Справа № 580/4834/25
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року справа № 580/4834/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каліновської А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Ентерпрайз Оіл» про накладення арешту,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у Черкаській області (далі позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Ентерпрайз Оіл» (далі - відповідач) про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банках платника податків, який має податковий борг у розмірі 988604,37 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач має непогашену податковий борг в сумі 988604,37грн, у зв`язку з чим позивач звернувся у відповідності до вимог Податкового кодексу України із позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банках платника податків, який має податковий борг.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені.

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позов не подав.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідач зареєстрований як юридична особа 09.02.2021 ідентифікаційний код 43976954 та перебуває на обліку як платник податків і зборів.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно даних облікової картки у відповідача наявна недоїмка з податку на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) у розмірі 988604,37 грн, що виникла на підставі податкового повідомлення-рішення від 06.06.2024 №.

Податковою вимогою від 18.02.2025 №0-2300 ГУ ДПС у Черкаській області повідомлено відповідача про те, що станом на 14.02.2025 сума його податкового боргу становить 988604,37 грн.

З метою виявлення майна, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу, контролюючим органом було направлено запити до відповідних державних установ.

Листом від 26.03.2025 №31/31/7141-3328-2025 Територіальний сервісний центр №7141 РСЦ МВС повідомив про відсутність зареєстрованих транспортних засобів за ТОВ «Ентерпрайз Оіл».

Також листом №10-Т/29-25 від 19.02.2025 Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області повідомлено, що відповідно до Єдиного реєстру машин за ТОВ «Ентерпрайз Оіл» сільськогосподарська техніка не зареєстрована.

Державна служба морського та річкового транспорту України листом від 19.02.2025 №2805/02-1-2/15-25 повідомила про відсутність записів щодо суден, власником або судновласником яких є ТОВ «Ентерпрайз Оіл».

Оскільки відповідно до п.п.20.1.33. п.20.1 ст.20 ПК України, якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в розмірах і порядку, встановлених законом.

Відповідно до пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України (далі - ПК України) кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачений обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 ПК України).

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, податковою вимогою від 18.02.2025 №0-2300 ГУ ДПС у Черкаській області повідомлено відповідача про те, що станом на 14.02.2025 сума його податкового боргу становить 988604,37 грн.

Право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, передбачено пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України.

Матеріалами справи підтверджено, що Листом від 26.03.2025 №31/31/7141-3328-2025 Територіальний сервісний центр №7141 РСЦ МВС повідомив про відсутність зареєстрованих транспортних засобів за ТОВ «Ентерпрайз Оіл».

Також листом №10-Т/29-25 від 19.02.2025 Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області повідомлено, що відповідно до Єдиного реєстру машин за ТОВ «Ентерпрайз Оіл» сільськогосподарська техніка не зареєстрована.

Державна служба морського та річкового транспорту України листом від 19.02.2025 №2805/02-1-2/15-25 повідомила про відсутність записів щодо суден, власником або судновласником яких є ТОВ «Ентерпрайз Оіл».

Суд зазначає, що підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав, але розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Зазначене випливає із системного тлумачення правових норм, які містяться у статті 94 Податкового кодексу України. Ці норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків, причому зміст правового регулювання викладається в єдиному контексті.

Додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу, визначені пп. 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Відсутність підстав для застосування арешту коштів платника податків, передбачених пунктом 20.1.33 статті 20 Податкового кодексу України, серед підстав для застосування адміністративного арешту, що входять до переліку, встановленого пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України (сформульованого як вичерпний), не може розглядатися як перешкода для застосування арешту коштів на рахунках платника податків у відповідних випадках.

Наведене пояснюється тим, що норма пункту 20.1.33 статті 20 Податкового кодексу України є імперативною і обов`язковою до виконання, зміст її є самостійним, чітким і зрозумілим. Норми пункту 20.1.33 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. Так, норми пункту 94.2 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість пункт 20.1.33 статті 20 Податкового кодексу України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Таким чином, позовна вимога щодо накладення арешту на кошти та цінності, які знаходяться в банку, достатні для стягнення податкового боргу підприємства в сумі 988604,37 грн, є правомірною та обґрунтованою.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки доказів понесення таких витрат суду не надано, відсутні підстави для розподілу содових витрат.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Накласти арешт на кошти та інші цінності товариства з обмеженою відповідальністю «Ентерпрайз Оіл» (18001, м. Черкаси, вул. Святотроїцька, 55а; ), що знаходяться в банках платника податків, який має податковий борг у межах суми податкового боргу у розмірі 988604 (дев`ятсот вісімдесят вісім тисяч шістсот чотири) грн 37 коп.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА