на підставі сукупності непрямих доказів, які хоча безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі здійснення логічного аналізу доказів в їх взаємозв`язку, оскільки до матеріалів справи не долучено жодного доказу, як прямого, так і не прямого, який би будь-яким чином підтверджував факт керування позивачем транспортним засобом і здійснення його зупинки в зоні дії знаку 5.38, а рішення суду не може гуртуватись на припущеннях.

Відсутні будь-які обґрунтовані підстави стверджувати, що надані представником відповідача докази направлені на дотримання процесуального стандарту доказування «доведення поза розумним сумнівом».

Суд відхиляє доводи представника відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що ОСОБА_1 взяв документи для пред`явлення патрульному в автомобілі, виявляв намір перепакувати транспортний засіб, не повідомив, що автомобілем керував і паркував його батько, що є достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення на підставі належних доказів. Такий висновок суперечить положенням ст. 77 КАС щодо обов`язку саме відповідача доводити правомірність свого рішення.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

За встановлених обставин суд доходить висновку про невстановлення працівником поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суб`єкта відповідальності за вказане правопорушення, тобто особи, яка безпосередньо несе адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів.

Крім того, оглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд вважає за необхідне зазначити, що з його змісту не вбачається за можливе встановити, яким чином ним було з`ясовано, що зазначений автомобіль міг бути припаркований з порушенням правил дорожнього руху. З відеозапису вбачається, що патрульний цілеспрямовано наближався лише до цього транспортного засобу, який вже був припаркований, в якому не було жодної особи, очікуючи на особу, яка підійде до нього.

За наведених обставин та зі змісту розмови між патрульним поліцейським і ОСОБА_1 цілком очевидно, що патрульний всупереч покладеним на нього обов`язкам, виконує "замовні вказівки" невідомих осіб, що є неприпустим і фактично порушенням Присяги поліцейського, який зобов`язаний діяти самостійно, неупереджено, діяльність поліцейського направлена на дотримання законності, правопорядку і не може бути використана для з`ясовування стосунків.

На переконання суду, погоджуючись з доводами представника відповідача, інспектор патрульної поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не лише не обмежений у використанні юридичної літератури та можливості отримання додаткових консультацій, а й зобов`язаний з використанням всіх можливих заходів в правовій площині встановити всі обставини вчиненого, з`ясувати, хто є власником транспортного засобу, що є виконанням його прямих посадових обов`язків, передбачених посадовою інструкцією.

Виконуючи посадові обов`язки, перевірши відомості про власника транспортного засобу, що є доступним для поліцейського при належному виконанні обов`язків, ним було б встановлено, що власником транспортного засобу є особа з інвалідністю, тому цілком логічно припустити, що підстави вважати, що автомобіль припаркований з порушеннями були б відсутні. Натомість патрульний поліцейський свідомо і цілеспрямовано очікував біля транспортного засобу, що ставить під сумнів його об`єктивність та неупередженість.

Суд звертає увагу на те, що оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду з прав людини, діє принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що відповідач не надав належних та допустимих доказів, які можуть бути прийняті судом на підтвердження того, що саме позивач порушив Правила дорожнього руху, а наданий відповідачем відеозапис не містить відомостей про обставини вчинення адміністративного правопорушення - керування транспортним засобом та здійснення зупинки на місці, яке позначене дорожнім знаком 5.38, тобто не підтверджує факт його вчинення, позивач заперечує факт порушення Правил дорожнього руху, тому суд вважає, що відповідач не довів правомірність свого рішення, що є його обов`язком відповідно до ст. ст. 77, 78 КАС України, а відтак суд доходить висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП, винесена інспектором Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Перехрестюком М.М. постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є незаконною і підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 122, 251, 283 КУпАП, ст. ст. 42, 43, 77, 242-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4628051 від 01.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, складену інспектором Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Перехрестюком Миколою Миколайовичем зач. 6 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 122 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник позивача: адвокат Крижанівський Володимир Петрович, робоча адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції місцезнаходження: м. Житомир, вул. Покровська, 96, .

Суддя Стрілецька О.В.