Справа № 420/38090/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/38090/24
Перша інстанція: суддя Радчук А.А.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Бітова А.І.,

Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТОВИЙ КОНТЕЙНЕРНИЙ СЕРВІС» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови,,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2024р. ТОВ «СВІТОВИЙ КОНТЕЙНЕРНИЙ СЕРВІС» звернулося до суду із позовом до Одеської митниці, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500490/2024/000017/2 від 15.08.2024р.;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500490/2024/000127 від 15.08.2024р..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з метою митного оформлення товару, який поставляється за вищевказаним контрактом купівлі-продажу №409697, укладеного 1.07.2024р. між Компанією Seaco SRL (Продавець) та ТОВ «СВІТОВИЙ КОНТЕЙНЕРНИЙ СЕРВІС» (Покупець), декларант подав до Одеської митниці митну декларацію типу «ІМ40ДЕ» №24UA80U8 від 13.08.2024р. та підтверджуючі митну вартість товарів документи на суму 27 225дол.США та обраний метод визначення митної вартості.

За результатами митного оформлення МД митницею прийнято рішення про коригування митної вартості №UA500490/2024/000017/2 від 15.08.2024р. та, як наслідок, оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500490/2024/000127.

Позивач не погоджується із вищевказаним рішенням про коригування митної вартості, вважає його прийнятим без повного та об`єктивного дослідження поданих разом із митною декларацією документів, які у повній мірі підтверджують заявлену митну вартість товарів, без обґрунтування вказаних у рішенні розбіжностей, не відповідає правилам Розділу 3 Митного кодексу України.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500490/2024/000017/2 від 15.08.2024р..

Визнано протиправною та скасовано картку відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500490/2024/000127 від 15.08.2024р..

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь ТОВ «СВІТОВИЙ КОНТЕЙНЕРНИЙ СЕРВІС» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 844,2грн..

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь ТОВ «СВІТОВИЙ КОНТЕЙНЕРНИЙ СЕРВІС» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000грн..

Не погодившись із даним судовим рішенням, Одеська митниця подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару усі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, то відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є неправомірною, а оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що між Компанією Seaco SRL (Продавець) та ТОВ «СВІТОВИЙ КОНТЕЙНЕРНИЙ СЕРВІС» (Покупець) 1.07.2024р. було укладено генеральний договір купівлі-продажу за №409697, відповідно до предмету якого час від часу Продавець може захотіти продати, а Покупець може забажати придбати транспортні контейнери та/або супутнє обладнання, такі продажі повинні укладатися на індивідуальній та постійній основі. Продавець і Покупець (разом «Сторони») погоджуються, що ця Угода («Угода») встановлює загальні положення та умови, на яких мають відбуватися такі продажі обладнання, і що встановлюються конкретні умови кожного окремого продажу в рахунку фактурі (як визначено далі) окремо для кожного продажу.

Відповідно п.1 Контракту №409697, кожного разу, коли Покупець бажає придбати один або більше транспортних контейнерів або предметів пов`язаного обладнання (разом «Обладнання» щодо цього конкретного продажу) відповідно до умов цієї Угоди, Продавець і Покупець повинні узгодити умови рахунку-фактури, специфічного для цього конкретного продажу («Рахунок-фактура» в кожному випадку), в основному за формою, наведеною в Додатку 1 до цієї Угоди. Після виставлення узгодженого Рахунка-фактури Продавець передасть Покупцеві, а Покупець прийме та сплатить Обладнання у специфікаціях, кількості, цінах, місцях та в усіх інших аспектах, як зазначено у відповідному Рахунку-фактурі. Доставка здійснюється відповідно до законодавства України протягом 180 днів.

Пунктом 2 Контракту визначено, що після остаточної оплати всіх грошових коштів щодо відповідного Обладнання за будь-яким рахунком(ами) право власності на Обладнання переходить до Покупця. Відповідальність за втрату або пошкодження Обладнання, а також втрату або пошкодження майна чи вантажу будь-якої особи, а також за тілесні ушкодження (включно зі смертю) будь-якої особи внаслідок володіння, володіння, експлуатації, контролю, використання чи технічного обслуговування. Обладнання переходить до Покупця після доставки або вважається поставкою Обладнання.

Відповідно до п.6 Контракту, після отримання права власності на обладнання Покупець повинен видалити з обладнання за рахунок Покупця всі маркування та написи, що стосуються (a) «Cronos», «IEA», «LPI», «GE», «GE SEACO», «GESEACO». , Seaco (і всі похідні, варіанти, логотипи чи написи префіксів, які містять або посилаються на вищезазначене); і (b) Продавець і право власності Продавця на обладнання (включаючи сертифікат замовника та табличку схвалення конструкції), за винятком того, що відповідно до чинних законів і нормативних актів, якщо Покупець використовує обладнання в міжнародній торгівлі, табличка з умовами безпеки контейнера Продавця залишається на обладнання та Покупець повинен додати свій ідентифікаційний номер після номера Продавця та наклейку типу, який зазвичай використовується на таких табличках, що покриває вищезгадані маркування та літери.

На виконання умов Договору №409697 було виставлено Рахунок-фактуру (інвойс) №11621706 від 3.07.2024р., яким сторони узгодили номенклатуру, ціну та кількість Товару. Так, загальна вартість товару становить 27 225дол.. Інвойсом також визначено, що поставка товару здійснюватиметься на умовах DAP Одеса.

З метою митного оформлення імпортованого товару 13.08.2024р. декларантом позивача до Одеської митниці подано митну декларацію №24UA59U6 на:

- Товар: Контейнери з чорного металу для перевезення товарів загального призначення одним або кількома видами транспорту, бувші у використанні: Контейнери 40-футові рефрижераторні, тип - 40HC, 11 шт.: № CRSU6096140 - 2010 року виробництва (обладнаний холодильною установкою Carrier). № GESU9350940 - 2007 року виробництва (обладнаний холодильною установкою Carrier). № GESU9389310 - 2007 року виробництва (обладнаний холодильною установкою Carrier). № GESU9481560 - 2008 року виробництва (обладнаний холодильною установкою Carrier). № GESU9485118 - 2008 року виробництва (обладнаний холодильною установкою Carrier). № GESU9504748 - 2009 року виробництва (обладнаний холодильною установкою Carrier). № GESU9512208 - 2009 року виробництва (обладнаний холодильною установкою Thermo King). № GESU9525205 - 2009 року виробництва (обладнаний холодильною установкою Carrier). № GESU9526114 - 2008 року виробництва (обладнаний холодильною установкою Carrier). № GESU9529094 - 2009 року виробництва (обладнаний холодильною установкою Carrier). № GESU9531532 - 2009 року виробництва (обладнаний холодильною установкою Carrier). У комплекті, має сліди тривалої експлуатації, множинні корозійні ушкодження зовнішньої поверхні та вм`ятини по корпусу з ушкодженнями та осипанням лакофарбового покриття (сколи, подряпини, вимагає заміни) . Агрегат вимагає ремонту внутрішнього та зовнішнього корпусу контейнера. Необхідно здійснити обслуговування установки (реф.), діагностику електронного обладнання. Агрегат не заправлений фреоном та вимагає зробити заправку фреоном, заміну фільтрів, патрубків та ремонт електронного обладнання. Контейнери-рефрижератори знаходяться у неробочому стані та вимагають додаткових ремонтно-відновлювальних робіт. Втрата якості - 80-85%. Товар цивільного призначення. Не являє собою товари подвійного використання, не можуть бути використані у створенні звичайних видів озброєнь, військової чи спеціальної техніки та створення ракетної зброї.

Митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант надав митному органу разом з митною декларацією наступні документи:

- Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №11621706 від 3.07.2024р.;

- Накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) №31508765 від 15.07.2024р.;

- Накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) №31508766 від 15.07.2024р.;

- Накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) №31508767 від 15.07.2024р.;

- Накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) №31508832 від 21.07.2024р.;

- Накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) №31508833 від 21.07.2024р.;

- Накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) №31508834 від 21.07.2024р.;

- Накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) №31508884 від 21.07.2024р.;

- Накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) №31508923 від 22.07.2024р.;

- Накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) №31508930 від 22.07.2024р.;

- Накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) №31508946 від 24.07.2024р.;

- Накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) №31508967 від 24.07.2024р.;

- Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) №11621706 від 3.07.2024р.;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару №Swift від 3.07.2024р.;

- Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №144/465 від 9.08.2024р.;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №409697 від 1.07.2024р.;

- Договір про надання послуг митного брокера №06/03-1 від 6.03.2019р.;

- Акт технічного стану №060824 від 6.08.2024р.;

- Карти контейнерів від 6.08.2024р.;

- Фото контейнера №CRSU6096140 від 6.08.2024р.;

- Фото контейнера №GESU9350940 від 6.08.2024р.;

- Фото контейнера №GESU9389310 від 6.08.2024р.;

- Фото контейнера №GESU9481560 від 6.08.2024р.;

- Фото контейнера №GESU9485118 від 6.08.2024р.;

- Фото контейнера №GESU9504748 від 6.08.2024р.;

- Фото контейнера №GESU9512208 від 6.08.2024р.;

- Фото контейнера №GESU9525205 від 6.08.2024р.;

- Фото контейнера №GESU9526114 від 6.08.2024р.;

- Фото контейнера №GESU9529094 від 6.08.2024р.;

- Фото контейнера №GESU9531532 від 6.08.2024р..

Під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів митним органом було встановлено, що подані документи містять розбіжності, а саме:

1) у відповідності із ч.5 ст.58 МКУ ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Враховуючи положення п.5 генерального договору від 1.07.2024р. №409697 «Будь-які податки з продажу, передачі, обороту, податки на додану вартість, акцизи чи інші податки, що застосовуються до продажу та доставки Обладнання, несе Покупець. Покупець на вимогу відшкодовує Продавцю будь-які такі податки, мита чи інші збори, сплачені Продавцем.». Отже, відповідні відшкодування у випадку їх сплати повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Для підтвердження заявленої митної вартості надана цінова довідка від 9.08.2024р. за №144/465 складена ФОП ОСОБА_1 . Замовником цінової довідки від 9.08.2024р. №144/465 є ТОВ «СВІТОВИЙ КОНТЕЙНЕРНИЙ СЕРВІС», який є покупцем товару. Розрахунок показника втрати якості, одного із основних показників, який впливає на визначення ринкової вартості товарів, відповідно до зазначеної цінової довідки, здійснено на підставі відомостей щодо технічних оглядів об`єкта оцінки (товарів контейнерів-рефрижераторів), які виконані саме замовником (акт технічного стану від 6.08.2024р. №060824), у діях якого з оцінки та визначення технічного стану товару бракує неупередженості або об`єктивності. Також встановлено, що для застосування методу аналогів продажів (порівняльний підхід) розглянуто обладнання, що пропонується до продажу на відкритому ринку в країні виробника (Китай) та встановлено, що цінова довідка від 9.08.2024р. №144/465 містить посилання на веб-сторінки сайту https:alibaba.com, відомості якого були використані у якості джерела дослідження в усіченому (неповному) вигляді, при цьому інших джерел, крім складених та наданих покупцем, під час дослідження використано не було.

2) враховуючи, що товари, відповідно до наданого інвойсу, поставляються на умовах поставки DAP Odessa, експертом у ціновій довідці від 9.08.2024р. №144/465 не враховано вартість перевезення із країни виробника до місця ввезення на митну території України, а також не враховано ціну на внутрішньому товарному ринку. Отже, зазначені обставини, не дають можливості підтвердити або спростувати факт відповідності досліджуваної ціни товару кон`юнктурі ринку на підставі відомостей, які містяться у ціновій довідці від 9.08.2024р. №144/465.

3) відповідно до відомостей, які містяться у накладних УМВС (СМГС) від 15.07.2024р. №38767, від 21.07.2024р. №508834, 31508884, від 22.07.2024р. №31508923, 31508930, від 24.07.2024р. №31508946, 31508967 власником товарів (контейнерів-рефрижераторів) є лінія MAERSK, що не відповідає наданому інвойсу від 3.07.2024р. відповідно до яких власником (продавцем та бенефіціаром платежів) є SEACO.

З огляду на вищевикладені розбіжності, відсутність всіх відомостей, які підтверджують складові митної вартості товарів, відповідно до ч.3 ст.53 МК України було запропоновано надати (за наявності) протягом 10 календарних днів такі додаткові документи: - виписку з бухгалтерської документації;- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

15.08.2022р. електронними повідомленнями уповноваженою особою (представником) декларанта ФОП ОСОБА_2 , якій діє на підставі договору від 6.03.2019р. №06/03-1, були надіслані лист відправника б.н. від 15.08.2024р. та повідомлення з листом від 15.08.2024р. №15/08, в якому зазначено, що інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару на даний час надати не мають можливості та прохання здійснити митне оформлення на підставі наданих документів.

Таким чином, на думку митного органу, вказані розбіжності усунені не були. Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ.

За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості другорядний: резервний.

Отже, 15.08.2024р. Одеська митниця Державної митної служби України прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500490/2024/000017/2, яким скориговано митну вартість товару за резервним методом.

Митний орган зазначає, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості, з урахуванням року виготовлення: по товару №1 є більшим МД від 23.07.2024 № UA500500/2024/025567 становить 4 354дол.США/шт. (ніж заявлено декларантом 2 475дол.США/шт. ).

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Одеська митниця 15.08.2024р. видала позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500490/2024/000127.

Вважаючи протиправним та необґрунтованим Рішення про коригування митної вартості та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи правомірність прийняття оскаржуваних рішень митного органу, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до п.23,24 ст.4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з ч.1 ст.51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Приписами ч.1,2,3 ст.52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Положеннями ч.3 ст.53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити такі обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.1,2 ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Приписами ч.1 ст.57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

У відповідності до ч.2,3 ст.57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Положеннями ч.9 ст.58 МК України передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню, а отже, враховуючи вищевикладені обставини не було можливим застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору.

Частиною 8 ст.57 МК України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Отже, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено під час апеляційного розгляду справи, що з метою підтвердження заявленої митної вартості товарів позивач подав до відповідача повний пакет документів для підтвердження визначеної ним митної вартості товару, передбачений ст.53 Митного кодексу України.

При цьому, митний орган в оскаржуваному рішенні зазначив, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Проте, судова колегія не погоджується із зазначеними висновками митного органу, виходячи з наступного.

Так, що стосується доводів митного органу щодо цінової довідки від 9.08.2024р. за №144/465, а саме щодо сумнівів в її об`єктивності та повноті, та щодо не врахування вартості перевезення із країни виробника до місця ввезення на митну території України, а також ціни на внутрішньому товарному ринку у ціновій довідці від 9.08.2024р. за №144/465, то судова колегія зазначає наступне.

Цінова довідка, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, не відноситься до документів, які підтверджують митну вартість товару. Отже, з урахуванням того, що цінова довідка це документ, який містить інформацію про рівень цін на певні товари та не є основним документом, який підтверджує митну вартість товарів, зазначена в ньому інформація не може слугувати підставою для витребування додаткових документів.

При цьому, судова колегія зазначає, що основним документом який визначає митну вартість товару є інвойс.

Також, судова колегія звертає увагу на те, що відповідно до Контракту на підставі якого постачались товари, умовами поставки визначено DAP Одеса.

Так, Incoterms визначає DAP як «Поставляється на місце» - продавець доставляє товар, коли товар знаходиться у розпорядженні покупця на транспортних засобах, що прибувають, готових до розвантаження у зазначеному місці призначення. Відповідно до умов DAP, ризик переходить від продавця до покупця з пункту призначення, зазначеного у договорі постачання. Продавець здійснює поставку, коли товар надано у розпорядження покупця на транспортному засобі, що прибув, готовим до розвантаження, у погодженому місці призначення. Усі необхідні юридичні формальності в країні-експортері заповнюються продавцем власним коштом і оплачуються витрати на товар для експорту.

Отже, поставка товару на умовах DAP передбачає, що у вартість товару вже включені витрати на перевезення.

Таким чином, судова колегія вважає, необґрунтованими твердження митного органу стосовно витрат на перевезення.

Що стосується розбіжності найменування власнику товарів (контейнерів-рефрижераторів) у накладних УМВС (СМГС) від 15.07.2024р. №38767, від 21.07.2024р. №508834, 31508884, від 22.07.2024р. №31508923, 31508930, від 24.07.24р. №31508946, 31508967 та в інвойсі від 3.07.24р., то судова колегія враховує пояснення позивача про наявність помилки, щодо зазначення власника контейнерів заявлених до митного оформлення. Наявність помилки підтверджується листом відправника від 15.08.2024р., наданим до матеріалів справи, в якому зазначено, що власником контейнерів є SEACO.

Між тим, митним органом не обґрунтовано, яким чином дане недолік може вплинути на визначення митної вартості товару, дані обставини не є такими, що впливають на числові значення складових митної вартості товарів, а тому не можуть слугувати підставою для коригування митної вартості товарів.

Отже, сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що декларантом надані не всі документи є необґрунтованими. Крім того, будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої ТОВ «СВІТОВИЙ КОНТЕЙНЕРНИЙ СЕРВІС» митної вартості товару під час розгляду справи не встановлено.

При цьому, зазначені митним органом в оскаржуваному рішенні обставини жодним чином не можливо вважати як наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, або наявність ознак не автентичності поданих до митного оформлення документів.

Поряд з цим, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані декларантом для митного оформлення товару. При цьому надані митному органу документи кореспондуються між собою та містять чітку і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги.

Апеляційний суд зазначає, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 20.02.2018р. у справі за №809/1884/16.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що лише у разі встановлення митним органом невідповідності числових значень складових митної вартості товару в документах, які підтверджують митну вартість товарів, митний орган має право вимагати від декларанта надання додаткових документів для встановлення дійсної митної вартості товару.

При цьому, окремі недоліки в оформленні документів не є підставою для не прийняття зазначених документів для підтвердження митної вартості товарів.

Судова колегія зазначає, що у разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган зазначає докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №598).

У даному випадку Одеська митниця, приймаючи рішення про коригування митної вартості товару за резервним методом, не вказала, яким чином митна вартість товарів визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навела порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем частини другої статті 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Застосування відповідачем резервного методу було обумовлено неможливістю застосування митним органом попередніх методів, в тому числі і методу за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів.

У рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань. Між тим, відповідачем вказано лише номер, дату та ціну по митній декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті 55 МК України. Суд зазначає, що копія митної декларації, що була підставою для коригування митної вартості товарів за МД №24UA80U8 від 13.08.2024р., до суду відповідачем не надано.

На підставі викладеного, судова колегія вважає що у відповідача були відсутні достатні та обґрунтовані докази для коригування митної вартості за митним оформленням позивача.

Враховуючи вищевказане, судова колегія вважає, що митним органом протиправно прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500490/2024/000127 та рішення про коригування митної вартості №UA500490/2024/000017/2 від 15.08.2024р., у зв`язку з чим вони належить до скасування.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Що стосується задоволення заяви товариства про стягнення з Одеської митниці на користь ТОВ «СВІТОВИЙ КОНТЕЙНЕРНИЙ СЕРВІС» витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000грн., то судова колегія погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи з того, що вказана справа не відноситься до складних справ, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в матеріалах справи документами, які були достатніми для прийняття рішення по даній справі та не потребували надання учасниками справи додаткових обґрунтувань, пояснень та доказів по справі, а тому, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «СВІТОВИЙ КОНТЕЙНЕРНИЙ СЕРВІС», шляхом визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень митного органу про коригування митної вартості товарів та як наслідок визнання протиправними та скасування оскаржуваної картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.І. Бітов

О.В. Єщенко