Справа № 161/6931/25
Суддя: Антіпова Т. А.
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/6931/25
Провадження № 2-а/161/111/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі: головуючого судді Антіпової Т.А., за участю секретаря судового засідання - Семенової І.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 01 квітня 2025 року у відношенні неї було винесено постанову серії ЕНА № 4401430, про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП за нібито ненадання переваги пішоходу, який перетинав проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу. Також зазначає, що при наближенні до вказаного переходу нею було застосовано гальмування та зупинено транспортний засіб, а виключно після того, як ОСОБА_1 переконалася, що на пішохідному переході або безпосередньо перед ним немає пішоходів продовжила рух. Пішохід наблизився до переходу та зробив перший крок вже після того, як її транспортний засіб здійснив в`їзд на пішохідний перехід. Крім того, безпосередньо перед пішохідним переходом був припаркований з порушенням ПДР інший транспортний засіб, який суттєво обмежував їй огляд пішохідної зони. Це є об`єктивною перешкодою, що унеможливила вчасне виявлення пішохода, який наближався до переходу.

З вищевикладених обставин позивач вважає, що зазначена постанова винесена безпідставно та є незаконною, а тому просить скасувати вищезазначену постанову ЕНА № 4401430 від 01 квітня 2025 року і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.04.2025 року позовну заяву було залишено без руху (а.с. 12-13).

28.04.2025 року позивачем усунені недоліки позовної заяви (а.с. 16-18).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 травня 2025 року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Замінено неналежного відповідача ОСОБА_2 на належного - Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції (а.с. 19).

Встановлено відповідачу строк 5 днів з моменту вручення ухвали на подання відзиву на адміністративну позовну заяву (а.с. 19).

15.05.2025 року представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_1 не визнаються та в їх задоволенні просять відмовити з огляду на їх безпідставність (а.с. 22-38). В обґрунтування відзиву представник відповідачів посилається на те, що 01.04.2025 року під час здійснення патрулювання території міста Луцька, поліцейським взводу №2 роти №3 батальйону УПП у Волинській області ДПП, рядовим поліції Титаренком Богданом Руслановичем, було виявлено факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме те, що водій т.з. марки «Tesla Model S», номерний знак НОМЕР_1 , 01.04.2025 о 12 год 20 хв. в м. Луцьку по пр. Президента Грушевського, 1, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходився пішохід, не надав перевагу йому в русі, створивши перешкоду та не зупинився, чим порушив п. 18.1 ПДР України.

Дане правопорушення, було зафіксовано на автомобільний відеореєстратор працівників поліції № 70 mai - відеозапис від 01.04.2025 року. Зазначений автомобіль був зупинений на підставі статті 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Поліцейський Титаренко Б.Р. підійшов до водія, ним виявилась позивач ОСОБА_1 , та пояснив підстави застосування поліцейськими превентивних заходів.

Поліцейський ознайомив Крутікову А.О. з відеозаписом порушення, в ході спілкування з поліцейським, водій зазначила про те, що вона вже проїхала пішохідний перехід, після чого там з`явився пішохід.

Позивачу було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, надано можливість надавати пояснення, заявляти клопотання та знайомитись з матеріалами справи, користуватися юридичною допомогою адвоката та іншого фахівця в галузі права тощо. Під час розгляду справи Крутікова А.О. ознайомилась з відеозаписом правопорушення, що був зафіксований на автомобільний портативний відеореєстратор поліцейських.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення за врахування наявних доказів, поліцейським було винесено оскаржувану постанову відносно позивача, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4401430 від 01.04.2025 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Відповідно до пункту 18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Отже, наведені вище твердження доводять правомірність дій, щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. А тому вважають, що постанова у справі про адміністративне правопорушення обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 01.04.2025 о 12.33 годин в м. Луцьк, пр. Президента Грушевського, 1, поліцейським 2 взводу роти 3 батальйону УПП у Волинській області ДПП рядовим поліції Титаренком Б.Р. розглянуто справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами якої винесено постанову ЕНА № 4401430 від 01.04.2025 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП (а.с. 4-5).

Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що фактичною підставою притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ст. 122 ч. 1 КУпАП є те, що остання 01.04.2025 року о 12.20 год., керуючи транспортним засобом Tesla Model S, д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Луцьк, пр. Президента Грушевського, 1, водій ОСОБА_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшила швидкість та не зупинилася, чим створила перешкоду для пішохода, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з п. 18.1 Правил дорожнього руху України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

З матеріалів справи вбачається, що спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову незаконною, зокрема з тієї підстави, що нею був здійснений проїзд пішохідного переходу в момент, коли на ньому був відсутній пішохід, а в подальшому - без створення перешкоди або небезпеки для пішохода.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до стаття 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, на підтвердження позовних вимог позивачем, та суб`єктом владних повноважень на підтвердження заперечень, надано ідентичний відеозапис із стаціонарного відеореєстратора автомобіля патрульної поліції (а.с. 18).

Суд, відтворивши відеозаписи надані сторонами, констатує наступне.

Так, вказаний відеозапис від 01.04.2025 року містить зафіксовану подію проїзду нерегульованого пішохідного переходу на проспекті Президента Грушевського, буд.1, в м. Луцьку автомобілем марки Tesla Model S, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача,

Суд констатує, що при наближенні до вищевказаного нерегульованого пішохідного переходу позивачем, як водієм транспортного засобу марки Tesla Model S, д.н.з. НОМЕР_1 , було застосовано гальмування, проте швидкість транспортного засобу майже не змінилась, після чого, одразу транспортний засіб позивача продовжив без зупинки проїзд пішохідного переходу, на якому, цей момент, тобто в момент перетинання його позивачем, перебував пішохід, який розпочав рух на пішохідному переході.

Насамперед, дослідженим відеозаписом повністю спростовується твердження позивача, викладене в позовній заяві, згідно якого ОСОБА_1 саме зупинилася перед нерегульованим пішохідним переходом, і лише упевнившись, що на пішохідному переході та безпосередньо перед ним відсутні пішоходи, почала рух (а.с. 2, зворот).

Також, суд звертає увагу, що в обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на дві взаємовиключні обставини а саме 1) здійснення зупинки перед нерегульованим пішохідним переходом, і продовженні руху за умови відсутності на пішохідному переході та безпосередньо перед ним пішоходів; 2) наявність перед пішохідним переходом припаркованого з порушенням вимог ПДР України транспортного засобу, який обмежив ОСОБА_1 оглядовість та унеможливив вчасне виявлення пішохода, який наближався до переходу.

Із змісту дослідженого судом відеозапису дійсно вбачається наявність перед пішохідним переходом невстановленого транспортного засобу темного кольору, який здійснив зупинку/стоянку та який, ймовірно, обмежив ОСОБА_1 оглядовість, як про це стверджує сам позивач. Однак, зазначена обставина жодним чином не може трактуватися судом на користь позивача, оскільки наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, та за додаткової умови обмеженої оглядовості, водій транспортного засобу, апріорі, повинен бути уважним та зменшити швидкість настільки, щоб мати змогу зупинити транспортний засіб в будь-який момент.

Однак, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Tesla Model S, д.н.з. НОМЕР_1 , та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, хоч і застосувала короткочасне гальмування, однак практично не зменшила швидкість настільки, щоб мати змогу загальмувати, коли побачила пішохода, який вже розпочав перехід пішохідного переходу. Внаслідок чого, при візуальному виявленні пішохода, який вже розпочав перехід проїзної частини, для надання дороги останньому, ОСОБА_1 повинна була б застосувати екстрене гальмування, однак вирішила продовжити проїзд переходу без такого гальмування.

Всупереч твердженням позивача, чинним законодавством не визначено положення транспортного засобу на проїзній частині, за якого водій має право здійснити проїзд нерегульованого пішохідного переходу без надання дороги пішоходам, які перебувають на ньому.

Однак, безальтернативно визначено обов`язок водія, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам.

Всебічно та повно дослідивши надані суду докази, суд констатує, що такого обов`язку ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу марки Tesla Model S, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотрималась.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., є повністю обґрунтованим.

Відповідно до ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про адміністративне правопорушення місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що постанова серії ЕНА № 4401430 від 01.04.2025 року про накладення на позивача адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 340 грн, є законною та обґрунтованою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 2, 72-77, 79, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позову до УПП у Волинській області ДПП про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 04 липня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Т.А. Антіпова