Справа № 160/5271/25
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 року Справа№160/5271/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

встановив:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, позивач, звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 з вимогами стягнути податковий борг з платника податків ОСОБА_1 до бюджету у сумі 411989,44 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року у справі №160/5271/25 вирішено матеріали позовної заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу передати до Донецького окружного адміністративного суду.

20 березня 2025 року дана справа надійшла до Донецького окружного адміністративного суду, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 березня 2025 року головуючим суддею у справі призначено суддю Молочну І. С.

21 березня 2025 року направлено запит до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інших персональних даних, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі, відносно ОСОБА_1 .

01 квітня 2025 року повторно направлено запит до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інших персональних даних, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі, відносно ОСОБА_1 .

09 квітня 2025 року направлено запити до Державної міграційної служби України та Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інших персональних даних, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі, відносно ОСОБА_1 .

10 квітня 2025 року Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надало відповідь на запит щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , в якому повідомило, що згідно обліків відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС у Дніпропетровській області, громадянка ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованою на території Дніпропетровської області або знятою з реєстраційного обліку не значиться.

14 березня 2025 року до суду надійшла відповідь №1288864 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якої вбачається, що підприємницьку діяльність ОСОБА_1 припинено, місцезнаходження: « АДРЕСА_1 ».

15 квітня 2025 року направлено запити до Державної міграційної служби України Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації, Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інших персональних даних, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі, відносно ОСОБА_1 .

16 квітня 2025 року Департамент з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України надав відповідь на запит від 09 квітня 2025 року щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , в якому повідомив, що за наявною в ДМС інформацією, місце проживання ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не встановлено.

21 квітня 2025 року Департамент з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України надав відповідь на запит від 15 квітня 2025 року щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , в якому повідомив, що за наявною в ДМС інформацією, місце проживання ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не встановлено.

24 квітня 2025 року Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області надало відповідь на запит щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , в якому повідомило, що за наявними обліками ЄІАС УМП ДМС України, в Єдиному державному демографічному реєстрі, та реєстрі територіальної громади відсутні відомості, щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження суддею односоосбово, вирішено ряд процесуальних питань.

Інші заяви та клопотання по розглядаємій справі не надходили.

В порядку частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що копію ухвали суду від 06 травня 2025 року направлено рекомендованим листом (трек-номер 123) на податкову адресу відповідача: АДРЕСА_2 , який повернувся на звортню адресу з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується поштовим конвертом. Після чого копію ухвали суду від 06 травня 2025 року опубліковано на офіційному вебсайті Донецького окружного адміністративного суду. З огляду на що, така ухвала відповідно до положень частини шостої статті 251 КАС України вважається врученою належним чином.

За приписами частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Згідно частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Отже, відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем наявна сума податкового боргу в розмірі 411989,44 грн., а саме: заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 408929,44 грн. та заборгованість по адміністративним штрафам та іншим санкціям, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань, у розмірі 3060,00 грн.

Платником не виконуються належним чином обов`язок щодо своєчасної та в повному обсязі сплати податкових зобов`язань, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. З клопотаннями або заявами потягом розгляду справи до суду не звертався.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно статті 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідач, ОСОБА_1 , перебувала на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, Соборна державна податкова інспекція (Соборний район міста Дніпра), як платник податків за основним місцем обліку, яка припинила діяльність 04 квітня 2023 року.

За ОСОБА_1 обліковується податковий борг, який раніше не був заявлений до суду, у розмірі 411989,44 грн. та виник з причини несплати податкових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а саме:

- заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 408929,44 грн.:

6000,00 грн. податкова декларація № від 31 березня 2023 року, термін сплати 31 березня 2023 року;

84986,41 грн. податкова декларація № від 31 березня 2023 року, термін сплати 31 березня 2023 року;

2380,00 грн. податкове повiдомлення-рiшення № вiд 29 липня 2024 року (штрафні санкції);

63112,61 грн. податкове повiдомлення-рiшення № вiд 29 липня 2024 року (штрафні санкції);

252450,42 грн. податкове повiдомлення-рiшення № вiд 29 липня 2024 року;

- заборгованість по адміністративним штрафам та іншим санкціям, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань, у розмірі 3060,00 грн.:

2040,00 грн. податкове повiдомлення-рiшення № вiд 05 серпня 2024 року (штрафні санкції);

1020,00 грн. податкове повiдомлення-рiшення № вiд 05 серпня 2024 року (штрафні санкції).

Судом встановлено, що зазначені податкові повідомлення-рішення у встановленому порядку направлялись поштою на податкову адресу платника податків: АДРЕСА_2 , та повернуто до контролюючого органу поштовою службою з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», і відповідно до пункту 42.2 статі 42, абзацу 6 пункту 42.4 статті 42 Податкового кодексу України повідомлення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Податкові повідомлення-рішення не оскаржувались відповідачем в адміністративному чи судовому порядку.

26 травня 2023 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкову вимогу форми «Ф» №0-0436, якою визначено станом на 25 травня 2023 року суму податкового боргу в розмірі 90986,41 грн. Зазначена податкова вимога направлена на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням, проте, зазначене поштове відправлення повернуто на адресу позивача з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується відтиском штемпеля на поштовому конверті.

Податкова вимога не була оскаржена та не відкликалась.

Вказані заходи не призвели до сплати податкового боргу.

Інтегрованою карткою платника податків підтверджується наявність боргу із сплати єдиного податку з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18050400) у загальному розмірі 408929,44 грн., по адміністративним штрафам та іншим санкціям (код класифікації доходів бюджету 21081103) у загальному розмірі 3060,00 грн.

Податковий борг станом на день розгляду справи не сплачений.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 68 Конституції України зазначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

У пункті 57.1 статті 57 ПК України зазначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання декларації, крім випадків, встановленим цим Кодексом.

Усупереч наведеним нормам чинного законодавства платник податків не вжив жодних заходів для своєчасного погашення податкових зобов`язань.

Податковим боргом згідно з підпунктом 14.1.175 пунктом 14.1. статті 14 ПК України є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (пункт 59.3 статті 59 ПК України).

Як встановлено судом вище, у зв`язку з несплатою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 узгоджених податкових зобов`язань, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області сформовано податкову вимогу форми «Ф» №0-0436 від 26 травня 2023 року, яку спрямовано на адресу відповідача засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Лист з вимогою не вручено та повернуто позивачу поштою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Вказана податкова вимога не була оскаржена та не відкликалась.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України, орган стягнення державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 41.4 статті 41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/ емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Крім того, на відміну від учасників (засновників) підприємства, установи, організації фізична особа - підприємець, відповідно до частини другої статті 128 Господарського кодексу України, відповідає за своїми зобов`язаннями всім своїм майном, на яке може бути звернено стягнення.

Виходячи з вимог законодавства несплачений платником податків податковий борг підлягає стягненню з такого платника.

Вирішуючи спір судом враховані правові висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі №807/495/17, де Суд аналізуючи процесуальні положення Кодексу адміністративного судочинства України, які визначають предмет доказування у справі (частина перша статті 138 Кодексу в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, а натепер аналогічні положення містить частина друга статті 73 Кодексу), згідно з якими предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, дійшов висновку, що з огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.

При цьому, питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, у тому числі й штрафних (фінансових) санкцій, не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкова вимога суб`єкта владних повноважень, згідно з якою відповідне зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати її правовий аналіз. Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Дотримання податковим органом встановленої законодавством процедури, що передує стягненню податкового боргу в судовому порядку підтверджується податковою вимогою.

Суд бере до уваги, що позивачем була дотримана процедура формування та направлення податкової вимоги, яку не оскаржено відповідачем.

Таким чином, враховуючи, що відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив суму податкового боргу, суд висновує про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Згідно вимог частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: вул. Сімферопольська, буд. 17а, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49005; код ЄДРПОУ ВП 44118658) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: відомості відсутні; податкова адреса: АДРЕСА_2 ; рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 до бюджету суму податкового боргу у загальному розмірі 411989 (чотириста одинадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 44 коп., а саме: єдиний податок з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18050400) у розмірі 408929,44 грн. та адміністративні штрафи та інші санкції (код класифікації доходів бюджету 21081103) у розмірі 3060,00 грн.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 02 липня 2025 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна