Справа № 200/8003/24
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2025-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року справа №200/8003/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Геращенка І.В., Сіваченка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Олєнікової О.Г.,

представника відповідача Пирогова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року у справі № 200/8003/24 (головуючий І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом Державного підприємства «ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ-ВИДОБУТОК» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 01.11.2024 №933/32- 00-04-01-01-01-43895975.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 01.11.2024 № 933/32- 00-04-01-01-01-43895975 в частині нарахування суми пені в розмірі 232688,64 грн.. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що відповідно до частини десятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI ним правомірно було нараховано пеню з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу в сумі 305 110,62 грн.. За даними АІС «Податковий блок» / Аналітична система / Реєстр страхувальників ДП «Добропіллявугілля-видобуток» не відноситься до гірничих підприємств, тому платник зобов`язаний сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Судом не враховано, що у відповідача відсутня інформація чи працює підприємство за своїм основним видом діяльності та за яким саме видом діяльності підприємство отримує дохід. Відповідно до підпункту 2 пункту 1 стаття 6 Закону № 2464-УІ платник єдиного внеску має право звертатися до податкового органу з письмовою заявою про зміну умов сплати єдиного внеску у разі зміни його статусу як платника (або отримання права на зміну розміру єдиного внеску, зокрема у зв`язку із зміною виду економічної діяльності). У Відповідача відсутня інформація, щодо звернення позивача про надання статус гірничого підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач, Державне підприємство «ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ-ВИДОБУТОК» засноване на державній формі власності за наказом Міністерства енергетики України від 28.10.2020 № 693 та належить до сфери управління вказаного органу влади. Майно підприємства є державною власністю. Підприємство знаходиться та веде господарську діяльність у Покровському та Краматорському районах Донецької області. Основним видом діяльності позивача є видобуток кам`яного вугілля, у зв`язку з чим у складі ведуть виробничу діяльність шахти «Алмазна», «Добропільська», «Новодонецька», «Білецька», «Піонер. Вказані обставини підтверджуються статутом позивача та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

01 листопада 2024 року Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято рішення № 933/32-00-04-01-01-01-43895975, яким на підставі частини десятої та пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI до позивача застосовано штраф у розмірі 6 544 413,03 (шість мільйонів п`ятсот сорок чотири тисячі чотириста тринадцять грн. 03 коп.) грн. за період з 09.02.21024року по 22.08.2024р. та нараховано пеню у розмірі 1 107 545,37 (один мільйон сто сім тисяч п`ятсот сорок п`ять грн. 37 коп.) грн..

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Судом першої інстанції рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 01.11.2024р. № 933/32- 00-04-01-01-01-43895975 визнано протиправним та скасовано в частині нарахування суми пені в розмірі 232688,64 грн.. Позивач у межах цього апеляційного провадження не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови задоволених позовних вимог, а тому та в силу вимог ч. 1 ст. 308 КАС України рішення суду в цій частині не переглядається.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI ( далі Закон № 2464-VI).

Відповідно до абзацу другого пункту 1 частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску, серед інших, є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску визначено статтею 9 Закону № 2464-VI, за приписами пункту 11 якого у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону№ 2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Абзацом першим частини тринадцятої встановлено, що нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Згідно абзацу першого частини восьмої статті 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, дійшов висновку про те, що позивач є гірничим підприємством, а тому зобов`язаний був сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Відтак, відповідачем при прийнятті спірного рішення невірно було визначено граничний термін сплати єдиного внеску, що спричинило збільшення розміру нарахованої пені на суму 232688,64 грн..

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 1 Гірничого Закону України гірниче підприємство - цілісний технічно та організаційно відокремлений майновий комплекс засобів і ресурсів для видобутку корисних копалин, будівництва та експлуатації об`єктів із застосуванням гірничих технологій (шахти, рудники, копальні, кар`єри, розрізи, збагачувальні фабрики тощо).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, згідно Статуту Державного підприємства «ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ-ВИДОБУТОК», затв. наказом Міністерства енергетики України від 02.04.2021р. №49, предметом діяльності підприємства є, зокрема, добування та збагачення кам`яного вугілля.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.02.2023р., основним видом діяльності Державного підприємства «ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ-ВИДОБУТОК» є добування кам`яного вугілля.

Відтак, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що позивач є гірничим підприємством, а тому згідно абзацу першого частини восьмої статті 9 Закону№ 2464-VI зобов`язаний сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Таким чином, відповідачем при прийнятті спірного рішення невірно було визначено граничний термін сплати єдиного внеску- не пізніше 20 числа наступного місяця, що спричинило збільшення розміру нарахованої пені.

За таких обставин, судом першої інстанції правомірно задоволено позов в цій частині.

Відсутність у АІС «Податковий блок» / Аналітична система / Реєстр страхувальників ДП «Добропіллявугілля-видобуток» даних про те, що підприємство належить до гірничого підприємства, на думку колегії суддів, не спростовує наявність у позивача права сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця, а тому доводи апеляційної скарги не прийнято до уваги.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції під час розгляду та ухвалення рішення, їм була надана відповідна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанцій норм матеріального права, у апеляційній скарзі не наведено.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року у справі № 200/8003/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року у справі №200/8003/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 03 липня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко