Справа № 154/1639/25
Суддя: Пустовойт Т. В.
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025Володимирський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., при секретарі судового засідання Мазій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Володимирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №4510655 від 16.04.2025,

УСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки Дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4510655 від 16.04.2025, про притягнення йог до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП як незаконну та закрити адміністративне провадження у справі, а також стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на його користь 605,60 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , 15.04.2025 о 23-55год в с.Дроговиж, на автодорозі М-06 Київ-Чоп, 573км, керував транспортним засобом марки «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_1 , згідно Постанови КМУ №360 від 25.03.2022 не пред,явив внутрішньо екзаменаційний лист з автошколи на проходження іспиту на категорію С1 та відсутні три роки водійського стажу, та неналежно освітлювався номерний знак, чим порушив п.2.1а ПДР керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Вважає, що дії працівників поліції щодо винесення зазначеної постанови є неправомірними а сама постанова незаконною, оскільки згідно посвідчення водія ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами категорії В з 03.05.2022 та С з 14.06.2024, що відповідно до п.п.1-1 п.4 ч.1 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» від 03.03.2022 № 184 а також до п.3ч.1 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання підготовки і допуску водіїв до керування транспортними засобами у період дії воєнного стану на території України або окремих її місцевостях» від 25.03.2022 № 360, та неодноразовим продовженням в Україні воєнного стану, дозволяє йому у період воєнного стану керувати на території України транспортним засобом категорією «С1». Отже, вважає, що він маючи право керування транспортними засобами категорії В з 03.05.2022 та С з 14.06.2024, мав право керування 15.04.2025 транспортним засобом марки «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_1 .

На думку позивача, будь-якими доказами його вина у вчиненні адмінправопорушення не доводиться через їх відсутність та відсутність самого факту правопорушення, а тому оцінка доказів відповідачем не проводилась.

Вважає, що його законні права та інтереси були порушені неправомірними діями суб,єкта владних повноважень відповідача, а тому вимушений був звернутись до суду за їх захистом, а тому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки Дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4510655 від 16.04.2025, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП як незаконну та закрити адміністративне провадження у справі, а також стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на його користь 605,60 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Ухвалою від 29.04.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами вимог ст.286 КАС України.

Позивач в судове засідання не з,явився, надав до суду заяву в якій підтримав позовні вимоги та просив проводити розгляд справи за його відсутності.

08 травня 2025 року на адресу суду від представника відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладено, що з позовними вимогами не погоджується з огляду на таке. У відповідності до постанови КМУ №348 від 22.03.2022 «Про внесення змін до постанови КМУ від 03.03.2022 за №184» у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії «С», «С1» на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії «В». В той же час пп.3 п.1 постановою КМУ №360 від 25.03.2022 «Деякі питання підготовки та допуску водіїв до керування транспортними засобами в період дії воєнного стану на території України або окремих її місцевостях» доповнює постанову КМУ №348 від 22.03.2022, а отже позивач, маючи категорію на право керування «В» та «С» при керуванні транспортним засобом, що мало місце 15.04.2025, мав би виконати вимоги вказані вимоги, щоб мати право на керування транспортним засобом категорії «С1». В якості доказу надано відеозапис з відеореєстратора та нагрудної добі-камери. На підставі наведено просив відмовити у задоволенні позову, розглянути справу за відсутності відповідача за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши позов та докази, яким він обґрунтовується, відзив відповідача, дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено наступні, що постановою винесеною інспектором відділення поліції №2 (М.Миколаїв) Стрийського РУ ГУНП у Львівській області капітаном поліції Гірником В.М. серії ЕНА№ 4510655 від 16.04.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн за ч.2ст.126 КУпАП.

З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 15.04.2025 о 23-55год в с.Дроговиж, на автодорозі М-06 Київ-Чоп, 573км, керував транспортним засобом марки «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_1 , згідно Постанови КМУ №360 від 25.03.2022 не пред,явив внутрішньо екзаменаційний лист з автошколи на проходження іспиту на категорію С1 та відсутні три роки водійського стажу, та неналежно освітлювався номерний знак, чим порушив п.2.1а ПДР керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частиною 1 ст.7КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статі 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема ч.2 ст.126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 р. № 3353встановленийПравилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306.

Відповідно до ч.5 ст. 14Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно доп.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В розділі 2ПДРУкраїни закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до п.2.1аПДРУкраїни водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, в редакції постанови Кабінету Міністрів України №511 від 10.05.2009, з послідуючими змінами та доповненнями, передбачено, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Пунктом 3 даного Положення передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії, зокрема: С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів).

Частиною 2статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

З матеріалів справи встановлено, що позивач має посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке видане 03.05.2022 на керування транспортними засобами категорії "В" та з 14.06.2024 на керування транспортними засобами категорії "С". Дата закінчення строку дії 14.06.2054 року.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу марки «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_1 , повна маса становить 5900. Тип транспортного засобу - " загальний, вантажний, бортовий тентова ний, обладнаний спальним місцем".

Таким чином, враховуючи вищезазначене керувати транспортним засобом марки «Renault Master», має право особа саме з категорією "C1".

Оцінюючи посилання позивача на постанову КМУ від 03.03.2022 №184, згідно з якою в період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії C, С1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії "B", суд зазначає наступне.

У пункті 1-1 Постанови КМУвід 03.03.2022 №184 "Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами"передбачено, що в період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії «C1» на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії «B» та «С».

У відповідності до постанови КМУ №348 від 22.03.2022 «Про внесення змін до постанови КМУ від 03.03.2022 за №184» у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії «С», «С1» на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії «В». В той же час пп.3 п.1 постановою КМУ №360 від 25.03.2022 «Деякі питання підготовки та допуску водіїв до керування транспортними засобами в період дії воєнного стану на території України або окремих її місцевостях» встановлено, що право керування транспортними засобами категорії «С1» надається особам, які мають посвідчення водія категорії «В» і навички керування транспортними засобами відповідної категорії більше 3-х років протягом останнього часу, пройшли перепідготовку з практичного керування транспортними засобами за встановленими програмами та склали практичний іспит на право керування транспортними засобами категорії «С1».

Таким чином постанова Кабінету Міністрів України № 360 від 25.03.2022 доповнює постанову КМУ №348 від 22.03.2022 в частині права на керування транспортними засобами категорії «С1» особою, яка має посвідчення водія категорії «В» встановивши тим самим вимоги до водія та відповідні умови.

Так, відповідно до п.3 ч.1 Постанови №360 право на керування транспортними засобами категорій C, C1 надається особам, які мають посвідчення водія категорії B і навички керування транспортними засобами відповідної категорії більше трьох років протягом останнього часу, пройшли перепідготовку з практичного керування транспортними засобами за встановленими програмами та склали практичний іспит на право керування транспортними засобами категорій «C1».

Отже, Постановою КМУ №360 передбачено умови, за яких особи, які мають посвідчення водія категорії B, допускаються до керування транспортними засобами категорії «C1» на території України в період правового режиму воєнного стану. Зокрема, особам, які мають посвідчення водія категорії B,а також:

-навички керування транспортними засобами відповідної категорії більше трьох років протягом останнього часу;

- пройшли перепідготовку з практичного керування транспортними засобами за встановленими програмами;

-склали практичний іспит на право керування транспортними засобами категорій C1.

Отже, позивач маючи категорію на право керування «В» та «С» при керуванні транспортним засобом, що мало місце 15.04.2025 мав виконати вимоги підпункту 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 360 від 25.03.2022 щоб мати право на керування транспортним засобом категорії «С1».

Таким чином, позивачем не доведено наявності права керувати транспортним засобом категорії "С1" з урахуванням вимог Постанови КМУ №348 від 22.03.2022 та Постанови КМУ №360 від 25.03.2022.

Відповідно до ч.1ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2ст.71 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначенийст.71 КАС України, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Проте позивачем не спростовано факту вчинення ним адміністративного правопорушення 15.04.2025.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів наданих сторонами, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки досліджені докази свідчать про наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, відповідно до ст.139 КАС України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись статтями77,139,241-246,286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №4510655 від 16.04.2025 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Тетяна Пустовойт