Справа № 420/35552/24
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 р. Категорія: 111010000м. ОдесаСправа № 420/35552/24
Перша інстанція: суддя Бжассо Н.В.,

час і місце ухвалення: письмове провадження,

м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Семенюка Г.В.,

суддів Федусика А.Г., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСТЕ" на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСТЕ" до Головного управління ДПС в Одеській області , Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКСТЕ .

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області № 11488735/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488713/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488731/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488728/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488720/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488734/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488717/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488732/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488727/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488710/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488733/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488706/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488705/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488722/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488703/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488716/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488723/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488708/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488719/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488718/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488725/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488715/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488704/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488711/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488714/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488707/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488709/39518391 від 25.07.2024 року; № 11488712/39518391 від 25.07.2024 року.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні № № 22 від 17.06.2024 року, № 23 від 17.06.2024 року, № 24 від 17.06.2024 року, № 25 від 17.06.2024 року, № 26 від 17.06.2024 року, № 27 від 17.06.2024 року, № 28 від 17.06.2024 року, № 29 від 17.06.2024 року, № 30 від 17.06.2024 року, № 31 від 17.06.2024 року, № 32 від 17.06.2024 року, № 39 від 25.06.2024 року, № 40 від 25.06.2024 року, № 41 від 25.06.2024 року, № 42 від 25.06.2024 року, № 43 від 25.06.2024 року, № 44 від 25.06.2024 року, № 45 від 25.06.2024 року, № 46 від 25.06.2024 року, № 47 від 25.06.2024 року, № 48 від 25.06.2024 року, № 49 від 25.06.2024 року, № 50 від 27.06.2024 року, № 51 від 27.06.2024 року, № 52 від 27.06.2024 року, № 53 від 27.06.2024 року, № 54 від 27.06.2024 року, № 55 від 27.06.2024 року датою їх фактичного подання на реєстрацію.

Стягнуто солідарно з Головного управління ДПС в Одеській області та Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКСТЕ судовий збір у розмірі 84 784, 00 грн.

25.02.2025 року від представника позивача надійшла заява, в якій представник просить ухвалити додаткове рішення по справі та вирішити питання про розподіл судових витрат в частині витрат на правову допомогу.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з солідарно з Головного управління ДПС в Одеській області та Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКСТЕ судовий збір у розмірі 5 000, 00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок). В іншій частині заяви відмовлено.

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКСТЕ" подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи заяву частково, суд першої інстанції не врахував, що апелянтом надано всі підтверджуючи документи на виконання адвокатських послуг.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Приписами ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Приписами ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зазначає, що у постанові від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

В підтвердження понесення витрат на правову допомогу представником надано до суду Договір про надання правничої допомоги від 28.10.2024 року, додаткову угоду від 28.10.2024 року, акт виконаних робіт від 17.02.2025 року, платіжну інструкцію від 07.11.2024 року, відповідно до яких вартість надання послуг складає 34 000, 00 грн.

Водночас, суд зазначає, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості, обґрунтованості та пропорційності, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, зокрема, як складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони тощо.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Дослідивши документи та враховуючи предмет спору, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що вартість послуг правового характеру у розмірі 34 000, 00 грн., що заявлена до стягнення з відповідача, є завищеною в частині їх необхідності. Даний спір не потребував значних затрат часу, а ведення цієї справи у суді не вимагало значного обсягу юридичної та технічної роботи для адвоката, зокрема, в частині складання та подання позовної заяви. Суд вказує, що судових засідань в даній справі не було призначено, розгляд справи відбувався у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім того, дана категорія справ є досить поширеною.

Враховуючи наведене, виходячи із конкретних обставин справи, суд вважає обґрунтованим, об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у сумі 5 000, 00 грн.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що заява представника позивача належить до часткового задоволення.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСТЕ", - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року по справі № 420/35552/24, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді А.Г. Федусик О.І. Шляхтицький