Справа № 368/627/25
Суддя: Кириленко М. О.
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний № 368/627/25
Номер провадження № 2-а/371/27/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в забезпеченні позову

"02" липня 2025 р. м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Кириленко М.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

встановив:

До Миронівського районного суду Київської області за підсудністю надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №1114/2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з позовною заявою надійшло клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову. В обґрунтування заяви про забезпечення адміністративного позову позивач зазначає те, що 23.04.2025 ТЦК виніс проти нього постанову №1114/2 про накладення на нього, ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17 000, 00 грн. Спровадження постанови до завершення судового розгляду завдасть йому істотних фінансових труднощів, а також може призвести до непоправних наслідків, оскільки у разі перемоги в суді повернення коштів буде ускладнене. Просить відстрочити виконання постанови ТЦК №1114/2 від 23.04.2025 про накладення на нього штрафу в розмірі 17 000, 00 грн до набрання законної сили рішенням суду. Зупинити будь-які заходи примусового стягнення коштів.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З урахування вищенаведених положень КАС України, розгляд заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову здійснюється без повідомлення сторін.

Розглядаючи заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову, які передбачені ч.1 ст.151 КАС України можливі лише за наявності обставин, що визначені ч.2 ст.150 КАС України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених КАС України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Відтак, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Як вказано вище, позивач просить суд відстрочити виконання постанови ТЦК №1114/2 від 23.04.2025 про накладення на нього штрафу в розмірі 17 000, 00 грн до набрання законної сили рішенням суду та зупинити будь-які заходи примусового стягнення коштів.

При цьому позивач вважає, що спровадження постанови до завершення судового розгляду завдасть йому істотних фінансових труднощів, а також може призвести до непоправних наслідків, оскільки у разі перемоги в суді повернення коштів буде ускладнене

Таким чином, вимога позивача про вжиття обраного ним заходу забезпечення позову обумовлена можливим спровадженням постанови до виконанням, з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з ч.2 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

При цьому, позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача без вжиття заходів забезпечення позову, про які він просить.

Позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б унеможливили захист його прав та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі, та на які заявник посилається у заяві про забезпечення позову.

Відтак, виходячи зі змісту позовної заяви та викладеного у заяві про забезпечення позову обґрунтування щодо вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши наявні матеріали, станом на час винесення даної ухвали, беручи до уваги відсутність обставин крайньої необхідності та підстав, з якими наведені вище норми КАС України пов`язують можливість забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150-154, 243, 248 КАС України, суд

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя М.О. Кириленко