Справа № 140/9506/24
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2025-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/9506/24 пров. № А/857/2537/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Гудима Л.Я., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

суддя у І інстанції Шепелюк В.Л.

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складення повного тексту рішення 04 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ) щодо відмови у проведенні індексації пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та які враховуються для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, у розмірі 1,14, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796;

зобов`язати відповідача провести перерахунок (індексацію) та виплату пенсії відповідно до частини другої статті 42 Закону України №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 7763,17 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11 з 01 березня 2021 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 року №127 "Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році", на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01 березня 2022 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01 березня 2023 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01 березня 2024 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01 березня 2021 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року у справі № 140/9506/24, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у задоволенні вказаного позову було відмовлено.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем, який у своїй скарзі просив скасувати його та прийняти нове про задоволення його позовних вимог. На обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ та з 12 грудня 2019 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

21 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, у якій просив провести індексацію пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) України, з якої сплачені страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, на коефіцієнти збільшення 1,11 з 01 березня 2021 року, 1,14 з 01 березня 2022 року, 1,197 з 01 березня 2023 року та на 1,0796 з 01 березня 2024 року.

Листом від 09 серпня 2024 року ГУ ПФУ повідомило позивача, що за документами пенсійної справи його страховий стаж становив 32 роки 01 місяць, 01 день (коефіцієнт страхового стажу 0,32083). Для визначення розміру пенсії було враховано середньомісячний заробіток 8967,70 грн, який обчислено за періоди роботи з 01 лютого 1983 року по 31 грудня 1985 року, з 01 січня 1986 року по 29 лютого 1988 року та з 01 липня 2000 року по 30 листопада 2019 року із застосуванням середньої заробітної плати по Україні за 2017-2019 роки 7763,17 грн (індивідуальний коефіцієнт заробітку 1,15516). Розмір пенсії становив 3079,81 грн, з них: 2877,11 грн основний розмір пенсії (8967,70 грн х 0,3083); 202,70 грн надбавка донорам.

Пунктом 4 Постанови №118 передбачено встановити з 01 березня 2022 року до пенсій, призначених відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2021 року включно, які не підвищуються з 01 березня 2022 року згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, щомісячну доплату до пенсії в розмірі 135 гривень, яка виплачується додатково до встановленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 року №127 Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році щомісячної доплати до пенсії, в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З 01 березня 2022 року відповідно до Постанови №118 до розміру пенсії встановлено щомісячну доплату до пенсії в розмірі 135,00 грн.

З 01 березня 2023 року проведено перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки (3764,40 грн), який збільшено з 01 березня 2019 року на коефіцієнт 1,17; з 01 травня 2020 року на коефіцієнт 1,11; з 01 березня 2021 року на коефіцієнт 1,11; з 01 березня 2022 року на коефіцієнт 1,14 та з 01 березня 2023 року на коефіцієнт 1,197 (3764,40 х1,17 х1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 = 7405,00 грн). Оскільки, при обчисленні розміру пенсії було визначено середньомісячний заробіток з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2017-2019 роки 7763,17 грн, пенсійна виплата осучасненню з 01 березня 2021 року, з 01 березня 2022 року та з 01 березня 2023 року не підлягає.

З 01 березня 2023 року проведено перерахунок розміру пенсії згідно з Постановою №168; розмір пенсії становив 4541,58 грн: 3475,29 грн розмір пенсії за віком (9066,06 грн х 0,3833); 49,14 грн доплата за 3 роки понаднормового стажу; 135,00 грн надбавка індексації з 01 березня 2022 року; 100,00 грн надбавка індексації з 01 березня 2023 року; 258,90 грн надбавка донорам; 523,25 грн пенсія за особливі заслуги перед Україною.

З 01 березня 2024 року проведено перерахунок пенсії із використанням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні у розмірі 7994,47 грн (7405,0 грн х 1,0796), що передбачено нормами пункту 1 Постанови №185.

Одночасно позивача повідомлено, що Законом України від 09 листопада 2023 №3460-ІХ Про Державний бюджет України на 2024 рік з 01 січня 2024 розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність встановлено на рівні 2361 грн. При цьому, пунктом 8 розділу Прикінцеві положення вказаного Закону установлено, що перерахунок пенсій, надбавок, підвищень та інших доплат до пенсії, який здійснюється з урахуванням розміру прожиткового мінімуму на 1 січня 2024 р.оку, проводиться з 1 березня 2024 року разом із здійсненням щорічної індексації пенсій, передбаченої частиною другою статті 42 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Розмір пенсії з 01 березня 2024 року складає 4850,28 грн: 3673,80 розмір пенсії за віком (9340,26 х 039333); 65,52 грн доплата за 4 роки понаднормового стажу (1638 грн х 1%); 28,71 грн надбавка індексації з 01 березня 2022 року; 100,00 грн надбавка індексації з 01 березня 2023 року; 100,00 грн надбавка індексації з 01 березня 2024 року; 292,00 грн надбавка донорам; 590,25 грн пенсія за особливі заслуги перед Україною. З 01 квітня 2024 року проведено перерахунок пенсії автоматизованим способом відповідно до абзацу 1 частини четвертої статті 42 Закону №1058-ІV з урахуванням страхового стажу, набутого після попереднього перерахунку (призначення) пенсії. Після проведеного перерахунку страховий стаж врахований по 29 лютого 2024 року становив 41 рік 04 місяці 06 днів (коефіцієнт страхового стажу 0,41333). Для визначення розміру пенсії враховано середньомісячний заробіток 9528,29 грн, який обчислено за період роботи з 01 лютого 1983 року по 29 лютого 1988 року та з 01 липня 2000 року по 29 лютого 2024 року із застосуванням середньої заробітної плати по Україні за 2017-2019 роки 7994,47 грн (індивідуальний коефіцієнт заробітку 1,19186).

Таким чином, розмір пенсії складає 5147,57 грн, з них: 3938,33 грн розмір пенсії за віком; 98,28 грн доплата за 6 років понаднормативного стажу; 28,71 грн доплата з 01 березня 2022 року відповідно до Постанови №118; 100,00 грн доплата з 01 березня 2023 року відповідно до Постанови №168; 100,00 грн доплата відповідно до Постанови №185; 292,00 грн надбавка донорам; 590,25 грн пенсія за особливі заслуги перед Україною, що відповідає нормам чинного пенсійного забезпечення (а.с. 16-18).

Вважаючи такі дії пенсійного органу протиправними, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Спірним у цій справі є правомірність незастосування показника середньої заробітної плати в цілому в Україні, з яких сплачено страхові внески, за 2017 - 2019 роки (7763,17 грн) при проведенні перерахунку розміру пенсії з 01 березня 2021 року, з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року та з 01 березня 2024 року у зв`язку з проведенням індексації.

Подібні правовідносини були предметом розгляду у Верховному Суді. Верховний Суд у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 16 квітня 2025 року у справі № 200/5836/24 дійшла таких висновків:

"при проведенні перерахунку пенсій, призначених у 2020 - 2023 роках згідно з Законом № 1058-IV, у зв`язку з щорічною індексацією, збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, як це передбачено частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV. Застосуванню також підлягають відповідні постанови Кабінету Міністрів України «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» від 22 лютого 2021 року № 127, «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16 лютого 2022 року № 118, «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року № 168.

Порядок № 124 підлягає застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням Закону № 1058-IV.

З огляду на визначення загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами судова палата доходить висновку, що застосування при проведенні індексації пенсій, починаючи з 2020 року, відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV положень пункту 5 Порядку № 124, є протиправним.

З врахуванням вищевикладеного, абзац перший в сукупності з абзацом другим пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися лише у відповідності з частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення вказаної пенсії.

За таких обставин, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав не знайшла підстав для відступлення від правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13 січня 2025 року у справі № 160/28752/23 та інших постановах, де він застосований.

Тому, застосовуючи наведені вище норми права, з урахуванням зазначених вище висновків Верховного Суду, судова палата констатує, що Управління, здійснюючи перерахунок пенсії позивачу на підставі частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, встановивши йому щомісячну доплату до пенсії в розмірі 135 грн, 100 грн, 100 грн відповідно у 2022- 2024 роках, замість застосування коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197, 1,0796 відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства.»

Застосовуючи зазначений висновок у контексті обставин цієї справи апеляційний суд зазначає, що з метою забезпечення у 2021 - 2024 роках проведення індексації пенсії для підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів Кабінет Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України визначив такі розміри коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, зокрема: у 2021 році - 1,11 згідно із постановою Кабінету Міністрів України №127, у 2022 році - 1,14 згідно із постановою Кабінету Міністрів України №118, у 2023 році - 1,197 згідно із постановою Кабінету Міністрів України № 168, у 2024 році - 1,0796 згідно із постановою Кабінету Міністрів України №185.

Таким чином, індексація пенсій у 2021-2024 роках повинна відбуватися відповідно до вказаних постанов Кабінету Міністрів України, Порядку №124 та з урахуванням приписів частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення 1,11; 1,14; 1,197; 1,0796 відповідно.

Водночас, апеляційний суд наголошує на тому, що право на індексацію пенсії не є абсолютним і його захист може бути обмеженим строком звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, встановленим процесуальним законом.

Це, насамперед, зумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, оскільки реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 46 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

У справі, яка розглядається, індексація у 2021-2024 роках позивачу не нараховувалася, тому відсутні підстави для не застосування строку звернення до суду.

Апеляційний суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати право на звернення до суду в межах строків звернення до суду. Нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Враховуючи наведене, а також те, що позивач звернувся до суду позовом, що розглядається, 10 вересня 2024 року, його права можуть бути захищені судом з 10 березня 2024 року, тобто в межах шестимісячного строку, встановленого частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, а не з 01 березня 2021 року, як зазначено у позовній заяві.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з частиною 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджено, що за подання позову та апеляційної скарги позивач сплатив судовий збір на суму 2422,40 грн (968,96+1453,44).

Оскільки суд апеляційної інстанції за результатами розгляду даної справи дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, з прийняттям постанови про часткове задоволення позову, керуючись статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 319, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року у справі №140/9506/24 скасувати та позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо непроведення з 10 березня 2024 року індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірах 1,11, 1,14, 1,197 та з 01 березня 2024 року із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,0796.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити індексацію пенсії ОСОБА_1 у відповідності до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-ІV шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 7763,17 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11 з 01 березня 2021 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 року №127 "Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році", на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01 березня 2022 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01 березня 2023 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01 березня 2024 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2024 року №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 10 березня 2024 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01 березня 2021 року по 09 березня 2024 року залишити без розгляду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. Я. Гудим
Н. М. Судова-Хомюк