Справа № 340/5862/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2025 року м. Дніпросправа № 340/5862/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 р. (суддя Брегей Р.І.) в адміністративній справі №340/5862/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправними рішень і зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, якій просив суд визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу, оформлену повідомленнями від 16.07.2024 за №359, від 25.07.2024 за №383, від 30.07.2024 за №384, а також зобов`язати відповідача повторно розглянути його заяву від 03.07.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти рішення відповідно до фактичних обставин та наданих документів.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось про те, що позивач має на утриманні трьох дітей віком до 18 років, у тому числі сина дружини від першого шлюбу. На думку позивача, він має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації за законодавством. Постанову Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 він вважає незаконною.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 р., ухваленим за результатом розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позов повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що суд першої інстанції не врахував всі фактичні обставини справи, а саме: що дохід дружини позивача не є достатнім для утримання дітей; родині не відомо місцезнаходження біологічного батька пасинка позивача ОСОБА_2 ; бабусі та дідусь ОСОБА_2 не мають можливості утримувати свого онука; ОСОБА_2 не має повнолітніх братів і сестер, які могли його утримувати. Позивач вважає, що має право на відстрочку в силу положень п.3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:

"Так, 04 липня 2015 року ОСОБА_1 і ОСОБА_3 уклали шлюб (а.с.12).У шлюбі народились 2 дитини: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) і ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) (а.с.16, 19). До одруження ОСОБА_6 народила ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) (а.с.13). Позивач не є батьком ОСОБА_2 (а.с.13). За інформацією органу місцевого самоврядування разом з позивачем проживає і ОСОБА_2 (а.с.25-26, 28). ОСОБА_7 набула статусу багатодітної сім`ї з 04 січня 2024 року (а.с.22). 16, 25 і 30 липня 2024 року Комісія прийняла рішення №№359, 383, 384, якими відмовила ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (а.с.54-56). Підстава не надано документів стосовно утримання ОСОБА_2 . Позов подано до суду 05 вересня 2024 року (а.с.64)".

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов до висновку, що правовий статус багатодітної сім`ї жодним чином не впливає на регулювання спірних правовідносин, оскільки не зобов`язує позивача утримувати пасинка. Тому не підлягає звільненню від призову на військову службу під час мобілізації.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.

Скаржник/позивач наполягає на тому, що відповідач перешкоджає у реалізації його права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, визначеного пунктом 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до цієї правової норми не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу (СК) України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина перша статті 180 СК України). Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (частина друга статті 157 СК України). Згідно з частиною першою статті 260 СК України якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні. Мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу (частина статті 268 СК України).

Верховний Суд у постанові від 03 жовтня 2024 р. у справі № 160/17962/23 зазначив, що відповідно до приписів частини першої та другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (частина друга статті 157 СК України). Водночас загальний порядок здійснення сімейних прав та виконання сімейних обов`язків закріплено у статтях 14, 15 СК України. Сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі. Згідно з частиною першою статті 260 СК України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.

Позивач, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , має право на участь у вихованні її неповнолітньої дитини ОСОБА_2 . При цьому обов`язок щодо виховання цієї дитини відповідно до положень СК України покладено, зокрема, на її батька.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» документами, що підтверджують право на відстрочку на підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», є документи, на підставі яких у військовозобов`язаного виник обов`язок утримувати падчерку, пасинка до досягнення ними 18 років відповідно до статті 268 Сімейного кодексу України.

Позивачем не надано доказів виникнення у нього обов`язку (а не права) утримувати пасинка, про що зазначив і суд першої інстанції.

Відтак, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що на позивача розповсюджуються положення абзацу 3 частини першої статті 23 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Доводи скаржника/позивача про незаконність вказаної постанови висновки суду першої інстанції не спростовують, оскільки зазначена обставина не встановлена в судовому порядку.

Статус багатодітної родини є підставою для надання соціальних пільг на підставі Закону України "Про охорону дитинства", однак у спірних правовідносинах зазначена обставина не є підставою для надання позивачу відстрочки від призову на військову службу.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 р. в адміністративній справі №340/5862/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 26 червня 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник