Справа № 460/14054/24
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/14054/24 пров. № А/857/3717/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Гудима Л.Я., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року у справі за її позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

суддя у І інстанції Щербаков В.В.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складення повного тексту рішення 17 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУ ПФУ) щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті недоодержаної суми пенсії ОСОБА_2 у зв`язку з його смертю в сумі 163 776,08 грн.

зобов`язати відповідача виплатити позивачці недоодержану ОСОБА_2 пенсію у зв`язку з його смертю в сумі 163 776,08 грн у тому ж порядку та черзі, в якій вона мала бути виплачена ОСОБА_2 .

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 у справі №460/14054/24, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у задоволенні вказаного позову було відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою на надано доказів спільного проживання разом із ОСОБА_2 на день його смерті. Окрім того, з поданих матеріалів не можливо встановити кількість спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , які можуть претендувати на спірні кошти; довідка нотаріуса про те, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем також не додана до позовних матеріалів. Тому вимога щодо виплати ОСОБА_1 сум, що нараховані за рішеннями суду ОСОБА_2 , є передчасна.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено позивачкою, яка у своїй скарзі просила скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

У обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що відповідно до частини першої статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини. Отже, ці кошти не підлягають спадкуванню. Право на них набувають, зокрема, члени сім`ї, які звернулися в межах 6-місячного строку після смерті пенсіонера з відповідною заявою до пенсійного органу. З такою заявою звернулася лише позивачка, а тому немає необхідності встановлювати коло спадкоємців, адже суми невиплаченої пенсії не підлягають спадкуванню. Стверджує, що оскільки ОСОБА_1 на момент смерті чоловіка проживали разом, то вона має право на виплату його недоотриманої пенсії.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 22.07.1997.

ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ та отримував пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24.03.2022 у справі №460/3347/22 зобов`язано ГУ ПФУ здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії в розмірі 90% сум грошового забезпечення відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення, виданої довідки Державною установою Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області від 03.11.2021 №1795, з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з врахуванням проведених виплат.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18.08.2023 у справі №460/11048/23 визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо відмови ОСОБА_2 в нарахуванні та виплаті з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 за №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб". Зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити з 01.07.2021 ОСОБА_2 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб", з урахуванням основного розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 19.12.2023 підтверджується, що ОСОБА_2 помер.

Листом від 25.06.202 відповідач повідомив позивачку про те, що заборгованість, обчислену ОСОБА_2 на виконання рішень суду у справах №460/3347/22 та № 460/11048/23, позивачка зможе отримати у разі зміни стягувача за судовими рішеннями на його спадкоємця (правонаступника) згідно з ухвалою суду та при відповідному фінансуванні.

Не погоджуючись із відмовою ГУ ПФУ у виплаті недоодержаної пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги

Згідно із приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 за № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини 1 статті 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон України № 1058) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Згідно з частинами 1-3 статті 61 Закону № 2262-XII суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а сформульовано правовий висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

У постанові від 09.06.2022 у справі №200/12094/18-а Верховний Суд зазначив, вказаний висновок стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію в порядку, встановленому частиною першою статті 52 Закону № 1058-IV та частиною першою статті 61 Закону №2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (частина друга статті 52 Закону №1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

З урахуванням наведеного апеляційний суд констатує, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ.

При цьому, частина перша статті 61 Закону №2262-ХІІ містить перелік осіб, які можуть претендувати на отримання нарахованої, проте не отриманої за життя пенсії (доплати до пенсії) пенсіонером з числа військовослужбовців, а також умови, за яких такі особи можуть отримати право на виплату цих коштів.

Вказаними положеннями Закону № 2262-ХІІ запроваджено спеціальне правило, згідно з яким недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до абзацу третього пункту 4 вказаного Порядку заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Таким чином, у визначених чинним законодавством випадках членам сім`ї та іншим особам можуть бути виплачені суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишились недоодержаними у зв`язку з його смертю. При цьому, виплаті підлягають лише нараховані, але не виплачені пенсіонеру, який помер, суми пенсії.

Як слідує з матеріалів справи, на виконання рішень суду у справах №460/3347/22 та № 460/11048/23 ОСОБА_2 проведено перерахунки пенсії.

Однак, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, тому сума нарахованої доплати пенсії залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Позивачка у цій справі є дружиною померлого ОСОБА_2 .

ГУ ПФУ у своїй відмові позивачці у виплаті неодержаної пенсії ОСОБА_2 з огляду на те, що виплата можлива лише у разі зміни стягувача за судовими рішеннями на його спадкоємця (правонаступника) згідно ухвали суду та при відповідному фінансуванні. Факт спільного проживання ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_2 пенсійним органом не заперечувався.

При цьому, позивачкою додатково надано апеляційному суду пояснення сусідів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підтвердження факту спільного проживання ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_2 до часу його смерті.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що позивачка має право на виплату недоодержаної суми пенсії ОСОБА_2 у зв`язку з його смертю. Тому відмова у такій виплаті є протиправною.

За правилами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи викладене, на думку апеляційного суду, при вирішенні цього публічно-правового спору суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та допустив невідповідність висновків, викладених у його судовому рішенні, таким обставинам. Відтак, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, на користь ОСОБА_1 слід стягнути з ГУ ПФУ, як суб`єкта владних повноважень, за рахунок його бюджетних асигнувань 2422,40 грн (968,96+1453,44) сплаченого при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій судового збору.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року у справі №460/14054/24 скасувати та позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної суми пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 , перерахованої на виконання рішень Рівненського окружного адміністративного суду у справах №460/3347/22 та №460/11048/23.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити виплату ОСОБА_1 недоодержаної суми пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 , перерахованої на виконання рішень Рівненського окружного адміністративного суду у справах №460/3347/22 та №460/11048/23.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп сплаченого при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій судового збору.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. Я. Гудим
Н. М. Судова-Хомюк