Справа № 640/4215/20
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/4215/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., за участю секретаря судового засідання Лебедь В.Є., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (місце проживання: 54003, м. Миколаїв, вул. 2 Екіпажна, 1; ) до Акціонерного товариства Українська залізниця (місцезнаходження: ) про застосування заходів реагування,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (місце проживання: 54003, м. Миколаїв, вул. 2 Екіпажна, 1; ) до Акціонерного товариства Українська залізниця (місцезнаходження: ), в якій позивач просить:

застосувати захід реагування у сфері державного нагляду (контролю) щодо Акціонерного товариства «Українська залізниця» у вигляді повного зупинення роботи об`єкта виробничого підрозділу служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Миколаїв» РФ «Одеська залізниця» експлуатації його будівель, споруд та приміщень, що розташовано за адресою: вул. Новозаводська, 1К, м. Миколаїв, Миколаївська область, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Ухвалою від 27.03.2025 року Одеським окружним адміністративним судом прийнято до свого провадження позовну заяву №640/4215/20.

29.05.2025 року (вх. №ЕС/53390/25) представником відповідача до канцелярії суду подано заяву про закриття провадження у справі.

Ухвалою від 02.07.2025 року відмовлено у задоволенні заяви про закриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що посадовими особами ГУ ДСНС України у Миколаївській області та Інгульського РВ у м. Миколаїв ГУ ДСНС України у Миколаївській області у період з 19.12.2019 року по 26.12.2019 року у присутності виконувача обов`язків начальника виробничого підрозділу служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Миколаїв» РФ «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» Лапко Володимира Івановича, виконувача обов`язків головного інженера виробничого підрозділу служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Миколаїв» РФ «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» Васильчука Володимира Петровича здійснено позапланову перевірку щодо додержання (виконання) АТ «Українська залізниця», що розрадовано за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1К, вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

За результатами перевірки складено Акт позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 26.12.2019 року №666, яким встановлено порушення приписів Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України №1417 від 30.12.2014 року, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, в обґрунтування правової позиції, зокрема, зазначено, що відповідач діяв не в межах та не у спосіб, передбачений чинним законодавством України, та вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області Одеському окружному адміністративному суду.

Як зазначено в позовній заяві, посадовими особами ГУ ДСНС України у Миколаївській області та Інгульського РВ у м. Миколаїв ГУ ДСНС України у Миколаївській області у період з 19.12.2019 року по 26.12.2019 року у присутності виконувача обов`язків начальника виробничого підрозділу служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Миколаїв» РФ «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» Лапко Володимира Івановича, виконувача обов`язків головного інженера виробничого підрозділу служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Миколаїв» РФ «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» Васильчука Володимира Петровича здійснено позапланову перевірку щодо додержання (виконання) АТ «Українська залізниця», що розрадовано за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1К, вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

За результатами перевірки складено Акт позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 26.12.2019 року №666, яким встановлено порушення приписів Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України №1417 від 30.12.2014 року.

Будь-яких скарг під час проведення планового заходу чи заперечень на Акт №666 від 26.12.2019 року, не надходило.

Відповідно п.п. 57 п. 4 Указу Президента України Про деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій № 20/2013 від 16.01.2013 року, ДСНС України відповідно до покладених на неї завдань організовує та проводить перевірки додержання вимог законодавства у сферах цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, організації виконання заходів щодо захисту населення і територій від надзвичайних - ситуацій техногенного та природного характеру на підприємствах, в установах, організаціях, що входять до складу залізничного, автомобільного, авіаційного, морського та річкового транспорту, на базах, складах, арсеналах зберігання та у місцях виробництва, утилізації ракетно-артилерійського озброєння, компонентів рідкого ракетного палива.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

У відповідності до п.п. 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємстві окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежо-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Як встановлено частиною 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:

1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;

3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;

4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;

5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;

6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;

7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;

8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;

9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;

10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;

11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

При цьому, Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області неодноразово проводились позапланові заходи державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки Білгород-Дністровського морського рибопромислового коледжу.

За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) виявлено, що з переліку порушень, що підлягали усуненню, відповідно до Акту від 16.03.2020 року №123, залишились неусуненими наступні:

1. початок використання суб`єктом господарювання об`єктів нерухомості (будівель, споруд, приміщень) здійснюється суб`єктом господарювання без зареєстрованої у встановленому порядку декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки. Не проведено оцінку (експертизу) протипожежного стану підприємства;

2. під час експлуатації обєкта допускається зниження класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах, а саме: складське приміщення мастила в будівлі цеху ПТОЛ не відокремлене від приміщення іншого призначення протипожежними дверима;

3. з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів здійснено не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (гвинтових, болтових тощо);

4. для загального відключення силової та освітлювальної мережі будівлі насосної не передбачено встановлення апарату відключення (вимикача) поза межею (ззовні) насосної на негорючий стіні (перегородці) або на окремій опорі;

5. у приміщенні насосної допускається встановлення вимикачів, перемикачів на горючій основі (конструкції) без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що повинен вступати за габарити апарата не менше ніж на 0,01 метра;

6. допускається підвішування світильників безпосередньо на струмопровідні проводи та з пошкодженою ізоляцією у приміщенні насосної;

7. підвищення експлуатаційної придатності СПЗ не проводиться відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», зокрема сигнал від приймально-контрольних приладів автоматичної пожежної сигналізації не виведено на пульт централізованого пожежного спостерігання;

8. під час експлуатації об`єкту допускається зниження рівня пожежної безпеки, встановленого законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта, приміщення насосної установки, не обладнано автоматичною системою пожежогасіння, відповідно до вимог ДБН В2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» з підписанням актів (Акт прийняття монтажних робіт, Акт ведення в експлуатацію та перевірки, Акт прийняття);

9. допускається проходження повітряних ліній електропередач та зовнішніх електропроводок над залізничною зливною/наливною естакадою;

10. зменшено нормовані протипожежні відстані між суміжними будинками, спорудами на території складу ПММ, а саме: відстань від наземного резервуару №7 до адміністративної будівлі менше ніж 40м.

В даному акті зазначено 10 порушень з 26 вказаних в адміністративному позові, які позивачу необхідно усунути.

З цих 10 виявлених порушень, було усунуто такі порушення, як п. 2 та п. 3 про що, 03.04.2020 року повідомлено позивача.

Вказаний Акт свідчить про частково усунуті виявлені попередньою перевіркою порушення.

Водночас, з огляду на встановлені порушення, суд дійшов висновку, що подальша експлуатація виробничого підрозділу служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Миколаїв» РФ «Одеська залізниця» експлуатації його будівель, споруд та приміщень, з виявленими порушеннями створює реальну та невідворотну загрозу життю та здоров`ю людей. Не усунення виявлених перевіркою порушень прямою дією впливає на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що може спричинити загрозу життю та здоров`ю людей. Доказів усунення у повному обсязі виявлених під час перевірки порушень, відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно частини 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Відповідно до преамбули Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Частиною 5 статті 4 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності встановлено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

Частиною 7 статті 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначає, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Частина 10 зазначеної статті також передбачає, що у разі якщо обґрунтованість заходів реагування, зазначених у розпорядчих документах щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), відповідно до закону має бути підтверджена адміністративним судом, зазначені в таких документах строки усунення виявлених порушень, застосування до суб`єкта господарювання санкцій обраховуються з дня набрання законної сили постановою адміністративного суду про підтвердження обґрунтованості вжиття заходів реагування.

Наведена норма визначає наступну процедуру реалізації контролюючим органом своїх повноважень. У випадку наявності підстав для застосування одного з таких заходів як: 1) повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), 2) реалізації продукції, 3) виконання робіт, 4) надання послуг, будь-який орган контролю без попереднього прийняття розпорядчого документа безпосередньо звертається до суду із адміністративним позовом, предметом якого є застосування одного з вищенаведених заходів.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та, зокрема рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивачем, який є суб`єктом владних повноважень, витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, не понесено, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (місце проживання: 54003, м. Миколаїв, вул. 2 Екіпажна, 1; ) до Акціонерного товариства Українська залізниця (місцезнаходження: ) про застосування заходів реагування - задовольнити.

Зстосувати захід реагування у сфері державного нагляду (контролю) щодо Акціонерного товариства «Українська залізниця» у вигляді повного зупинення роботи об`єкта виробничого підрозділу служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Миколаїв» РФ «Одеська залізниця» експлуатації його будівель, споруд та приміщень, що розташовано за адресою: вул. Новозаводська, 1К, м. Миколаїв, Миколаївська область, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 02.07.2025 р.

Суддя О.М. Тарасишина