Справа № 500/2409/25
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2409/25

03 липня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_2 , як члену сім`ї померлого пенсіонера, які підлягали виплаті ОСОБА_3 за період з 01.04.2019 по 31.07.2023 згідно рішення від 09.06.2023 у справі №500/1814/23 і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити ОСОБА_2 виплату нарахованих доплат до пенсії за період з 01.04.2019 по 31.07.2023, які підлягали виплаті померлому ОСОБА_4 на підставі рішення від 09.06.2023 у справі №500/1814/23, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті свого чоловіка позивач, як член сім`ї померлого пенсіонера, звернулася 26.11.2024 із заявою до відповідача про виплату невиплаченої пенсії ОСОБА_3 згідно рішення суду від 09.06.2023 по справі №500/1814/23, до якої було додано усі необхідні документи.

За результатами розгляду заяви відповідачем було надано лист від 05.12.2024 №8950-9083/С-02/8-1900/24, який містив посилання на необхідність звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з оригіналами документів для оформлення заяви про виплату заборгованості за рішенням суду.

У відповідь на адвокатський запит, відповідач листом від 18.04.2025 №1900-0202-8/19258 повідомив, що заява позивача від 26.11.2024 розглядалася відповідно до Закону України "Про звернення громадян" та з відсилкою на попередній лист позивачу було рекомендовано звернутися, не пізніше шести місяців з дня смерті ОСОБА_4 , із оригіналами документів до відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області для оформлення заяви про виплату заборгованості за рішенням суду. При цьому, відповідач зазначив, що станом на 18.04.2025, заяв щодо виплати заборгованості від позивача не зареєстровано, а тому підстави для внесення даних позивача, як члена сім`ї померлого пенсіонера до підсистеми "Реєстр судових рішень" для здійснення виплати заборгованості за датою набрання рішення законної сили відсутні.

Проте позивач не погоджується із такими діями відповідача та вказує у дану випадку визначальним є строк звернення та зазначає, що подана заява та надані документи в повній мірі відповідають вимогам законодавства.

Ухвалою судді від 02.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Також даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Проте у вказаний строк ні відзиву на позовну заяву, будь-яких клопотань до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не надходило.

Частиною шостою статті 162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позові, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_4 , перебував на обліку та отримував пенсію за вислугою років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

ОСОБА_4 був чоловіком ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.06.2023 у справі №500/1814/23, яке набрало законної сили 11.07.2023, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо неперерахунку ОСОБА_4 пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.03.2023 №11/1/2844.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.03.2023 №11/1/2844 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вищезазначеного рішення суду відповідач здійснив перерахунок розміру пенсійних виплат та фактичну виплату здійснював з моменту набрання рішенням законної сили.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління юстиції від 12.06.2024 року.

Після смерті чоловіка позивач, як член сім`ї померлого пенсіонера, звернулася 26.11.2024 із заявою до відповідача про виплату невиплаченої пенсії ОСОБА_3 згідно рішення суду від 09.06.2023 по справі №500/1814/23.

До вказаної заяви було додано копії:

свідоцтва про смерть;

свідоцтва про народження ОСОБА_4 ;

свідоцтва про шлюб;

свідоцтва про народження ОСОБА_1 ;

паспорту ОСОБА_1 ;

ідентифікаційного коду;

реквізити банківської картки;

довідки з міської ради.

За результатами розгляду заяви відповідачем листом від 05.12.2024 повідомив позивача, що для оформлення заяви про виплату заборгованості за рішенням суду, у зв`язку із смертю пенсіонера, члени його сім`ї (дружина, батьки, діти) можуть звернутися із оригіналами документів до відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, не пізніше шести місяців з дня смерті пенсіонера.

В подальшому представник позивача звернулась до відповідача із адвокатським запитом, в якому просила повідомити чи є лист Головного управління Пенсійного фонду України в тернопільській області від 05.12.2024 відмовою у виплаті невиплаченої пенсії ОСОБА_4 згідно рішення суду від 09.06.2023у справі №500//1814/23 ОСОБА_2 , як члену сім`ї померлого пенсіонера. Якщо ні, то представник просив розглянути заяву ОСОБА_2 від 26.11.2024 по суті та надати результати такого розгляду.

У відповідь на адвокатський запит, відповідач листом від 18.04.2025 повідомив представника, що заява позивачки від 26.11.2024 розглядалася відповідно до Закону України "Про звернення громадян" та за результатами розгляду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області надано лист від 05.12.2024, який відправлено на поштову адресу заявника.

Вищевказаним листом, ОСОБА_2 було рекомендовано звернутися, не пізніше шести місяців з дня смерті ОСОБА_4 , із оригіналами документів до відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області для оформлення заяви про виплату заборгованості за рішеннями суду.

Також повідомлено, що станом на 18.04.2025, заяв щодо виплати заборгованості від ОСОБА_2 , не зареєстровано.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262- XII).

Відповідно до ст.1 Закону № 2262-XII члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Згідно з приписами ст.61 цього Закону суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а, сформульовано висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-IV та ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Такий підхід до визначення правової природи спірних правовідносин відповідає і висновкам Верховного Суду, викладеним у поставах від 04.12.2024 у справі №120/8398/24, від 11.04.2024 у справі №160/26335/23, від 06.04.2022 у справі №200/10136/20.

Отже, суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, у разі звернення за ними не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною частиною першою статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (надалі - Порядок № 3-1), п.4 розділу І якого встановлено, що заява про призначення пенсії в разі втрати годувальника за померлого годувальника, який отримував пенсію відповідно до Закону, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення) (початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), прийняття (звільнення) на (зі) службу (служби), виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, виплату одноразової грошової допомоги може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням кваліфікованого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Згідно з п.11 розділу І Порядку №3-1, днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом).

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого органу (структурного підрозділу)) роз`яснюється, які документи необхідно подати додатково. При поданні цих документів до закінчення тримісячного строку з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів уповноваженим органом (структурним підрозділом) поштою, або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Відповідно до п.9 розділу ІІ Порядку №3-1 до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи:

1) свідоцтво про смерть пенсіонера;

2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, які передбачені пунктом 3 цього розділу;

3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, які передбачені пунктом 12 цього розділу, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).

Відповідно до п.6 Розділу IV Порядку №3-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається органом, що призначає пенсію за місцем фактичного проживання особи, не пізніше 10 днів з дня надходження заяви.

Також за змістом п.2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1), для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки з померлим пенсіонером, документ, що посвідчує особу заявника.

Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера.

Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Аналізуючи зміст вищезазначених положень, суд доходить висновку про те, що особа, яка претендує на виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, наділена правом звернення до органу пенсійного фонду із заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера разом з доданими до неї документами, скориставшись одним із способів її подання, що визначені Порядком №3-1.

Суд зауважує, що Порядком №3-1 визначено декілька способів на подання відповідної заяви та документів, а саме: через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг з використанням кваліфікованого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису або пересилання поштою.

Як зазначалося вище, після смерті чоловіка ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) позивач, як член сім`ї померлого пенсіонера, звернулася 26.11.2024 (у шестимісячний строк) із заявою до відповідача про виплату невиплаченої пенсії ОСОБА_3 згідно рішення суду від 09.06.2023 по справі №500/1814/23.

До вказаної заяви було додано копії: свідоцтва про смерть; свідоцтва про народження ОСОБА_4 ; свідоцтва про шлюб; свідоцтво про народження ОСОБА_1 ; паспорту ОСОБА_1 ; ідентифікаційного коду; реквізити банківської картки; довідки з міської ради.

З аналізу доданих документів слідує, що позивачем виконано вимоги Порядку №3-1 та Порядку №22-1 щодо їх подання, оскільки надано документи у повному обсязі.

Крім того, суд зауважує, що відповідачем у листах від 05.12.2024 та від 18.04.2025 відповідач не вказував на невідповідність поданої заяви формі, передбаченій додатком 4 Порядку №3-1, а також не вказував на недоліки чи відсутність будь-яких необхідних документів.

Крім того, суд зауважує, що позивачем було надано копії документів, з яких можливо встановити інформацію, яка визначена формою заяви, передбаченою додатком 4 Порядку №3-1.

Тому позивач мала правомірні очікування стосовно належного розгляду її заяви від 26.11.2024 щодо виплати невиплаченої пенсії ОСОБА_3 .

Проте, зазначена заява розглянута відповідачем відповідно до Закону України "Про звернення громадян" та жодного рішення прийнято не було.

Суд зазначає, що результат розгляду порушеного у зверненні питання щодо виплати пенсії, згідно положень Порядку №3-1, має бути оформлений розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення (розпорядження) органу, що призначає пенсію, про виплату такої недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера або відмову у виплаті із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження, яке за загальним правилом має бути прийнято не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Однак, відповідачем не розглянуто по суті заяву від 26.11.2024 і, відповідно, жодного з передбачених Порядком №3-1 рішень за наслідками розгляду такої заяви не прийнято.

За таких обставин, враховуючи, що питання наявності чи відсутності у позивача права на виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера за нормами статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відповідачем, за результатом звернення позивача не вирішено, то суд доходить висновку, з урахуванням вимог ч.2 ст.9 КАС України, про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 частково, шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви позивача від 26.11.2024 про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера та зобов`язання його повторно розглянути заяву позивача та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх та беззаперечних доказів на обґрунтування правомірності його дій.

Таким чином враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_2 від 26.11.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 26.11.2024 про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера та прийняти рішення по суті звернення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 03 липня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46001, ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.