Справа № 440/334/25
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 р. Справа № 440/334/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.02.2025, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Ясиновський, м. Полтава, повний текст складено 06.02.25 у справі № 440/334/25

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду його звернень та скарг та не вчинення в межах своїх повноважень дій, а якщо не входять до повноважень, пересилання за належністю відповідному органу чи посадовій особі щодо поновлення порушених прав позивача, закріплених Конституцією та Законами України;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути повторно його звернення від 17.09.2024 та вжити заходів щодо відновлення його порушених прав, закріплених Конституцією та Законами України.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно повідомлення позивача про пересилання звернень за належністю відповідному органу чи посадовій особі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 605,60 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права, не враховано всі фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення адміністративного спору.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про неврахування судом першої інстанції того, що на момент вирішення справи по суті, позивач був ознайомлений як з самим фактом пересилання його звернень за належністю до Військової частини НОМЕР_2 , так і з доказами, що підтверджують таке пересилання, а отже суд першої інстанції необґрунтовано зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_2 інформувати заявника (позивача) про те, що йому уже достеменно відомо. Звертає увагу, що не відповідає вимогам законодавства визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо повідомлення позивача про пересилання його звернень, як самостійний спосіб захисту права, оскільки такий спосіб захисту не передбачений нормами КАС України, є неефективним та не призводить до настання будь-яких правових наслідків; встановлення фактів, що мають юридичне значення не відноситься до компетенції адміністративних судів. Вказує, що суд першої інстанції, у порушення положень частини 2 статті 242 КАС України, не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 04.07.2018 у справі №800/580/17. Зазначає, що оскільки судом першої інстанції було встановлено, що звернення позивача були повторними та на них неодноразово надавались відповіді, то в силу вимог статті 8 Закону визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неповідомлення про пересилання повторного звернення є необґрунтованим.

За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач погоджується з рішенням рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, проте через брак коштів не оскаржував рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, проте вважає, що суд першої інстанції не захистив права позивача належним чином, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 15 серпня 2024 року ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку подав звернення щодо протиправних дій Військової частини НОМЕР_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу втручання, реагування, направлення та вжиття заходів з допомогою в отриманні документів; про результати розгляду та вжиті заходи просив повідомити його у визначені законом терміни на зазначену електронну адресу /зв. а.с. 28, 38-39/.

21 серпня 2024 року ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку надіслав лист до ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу підтвердження отримання та реєстрації згідно з чинним законодавством листа від 15 серпня 2024 року /а.с. 29/.

27 серпня 2024 року ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку подав звернення щодо протиправних дій Військової частини НОМЕР_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу втручання, реагування, направлення та вжиття заходів з допомогою в отриманні документів; про результати розгляду та вжиті заходи просив повідомити у визначені законом терміни на зазначену електронну адресу. У зверненні зазначено таке: Станом на 27.08.2024 я не отримав від Вас жодної відповіді на моє звернення від 15.08.2024 коли була подана заява (21.08.2024 звертався з запитом чи було отримано та розглянуто мою заяву, на сьогоднішній день відповіді не має), у зв`язку з чим надсилаю до розгляду повторно свою заяву. Прошу Вашого повторного втручання та належного реагування, оскільки попередні звернення до Вас не припинили протиправні дії та порушення Конституції та Законів України керівництвом Військової частини НОМЕР_3 /зв. а. с. 29, 46-47/.

17 вересня 2024 року позивачем засобами поштового зв`язку надіслано рекомендований лист, звернення, щодо протиправних дій Військової частини НОМЕР_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу втручання, реагування, направлення та вжиття заходів з допомогою в отриманні документів. У кінці звернення зазначено, що про результат розгляду та вжиті заходи прошу повідомити у визначені законом терміни на зазначену електронну адресу /а.с. 44-45, 68/.

18 листопада 2024 року ОСОБА_1 засобами електронної зв`язку подав скаргу щодо протиправних дій Військової частини НОМЕР_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу втручання, реагування, направлення та вжиття заходів з допомогою в отриманні документів; про результати розгляду та вжиті заходи просив повідомити у визначені законом терміни на зазначену електронну адресу. У зверненні зазначено таке: доводжу до Вашого відома, що на 18.11.2024 я так і не отримав відповіді від ІНФОРМАЦІЯ_1 на своє звернення від 15.08.2024, надіслане електронною поштою, та від 17.09.2024, надіслане й отримане (25.09.2024) рекомендованим листом УКРПОШТОЮ. Мені невідомий реєстраційний №, так як мене не було повідомлено чи зареєстровано моє звернення. Мої питання, зазначені у зверненні, не вирішені. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду не виконане, як і вимоги державного виконавця, котрий своєю постановою від 20.09.2024 попередив про кримінальну відповідальність з накладенням стягнення у вигляді штрафу на Військову частину НОМЕР_3 . Прошу повідомити мене чи було взагалі розглянуто мої звернення від 15.08.2024/17.09.2024, та які заходи реагування були вжиті /а.с. 30, 62/.

02 грудня 2024 року засобами поштового зв`язку позивач надіслав рекомендований лист з описом вкладення, звернення щодо протиправних дій Військової частини НОМЕР_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу втручання, реагування, направлення та вжиття заходів з допомогою в отриманні документів; про результат розгляду та вжиті заходи просив повідомити у визначені законом терміни на зазначену електронну адресу. У зверненні було зазначено: доводжу до Вашого відома, що на 02.12.2024 я так і не отримав відповіді від ІНФОРМАЦІЯ_1 на своє звернення від 15.08.2024, надіслане електронною поштою, та від 17.09.2024, надіслане й отримане (25.09.24) рекомендованим листом УКРПОШТОЮ і 18.11.2024 електронною поштою. Мені невідомий реєстраційний номер, так як мене не було повідомлено чи зареєстровано моє звернення. Прошу Вашого втручання та належного реагування, оскільки попередні звернення до Вас не припинили порушення чинного законодавства України Військовою частиною НОМЕР_3 , а мої права не поновлені. Також наголошую на своєму бажанні скористатися усіма наданими мені правами згідно зі статтею 18 Закону України Про звернення громадян. Мої питання, зазначені у зверненнях, поданих мною раніше, не вирішені, а відповіді разом з номер реєстрації на моє прохання зазначеного у листах не надані /а.с. 54-55, 67/.

02 грудня 2024 року позивачем засобами поштового зв`язку надіслано рекомендований лист з описом вкладення, звернення щодо протиправних дій Військової частини НОМЕР_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу втручання, реагування, направлення та вжиття заходів з допомогою в отриманні документів. У кінці звернення зазначено, що про результат розгляду та вжиті заходи позивач просив повідомити у визначені законом терміни на зазначену електронну адресу. У зверненні було вказано таке: На підставі ст. 40 Конституції України, Закону України Про звернення громадян та іншими нормативно-правових актів повідомляю, що 14 грудня 2023 р. від кадрового центру ІНФОРМАЦІЯ_2 укрпоштою мною було отримано лист відповідь без додатків № 765/4/1439 від 01.12.2023, де вказувалося, що за дорученням розглянуто моє звернення до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо мого звільнення з військової служби, містилося посилання на відповідь командира Військової частини НОМЕР_3 та Наказ по особовому складу № 139-РС від 03.07.2023. Для захисту своїх прав ст. 55 КУ (у тому числі у СУДІ) прошу надати мені відповідь: 1. Чи було отримано Вами під час запиту з в/ч витяг вищезгаданого наказу? 2. Чи було Вами перевірено інформацію, котра була надана в/ч стосовно існування наказу? 3. Чи перебуває у Вашому розпорядженні витяг вищезгаданого наказу в/ч НОМЕР_3 . Оскільки в/ч НОМЕР_3 до мене не було доведено та ознайомлено з наказом, в/ч відмовляється надати витяг вищезгаданого наказу та взагалі заперечує його існування, для перевірки достовірності наданої Вами відповіді, що містилася у відповіді на звернення від 01.12.2023. У разі відсутності у Вашому розпорядженні вищезгаданого негайно вжити заходів та витребувати з в/ч НОМЕР_3 та надати мені витяг наказу /зв.а.с. 55, зв.а.с. 67/.

Позивач звернувся до суду з цим позовом, уважаючи протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду його звернень та скарг та невчинення в межах своїх повноважень дій, а якщо не входять до повноважень, пересилання за належністю відповідному органу чи посадовій особі щодо поновлення порушених прав, закріплених Конституцією та Законами України, а також наявними є підстави для зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути повторно звернення від 17.09.2024 та вжити заходів щодо відновлення його порушених прав, закріплених Конституцією та Законами України.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження факту належного виконання положень частини 3 статті 7 Закону № 393/96 в частині повідомлення громадянина, який подав звернення, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, та дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно повідомлення позивача про пересилання його звернень за належністю відповідному органу чи посадовій особі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам сторін та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України, наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення врегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Частиною 1 статті 1 Закону № 393/96 визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону № 393/96 під зверненнями громадян слід розуміти, викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Згідно з положеннями частин 1, 6, 7 статті 5 Закону № 393/96 звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути вказано електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону № 393/96 звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Згідно з частиною 3 статті 7 Закону № 393/96 якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Статтею 15 Закону № 393/96 передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно з статтею 19 Закону № 393/96 органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Предметом спору у цій справі є бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду звернень та скарг позивача та не вчинення в межах своїх повноважень дій, а якщо не входять до повноважень, пересилання за належністю відповідному органу чи посадовій особі щодо поновлення порушених прав позивача, закріплених Конституцією та Законами України; а також установлення підстав для зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути повторно звернення від 17.09.2024 позивача та вжити заходів щодо відновлення порушених прав позивача, закріплених Конституцією та Законами України.

Як установлено судом першої інстанції та зазначено відповідачем, оскільки Військова частина НОМЕР_3 , до компетенції якої відноситься розгляд по суті порушених заявником питань, безпосередньо підпорядкована Військовій частині НОМЕР_2 (Оперативному командуванню ІНФОРМАЦІЯ_3 ), то всі звернення позивача з відповідними резолюціями були скеровані для розгляду та опрацювання до Військової частини НОМЕР_2 .

Так, звернення Позивача від 15.08.2024 надіслано посадовим особам Військової частини НОМЕР_2 (в підпорядкуванні якої перебуває Військова частина НОМЕР_3 ) з резолюцією за № С-74699/Л від 28.08.2024 для опрацювання у встановленому законом порядку /а.с. 95/.

Звернення позивача від 27.08.2024 надіслано посадовим особам Військової частини НОМЕР_2 (в підпорядкуванні якої перебуває Військова частина НОМЕР_3 ) із резолюцією за № С-75921/Л від 29.08.2024 для опрацювання у встановленому законом порядку /а.с. 102/.

Звернення позивача від 17.09.2024 зареєстровано в Командуванні СВ ЗСУ за вх.№ С-87551/Л від 26.09.2024 та надіслано посадовим особам Військової частини НОМЕР_2 з резолюцією за № С-87551/Л від 27.09.2024 для опрацювання у встановленому законом порядку /а.с. 110/.

Звернення позивача від 18.11.2024 зареєстровано в Командуванні СВ ЗСУ за вх.№ С-107178/Л від 20.11.2024 та надіслано посадовим особам Військової частини НОМЕР_2 з резолюцією за № С-107178/Л від 23.11.2024 для опрацювання у встановленому законом порядку /а.с. 115/.

Звернення позивача 02.12.2024 (щодо наказу по особовому складу) зареєстровано в Командуванні СВ ЗСУ за вх.№ С-114330/Л від 04.12.2024 та надіслано посадовим особам Військової частини НОМЕР_2 з резолюцією за № С-114390/Л від 05.12.2024 для опрацювання у встановленому законом порядку /а.с. 129/.

Інше звернення позивача від 02.12.2024 зареєстровано в Командуванні СВ ЗСУ за вх.№ С-114413/Л від 04.12.2024 та надіслано посадовим особам Військової частини НОМЕР_2 із резолюцією за № С-114413/Л від 05.12.2024 для опрацювання у встановленому законом порядку /а.с. 125/.

В силу положень пункту 2.7.14 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 31.01.2024 за № 40 резолюція є основною формою реалізації управлінських доручень, яка передбачає постановку конкретного завдання, визначення його предмета, мети, строку та відповідальної за виконання особи.

Посадова особа, яка здійснює первинний розгляд, накладає на нього електронну резолюцію, в якій визначає головного виконавця, відповідального за організацію виконання документа, та у разі необхідності співвиконавців і строки його виконання.

В електронній резолюції обов`язково зазначаються всі структурні підрозділи, до компетенції яких належить питання, порушені в документі, та які беруть участь в опрацюванні документа і погодженні проєкту відповіді.

Електронна резолюція складається з таких реквізитів: прізвище, власне ім`я виконавця (виконавців) у давальному відмінку, зміст доручення, строк виконання, кваліфікований електронний підпис посадової особи.

Резолюція у письмовій формі проставляється на спеціальному бланку або безпосередньо на документі нижче реквізиту Адресат та складається з таких елементів: військове звання, прізвище, власне ім`я виконавця (виконавців) у давальному відмінку, зміст доручення, строк виконання, особистий підпис командира (керівника), дата.

Створення неконкретних (прискорити, поліпшити, активізувати, звернути увагу тощо) за змістом резолюцій не допускається.

Усі електронні резолюції, накладені на електронний документ, вносяться до його реєстраційно-моніторингової картки і нерозривно пов`язані з нею. Електронна резолюція, яка є наслідком виконання електронної резолюції вищого рівня, додатково містить логічне посилання на відповідну електронну резолюцію (дерево електронних резолюцій).

Електронні документи надходять до їх виконавців виключно через систему електронного документообігу на підставі накладених на них електронних резолюцій.

Документ, виконавцями якого є кілька структурних підрозділів (посадових осіб), надходить одночасно до всіх його виконавців, визначених електронною резолюцією чи переліком розсилки, створеним реєстратором або автором документа.

Керівники структурних підрозділів військових частин (установ) опрацьовують електронні документи, отримані через систему електронного документообігу за належністю, на підставі накладених на них електронних резолюцій.

У разі необхідності керівник структурного підрозділу військової частини (установи) має право делегувати своєму заступнику розгляд частини електронних документів, які надходять на опрацювання до структурного підрозділу.

Система електронного документообігу автоматично фіксує факти передавання електронних документів виконавцям в реєстраційно-моніторинговій картці з зазначенням інформації про виконавців, яким передано документ.

Зміна головного виконавця здійснюється в системі електронного документообігу на підставі рішення керівника, який здійснював первинний розгляд електронного документа.

Якщо для електронного документа не встановлено строків виконання, а його опрацювання не потребує підготовки проєкту документа на його виконання, відповідальний виконавець має право після ознайомлення з документом внести в реєстраційно-моніторингову картку інформацію про спосіб виконання цього документа (питання вирішено в робочому порядку, взято участь у нараді тощо), закрити його до справи.

Якщо електронний документ розіслано працівникам установи для ознайомлення через систему електронного документообігу установи, працівники вносять відмітку про їх ознайомлення, а у разі розсилання для ознайомлення під особистий підпис - підтверджують накладенням кваліфікованого електронного підпису. У такому випадку в системі електронного документообігу установи автоматично генерується лист ознайомлення з документом, у якому зазначається перелік посадових осіб установи, яким було передано відповідний документ з позначкою про ознайомлення, у такому форматі: прізвище та власне ім`я, дата надходження електронного документа, дата ознайомлення (кваліфікована електронна позначка часу).

Якщо доручення надано кільком посадовим особам, першою зазначається особа, яка займає вищу посаду. Головним виконавцем документа є особа, яка зазначена першою або визначена окремо (відп., узаг.).

Головному виконавцю надається право скликати співвиконавців та отримувати від них співдоповіді (погодження).

На документах із строками виконання, які не потребують додаткових вказівок, у резолюції зазначаються виконавець, підпис автора резолюції, дата.

У разі коли документ підлягає поверненню визначається детальний порядок виконання документа або уточнюються виконавці, резолюція може оформлятися на окремих аркушах із зазначенням реєстраційного індексу і дати документа, якого вона стосується.

Проєкти резолюцій для керівництва Збройних Сил України готуються за допомогою СЕДО і друкуються на окремих аркушах формату А5 (А4).

Як зазначив суд першої інстанції, незгода позивача з описом таких резолюцій чи сумнів у їх дійсному пересиланні не свідчить про порушення його прав в частині не розгляду, оскільки, як наголошено відповідачем, Командування Сухопутних військ ЗСУ не є уповноваженим суб`єктом з розгляду відповідних звернень.

В свою чергу, пересилання відповідних звернень відповідачем до уповноваженої особи та їх розгляд розпорядником відповідної інформації, а саме Військової частиною НОМЕР_2 , підтверджено долученими представником відповідача матеріалами такого змісту.

Командуванням СВ ЗСУ долучено до цих заперечень копію відповіді Військової частини НОМЕР_2 від 04.10.2024 за № 502/2/1/2/2472 на звернення позивача від 17.09.2024 (зареєстроване в Командуванні СВ ЗСУ за вх.№ С-87551/Л від 26.09.2024), у якій прямо зазначено, що Військовою частиною НОМЕР_2 опрацьовано звернення позивача до Командування СВ ЗСУ, зареєстроване 26.09.2024 за № С-87551/Л /а.с. 155/.

Отже, суд першої інстанції зазначив, що позивачу була надана відповідь на його звернення від 17.09.2024.

З огляду на зазначене, попри встановлені обставини належного пересилання звернень ОСОБА_1 належному суб`єкту, відповідачем все ж не дотримано вимог Закону України Про звернення громадян, а саме в частині повідомлення про таке пересилання заявника.

Так, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження факту належного виконання положень частини 3 статті 7 Закону № 393/96 в частині повідомлення громадянина, який подав звернення, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі.

Відтак суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно повідомлення позивача про пересилання його звернень за належністю відповідному органу чи посадовій особі.

З приводу доводів учасників справи, колегія суддів апеляційної інстанції уважає за необхідне зауважити на тому, що згідно з приписами статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, разом з цим у цій справі не оскаржується рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог, а отже суд апеляційної інстанції не може вийти за межі позовних вимог та для повного захисту прав позивача зобов`язати відповідача вчинити певні дії, на виконання судового рішення у цій справі.

Водночас суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а саме в частині задоволення позовних вимог, не може погіршувати становище позивача з огляду на неефективний спосіб захисту прав позивача, обраний судом першої інстанції.

Інші доводи висновків суду не спростовують.

За приписами пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду слід залишити без змін.

Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.02.2025 у справі № 440/334/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк С.П. Жигилій