Справа № 160/32724/24
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2025 року м. Дніпросправа № 160/32724/24
(суддя Царікова О.В., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року у справі №160/32724/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11 грудня 2024 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач - 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач - 2), згідно з яким, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 № 87 від 11.11.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 згідно трудової книжки НОМЕР_1 періоди роботи з 17.07.1987 по 24.09.1987, з 06.08.1990 по 23.08.1990, з 11.09.1997 по 16.11.1999 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 05.11.2024 року та прийняти обґрунтоване рішення по суті заяви відповідно вимог пенсійного законодавства України, повноважень органів Пенсійного фонду України та з урахуванням висновків суду за результатом розгляду даної справи та призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком, як учаснику бойових дій, у зв`язку із досягнення ним 55-річного віку, з 05.11.2024 року.

Позов обґрунтовано тим, що рішення № 87 від 11.11.2024 року є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивач набув права на призначення пенсії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 № 87 від 11.11.2024.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 згідно трудової книжки НОМЕР_1 періоди роботи з 17.07.1987 по 24.09.1987, з 06.08.1990 по 23.08.1990, з 11.09.1997 по 16.11.1999 роки.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком, як учаснику бойових дій, у зв`язку із досягнення ним 55-річного віку, з 29.11.2024, відповідно до положень статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У задоволенні іншої частини позову - відмовив. Рішення суду мотивовано тим, що з урахуванням встановлених судом та підтверджених матеріалами справи періодів роботи позивача, страховий стаж позивача становить 25 років 6 місяців 22 дні, що є достатнім для призначення пенсії позивачу на підставі статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач-1 оскаржив його в апеляційному порядку з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що позивач не має достатнього страхового стажу для призначення пенсії на умовах статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки до страхового стажу не підлягають зарахуванню період з 17.07.1987 по 24.09.1987, так як дата наказу про звільнення 18.02.1988 календарно не відповідає даті звільнення; період 06.08.1990 по 23.08.1990, так як наказ на прийняття містить виправлення не завірене в установленому порядку; період роботи з 11.09.1997 по 16.11.1999, так як відсутні дані про реорганізацію фірми «Прайд-юка» в ТзОВ «Прайд-юка». Також, скаржник зазначає про те, що надана для призначення пенсії довідка про безпосередню участь у бойових діях, не відповідає зразку згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу або документи про безпосередню участь в бойових діях.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 05.11.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV (а.с.61).

За принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.

Рішенням від 11.11.2024 №87 відповідач-1 відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком. У рішенні вказано, що вік заявника 54 роки 11 місяців 23 дні. Страховий стаж заявника становить 23 роки 01 місяць 23 днів. Відповідно до 115 Закону №1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, військовослужбовці, які брали участь у бойових діях після досягнення чоловіками 55 років за наявності страхового стажу не менше 25 років. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період з 17.07.1987 по 24.09.1987, оскільки дата наказу про звільнення 18.02.1988 календарно не відповідає даті звільнення; період з 06.08.1990 по 23.08.1990, оскільки наказ на прийняття містить виправлення не завірене в установленому порядку; період роботи з 11.09.1997 по 16.11.1999, оскільки відсутні дані про реорганізацію фірми "Прайд-юка" в ТОВ "Прайд-юка". Пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для при значення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне. страхування» затвердженого Постановою правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1 передбачено, що у разі призначення пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону № 1058 до заяви про призначення пенсії за віком додаються документ про проходження військової служби, посвідчення учасника бойових дій, а також довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу або документи про безпосередню участь в бойових діях, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередньо участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації. Для призначення пенсії надана довідка про безпосередню участь у бойових діях, що не відповідає зразку довідки згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу або документи про безпосередню участь в бойових діях. Згідно поданих документів-право на дострокову пенсію за віком п.4 4.1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутнє (а.с.19). Законність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача-1 про відмову у призначенні позивачу пенсії є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії) визначено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

З аналіз положень пункту 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV вбачається, що чоловік набуває право на дострокове призначення пенсії за віком при дотриманні сукупності таких вимог: досягнення 55 років; наявність страхового стажу не менше 25 років; належність до однієї з категорій осіб, що перелічені у пункті 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг 55 річного віку у листопаді 2024 року.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1) визначено перелік документів, що подають разом із заявою про призначення пенсії.

Так, відповідно до підпункту 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії додаються документи, що посвідчують спеціальний статус особи, зокрема, посвідчення учасника бойових дій, довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або довідка про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, або довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, а для осіб з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», або яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20, 21 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», також документи, на підставі яких встановлено статус учасника бойових дій, визначені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 (у разі призначення пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону).

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що документом, що посвідчують спеціальний статус особи для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій є:

1) посвідчення учасника бойових дій; 2) довідка про період (періоди) участі у бойових діях або в антитерористичній операції в районах її проведення.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , виданого 13.01.1997 року (а.с.59).

Згідно з довідкою №9150 від 22.10.2024 ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України з 16.05.1988 по 11.05.1990. Протягом військової служби в складі в/ч НОМЕР_3 приймав участь у бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан з 29.10.1988 по 06.02.1989 (а.с.60).

В довідці зазначено, що вона є додатком №2 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с.60).

Суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідач-1 у рішенні № 87 від 11.11.2024 року зазначає про те, що «…надана для призначення пенсії довідка про безпосередню участь у бойових діях, не відповідає зразку згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу або документи про безпосередню участь в бойових діях…», натомість це твердження спростовується формою довідки наявної в матеріалах справи.

Слід зауважити й на тому, що відповідач не надав аналізу наданої позивачем довідці, оскільки не зазначив які саме відомості, які впливають на реалізацію позивачем права на призначення пенсії, вона не містить.

Крім того, до страхового стажу не зараховано період з 17.07.1987 по 24.09.1987, так як дата наказу про звільнення 18.02.1988 календарно не відповідає даті звільнення; період 06.08.1990 по 23.08.1990, так як наказ на прийняття містить виправлення не завірене в установленому порядку; період роботи з 11.09.1997 по 16.11.1999, так як відсутні дані про реорганізацію фірми «Прайд-юка» в ТзОВ «Прайд-юка».

Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Із записів трудової книжки позивача вбачаються наступні записи (далі мовою оригіналу):

- 17.07.1987 принят в механический цех кузнецом на молотах и прессах 3 разряда;

- 24.09.1987 уволен по уходу на учебу;

- 06.08.1990 принят на работу водителем 3 класса на разные марки автомобилей;

- 23.08.1990 уволен по собственному желанию;

- 11.09.1997 принят водителем 2 класса;

- 16.11.1999 уволен по собственному желанию (а.с.25-41).

Суд апеляційної інстанції зауважує, що зазначення у трудовій книжці позивача про те, що дата наказу про звільнення « 18.02.88» при запису про те, що позивача звільнено « 24.09.1987» не може бути підставою для не зарахування періоду роботи позивача на цьому підприємстві з « 17.07.1987 принят в механический цех кузнецом на молотах и прессах 3 разряда» по « 24.09.1987 уволен по уходу на учебу».

Виправлення в наказі на прийняття на роботу не завірене в установленому порядку також не може позбавляти позивача права на зарахування такого періоду до страхового стажу, оскільки таке виправлення здійснено у записі номеру наказу про прийняття на роботу, що фактично не впливає на правильність такого запису трудової книжки.

При цьому, суд вказує, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні документів, що підтверджують такий стаж роботи.

Суд зауважує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Посилання на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи позивача відповідачем суду не надано, а тому його безпідставно не взято до уваги відповідачами при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії.

За умовами частини 3 статті 44 Закону України № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Тобто, у разі сумніву орган, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами.

За наведених обставин, суд зазначає, що відповідач-1 не був позбавлений права перевірити інформацію, яка зазначена у трудовій книжці та інших документах позивача, як того вимагає частина 3 статті 44 Закону №1058-IV.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності рішення № 87 від 11.11.2024 року, та як наслідок, необхідності його скасування.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року у справі №160/32724/24 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 03 липня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва