Справа № 520/16913/25
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 липня 2025 р. № 520/16913/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Панов М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та скасування висновків, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) при проведенні службової перевірки щодо встановлення зв`язку між бойовими подіями від 26 квітня 2023 року та травмуванням куприка (консолідованого застарілого перелому тіла S3 з легкою кутовою посттравматичною деформацією) виявленим у водія гранатометного відділення роти вогневої підтримки солдата ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (колишнього солдата), призначеної на підставі рапорту від 28 липня 2024 року водія гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними та скасувати висновки службової перевірки щодо встановлення зв`язку між бойовими подіями від 26 квітня 2023 року та травмуванням куприка (консолідованого застарілого перелому тіла S3 з легкою кутовою посттравматичною деформацією) виявленим у водія гранатометного відділення роти вогневої підтримки солдата ОСОБА_2 , а саме відсутності достатніх підтверджуючих фактів для встановлення прямого зв`язку між можливим травмуванням солдата ОСОБА_2 від 26.04.2023 та виявленим 25.05.2024 дегенеративно-дістрофічним ураженням попереко-крижового (консолідованого застарілого перелому тіла S3 з легкою кутовою посттравматичною деформацією; тендінопатія пресакральної фасції та прямокрижового-куприкової зв`язки; часткова сакралізація L5; грижа диску L4 з помірним стенозом хребтового каналу) відділу хребта;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) повторно провести службову перевірку щодо встановлення зв`язку між бойовими подіями від 26 квітня 2023 року та травмуванням куприка (консолідованого застарілого перелому тіла S3 з легкою кутовою посттравматичною деформацією), виявленим у водія гранатометного відділення роти вогневої підтримки колишнього солдата ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частин другої, третьої цієї статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем оскаржуються висновки службової перевірки щодо встановлення зв`язку між бойовими подіями від 26 квітня 2023 року та травмуванням куприка (консолідованого застарілого перелому тіла S3 з легкою кутовою посттравматичною деформацією) виявленим у водія гранатометного відділення роти вогневої підтримки солдата ОСОБА_2 , які складені за результатами службового розслідування події, яка сталася з ОСОБА_1 у 2023 році, під час проходження позивачем публічної служби.

Судом встановлено, що 28 липня 2024 року позивач звернувся до командування ВЧ НОМЕР_1 з рапортом про проведення службового розслідування та надання довідки про обставини травми, яку він отримав 26 квітня 2023 року в м. Бахмут під час виконання бойового розпорядження.

За результатом звернення позивача, представниками командування військової частини НОМЕР_1 проведено службову перевірку за фактом травмування позивача 26 квітня 2023 року і встановлення обставин такого травмування. При цьому, за результатами службової перевірки відповідач дійшов висновків про те, що Військова частина не має достатніх підтверджуючих фактів для встановлення прямого зв`язку між можливим травмуванням солдата ОСОБА_3 від 26 квітня 2023 року та виявленим 25 травня 2024 року дегенеративно-дістрофічним ураженням попереко-крижового (консолідований застарілий перелом тіла S3 з легкою кутовою посттравматичною деформацією; тендінопатія пресакральної фасції та прямокрижового-куприкової зв`язки; часткова сакралізація L5; грижа диску L4 з помірним стенозом хребтового каналу) відділу хребта.

Також, судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №106 від 16.04.2025 ОСОБА_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 04 квітня 2025 року №47-РС у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я - за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу)) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».З 16 квітня 2025 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Отже, саме з 16.04.2025 позивач мав дізнатися про порушення свого права, за захистом якого він звернувся до суду з даним позовом.

Позивач звернувся до суду з даним позовом лише 26.06.2025 (згідно дати на позовній заяві, яка була сформована та подана до Харківського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" та була зареєстрована судом згідно відтиску штампу канцелярії суду на позовній заяві), тобто з порушенням встановленого ч. 5 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України місячного строку.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" ЄСПЛ указав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією з підстав для поновлення строку може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

Реалізувати своє право на захист у порядку адміністративного судочинства, потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні та об`єктивні причини.

Отже, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на звернення з позовом, тобто, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен дізнатися" дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

При визначенні початку строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Вищевказані правові висновки відображені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.02.2021 при розгляді справи № 9901/141/20.

Верховний Суд в постанові від 11.11.2021 у справі №260/611/21 зазначив, що "... реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою. При цьому, отримання позивачем листа відповідача від 10 грудня 2020 №1723/02-12 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку".

Відповідно до ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Судом встановлено, що позивачем не додано до позову заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих та поважних причин його пропуску та наданням доказів поважності таких причин.

Крім того, суд зазначає, що згідно ч.ч. 1, 2 статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Судом встановлено, що в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві не зазначено повне найменування відповідача, його місцезнаходження, поштовий індекс, відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти.

З огляду на вказане, позивачу слід привести позовну заяву у відповідність ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом надання уточненої позовної заяви із зазначенням у ній повного найменування відповідача, його місцезнаходження, поштового індексу, відомих номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти.

Відповідно до пункту частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, усуваючи недоліки позовної заяви, позивачу необхідно надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих та поважних причин його пропуску та наданням доказів поважності таких причин, а також уточнену позовну заяву із зазначенням у ній повного найменування відповідача, його місцезнаходження, поштового індексу, відомих номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та скасування висновків, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих та поважних причин його пропуску та наданням доказів поважності таких причин, а також уточненої позовної заяви із зазначенням у ній повного найменування відповідача, його місцезнаходження, поштового індексу, відомих номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти.

Роз`яснити позивачу, що у разі, якщо ним не буде усунено недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, її буде повернуто позивачеві.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя М.М.Панов