Справа № 175/5528/25
Суддя: Соловйов І. М.
Дата ухвалення: 2025-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 175/5528/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2025 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П., розглянувши в селищі Петриківка за правилами, передбаченими статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження,

ВСТАНОВИВ:

01.05.2025 (документ сформовано в системі «Електронний суд» 14.04.2025) до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), в якій заявник просить суд:

1. скасувати постанову № 92 ССЗ від 02.04.2025, винесену ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір, сплачений Позивачем.

Позов подано адвокатом Кравченко Вікторією Вікторівною (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4979 від 20.11.2020), яка діє на підставі ордеру серії АЕ №1377843 від 14.04.2025.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що стосовно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за порушення правил військового обліку, а саме: за неявку до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (ТЦК та СП) без поважних причин. Проте, позивач вважає вказану постанову незаконною. Так він не був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Він не отримував жодних повідомлень чи повісток про виклик до ТЦК або про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Відповідно, позивач був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, права на захист, подання пояснень та доказів. Внаслідок чого було порушено передбачену законом процедуру притягнення до адміністративної відповідальності. Відсутня подія і склад адміністративного правопорушення. Позивач стверджує, що повісток до ТЦК не отримував, а отже, не мав можливості з`явитися у визначений час. Неналежне вручення повістки унеможливлює виконання обов`язку, невиконання якого йому ставиться в провину. Окрім цього, його визнано непридатним до військової служби. У травні 2024 року позивач оновив свої персональні дані у військкоматі, зокрема відомості про місце фактичного проживання. Після цього він був визнаний непридатним до військової служби за станом здоров`я та виключений з військового обліку. Таким чином, у нього об`єктивно були відсутні обов`язки з`являтися до ТЦК та СП. Порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності є істотними та унеможливлюють визнання винуватості особи без порушення її прав, гарантованих Конституцією України та Європейською конвенцією з прав людини. З огляду на викладене, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12.05.2025 справу передано на розгляд до Петриківського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю.

Ухвалою суду від 23.06.2025 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №78064094 на підставі виконавчого документа - постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення №92СС3 від 02.04.2025 за ч. 3 ст. 210 КУпАП, згідно з яким боржником є ОСОБА_1 , до набрання законної сили судового рішення у цій справі №175/5528/25.

Ухвалою суду від 24.06.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні та повідомлено учасників про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст. 268 КАС України. Також зобов`язано відповідача, до 02.07.2025 надати суду завірені належним чином копії доказів (інформації): матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП стосовно позивача (постанова про накладення стягнення №92ССЗ від 02.04.2025, що є предметом спору в даній справі), зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, повістка про виклик (з зазначенням причин виклику), розписка (розписки) про отримання позивачем повістки (повісток) про виклик, постанова тощо.

Ухвала отримана сторонами 24.06.2025, яка доставлена до їх електронних кабінетів в системі «Електронний суд».

Відповідач правом на відзив не скористався, витребувані документи не надав, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Місце проживання позивача у встановленому законом порядку зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру №1504653.

Відповідно до витягу з військово-облікового документу «Резерв+» встановлено, що позивач визнаний непридатним з виключенням з військового обліку дата військово-лікарської комісії 17.02.2025; адреса проживання вказана АДРЕСА_2 ; дані уточнено вчасно.

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 17.02.2025 позивач визнаний непридатним.

02.04.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 винесено постанову № 92-ССЗ по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП стосовно позивача про накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. Згідно опису обставин, установлених під час розгляду справи, у постанові викладено таким чином: «у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове виправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК та СП під час уточнення своїх облікових даних, або про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання, якщо ця особа не повідомила ТЦК та СП іншої адреси місця проживання. До ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшло поштове повідомлення разом з конвертом УКРПОШТА адресат позивач, його адреса АДРЕСА_1 , і довідка про причини повернення з відміткою «адресат відмовився/відсутній за вказаною адресою».

При цьому у вступній частині постанови щодо задекларованого/зареєстрованого місця проживання позивача вказано - АДРЕСА_1 , а місце проживання (перебування) - АДРЕСА_2 .

Оскаржувану постанову позивачем отримано 05.04.2025, що відповідачем не заперечується, позов подано 14.04.2025, отже строки оскарження не пропущено.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною третьою статті 210 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа(прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідачем на вимогу суду матеріали справи про притягнення позивача за ч. 3 ст. 210 КУпАП надано не було.

В оскаржуваній постанові відсутні дані щодо повістки, яка направлялася позивачу, зокрема, мети виклику, дати на яку слід з`явитися та до якого ТЦК та СП.

Відповідно пункту 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання. У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

Як встановлено судом позивач свої дані уточнив вчасно, що підтверджується витягом з військово-облікового документу «Резерв+», зокрема, повідомив ТЦК та СП про своє місце проживання - АДРЕСА_2 . Тобто саме на цю адресу ТЦК та СП мало направляти повістку, про що також зазначено і в самій оскаржуваній постанові.

Вказана обставина вже сама по собі свідчить про неотримання в належний спосіб повістки позивачем та поважність його неприбуття до ТЦК та СП.

Відтак в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Також суд зазначає, що відповідачем, уповноваженою особою, яка приймала оскаржуване рішення, не дотримано встановленої процедури розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Відповідачем не надано жодних доказів належного повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду справи.

У цій справі відповідач не надав доказів правомірності прийняття оскаржуваної постанови, що є підставою для висновку про її протиправність.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, статтями 278, 279, 283 КУпАП, тягне за собою недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної постанови та є підставою для скасування постанови та відповідно закриття провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено КАС України. При цьому він не завжди є юридичною особою.

Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є структурними підрозділами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя. Даних, які б свідчили, що ІНФОРМАЦІЯ_4 має самостійний баланс, самостійного фінансового органу, банківських рахунків, які відкриті в органах Державної казначейської служби України матеріали справи не містять.

Таким чином, суд позбавлений можливості вирішити питання про стягнення з цього органу витрат по сплаті судового збору.

У зв`язку з задоволенням позову, підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову № 92 ССЗ від 02.04.2025 винесену ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутність складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; місце знаходження АДРЕСА_4 .

Повне судове рішення складено та підписано 03.07.2025.

Суддя І.М. Соловйов