Справа № 280/3195/25
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року Справа № 280/3195/25 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - третя особа), в якій позивач просить суд:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 24.03.2025 № 53 в частині відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком № 1 періоди роботи з 25 липня 1991 року по 01 червня 1992 року та 20 вересня 1996 року по 31 березня 2025 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 період його роботи з 25 липня 1991 року по 01 червня 1992 року в ЗСУ № 3 ВАТ «Дніпродомнаремонт», а саме 00 років 10 місяців 08 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 період його роботи з 20 вересня 1996 року по 31 березня 2025 року в ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна», а саме станом на 31.03.2025 - 08 років 08 місяців 01 день.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити, ОСОБА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, з дня звернення із заявою про призначення пенсії.

Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення протиправно не зарахував до пільгового стажу за списком № 1 періоди роботи з 25 липня 1991 року по 01 червня 1992 року та 20 вересня 1996 року по 31 березня 2025 року. Позивач просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 29 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області 13 травня 2025 року надані до суду пояснення третьої особи щодо позову. Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не згодне в повному обсязі з адміністративним позовом. За результатом розгляду документів, доданих до заяви встановлено, що відсутній пільговий стаж за Списком № 1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідно, рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством України. Призначення пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу, суд може лише зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути заяву про призначення пенсії, вказавши на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

На підставі матеріалів справи, суд встановив наступні обставини.

14 березня 2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пільгової пенсії за віком за Списком № 1.

24 березня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області (визначений структурний підрозділ за принципом екстериторіальності) за результатами розгляду заяви позивача прийнято рішення №53 про відмову у призначенні пенсії за віком (список №1) відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність пільгового стажу.

У рішенні про відмову у призначенні пенсії зазначено:

Страховий стаж становить 39 років 00 місяців 08 днів, пільговий стаж по списку 1 - 7 років 4 місяць 2 дні, пільговий стаж по списку 2 - 10 місяців 8 днів.

Не погоджуючись з рішенням відповідача 1 щодо відмови призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 1, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Згідно з п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 р. за №1451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової, тобто до Списку №1 в цьому випадку, зайнятість на таких роботах протягом повного робочого дня, та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця за умовами праці після 21.08.1992 р., а також наявність достатньої кількості пільгового стажу на таких роботах та страхового стажу, і досягнення відповідного віку, встановленого законом.

Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем при зверненні до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах подано трудову книжку серії НОМЕР_1 від 24.07.1991, відповідно до якої позивач працював у спірних періодах:

1) у Запорізькому спеціалізованому управлінні № 3 тресту ВАТ «Дніпродомнаремонт»:

- з 25.07.1991 по 01.06.1992 - монтажник технологічних трубопроводів;

2) у ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна»:

- з 20.09.1996 по 04.11.1999 - завантажувач термічних печей,

- з 05.11.1999 по 08.04.2001 - підручний сталевара електропечі,

- з 29.01.2021 по 30.11.2020 з 21.12.2022 по теперішній час - різальник гарячого металу.

Крім того, позивачем надана до суду довідка ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» про підтвердження наявного стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній №125-132 від 07.04.2025, у якій вказано, що позивач працює повний робочий день з 20.09.1996 та станом на 31.03.2025 року стаж роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 складає 8 років 8 місяців 01 день, з них:

- в калібрувальному цеху з 20.09.1996 по 04.11.1999 - завантажувач термічних печей, виконував роботи за професією - Список №1, розділ III, підрозділ 3а, код 1030300а-12132, стор.32 додатку 1 до наказу про атестацію № 385 від 27.10.1994р.;

- в сталеплавильному цеху №1 (СПЦ 1) з 05.11.1999 по 08.04.2001 - підручний сталевара електропечі виконував роботи за професією - Список №1, розділ III, підрозділ 2а, код 1030200а-16767, стор. 1. додатку 1 до наказу про атестацію № 385 від 27.10.1994 року, стор. 1, додатку 1 до наказу про атестацію № 477 від 28.04.2000р.;

- в прокатному цеху з 29.01.2021 по 30.11.2020, з 21.12.2022 по теперішній час - різальник гарячого металу, виконував роботи за професією - Список №1, розділ III, підрозділ 3, стор. 17 додатку 1 до наказу про атестацію №160 від 02.07.2020р.

Судом встановлено, що довідка такого ж змісту міститься у матеріалах пенсійної справи (довідка ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» від 17.06.2024 №125-232), у якій стаж обчислений по 31.05.2024.

Таким чином, наданими до матеріалів справи документами підтверджується наявність у позивача пільгового стажу за Списком №1 за час роботи у ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна».

Доказів протилежного відповідачем не надано.

Суд звертає увагу, що у оскаржуваному рішенні підстав для неврахування вказаних періодів відповідачем не вказано.

При цьому, відповідно до розрахунку стажу за формою РС-право від 17.03.2025, який наданий до матеріалів справи, позивачу зараховані періоди:

- 25.07.1991 - 31.12.1991 - Список №2,

- 01.01.1992 - 01.06.1992 - Список №2,

- 20.09.1996 - 26.10.1999 - Список №1,

- 28.04.2000 - 08.04.2001 - Список №1,

- 29.01.2021 - 30.11.2022 - Список №1,

- 21.12.2022 - 31.05.2024 - Список №1.

Позивач у позовній заяві зазначає, що період роботи з 25.07.1991 по 01.06.1992 за посадою монтажник технологічних трубопроводів у Запорізькому спеціалізованому управлінні № 3 тресту ВАТ «Дніпродомнаремонт» має бути зарахований до пільгового стажу за Списком №1.

Стосовно зазначеного, суд враховує, що відповідно до рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи від 19 грудня 2024 року №3438, комісія вирішила зарахувати позивачу до пільгового стажу період роботи за Списком №2 монтажником технологічних трубопроводів з 25.07.1991 по 01.06.1992 у Запорізькому спеціалізованому управлінні № 3 тресту ВАТ «Дніпродомнаремонт».

Так, відповідно до поз. 2040100а-14641, підрозділу 1а, розділу ІІІ постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах посада «Монтажники технологічних трубопроводів, зайняті на ремонті металургійного устаткування» міститься у Списках №2.

Суд зазначає, що Списки № 1, 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 1 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині на сторінці 2 позовної заяви позивач наполягає, що постановою Кабінету Міністрів СРСР «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення» від 26 січня 1991 року за № 10, професію позивача «слюсар-ремонтник» було віднесено до Списку № 1, а саме: 10300а-1753а робітники ремонтних служб, зайняті ремонтом обладнання в місяцях його установки на дільницях (робочих місцях) діючих виробництв, де основні робітники ведуть технологічний процес, користуються правом пільгового пенсійного забезпечення по Списку № 1, зокрема, слюсарі-ремонтники (доповнено згідно з постановою Кабінету Міністрів СРСР від 09.08.91 за № 591).

Разом з тим, позивачем необґрунтоване зазначення посади слюсар-ремонтник, оскільки як зазначається позивачем на 1 сторінці позовної заяви та підтверджується матеріалами справи позивач у спірному періоді працював на посаді монтажника технологічних трубопроводів, яка відповідно до вищевказаного віднесена до посад за Списком №2.

Отже, відповідачем при зарахуванні спірного періоду роботи позивача з 25.07.1991 по 01.06.1992 за посадою монтажник технологічних трубопроводів у Запорізькому спеціалізованому управлінні № 3 тресту ВАТ «Дніпродомнаремонт» до пільгового стажу за Списком №2, протиправних дій не допущено.

Як вже вище встановлено судом позивачу зараховані спірні періоди роботи до пільгового стажу за Списком №1 з 20.09.1996 по 26.10.1999, з 28.04.2000 по 08.04.2001, з 29.01.2021 по 30.11.2022, 21.12.2022 - 31.05.2024.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, не зараховані відповідачем періоди роботи до пільгового стажу за Списком 1, які підтверджені наданими до справи вищевказаними документами: з 27.10.1999 по 04.11.1999, з 05.11.1999 по 27.04.2000, з 01.06.2024 по 31.03.2025.

Згідно частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 24.03.2025 № 53, в частині незарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком №1 періодів роботи з 27.10.1999 по 04.11.1999, з 05.11.1999 по 27.04.2000, з 01.06.2024, прийняте без всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих позивачем документів, є протиправним, а отже підлягає скасуванню.

При цьому, суд звертає увагу, що довідка ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» про підтвердження наявного стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній №125-132, яка підтверджує пільговий стаж станом на 31.03.2025, датована 07.04.2025, та відповідно не розглядалась відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення.

Однак, з метою належного захисту прав позивача, з урахуванням відсутності у цій частині заперечень відповідача, суд вважає, за можливе зобов`язати відповідача врахувати пільговий стаж по 31.03.2025.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі №591/5935/17, розглядаючи спір виходила з того, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

Ця мета зазначена також у статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Частиною 4 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання вчинити дії після скасування його адміністративного акту.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2020р. у справі №0940/2394/18.

Верховний Суд в постанові від 10.04.2018 року в справі № 348/2160/15-а (провадження № К/9901/32093/18) дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Як встановлено судом, відповідачем у цій справі не проведено всебічного, повного і об`єктивного розгляду поданої позивачем заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, тому необхідно зобов`язати відповідача, яким прийняте оскаржуване рішення, повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, з урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні, зарахувавши до пільгового страхового стажу періоди роботи з 27.10.1999 по 04.11.1999, з 05.11.1999 по 27.04.2000, з 01.06.2024 по 31.03.2025.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 605,60 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, яким прийняте оскаржуване рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 24.03.2025 № 53, в частині незарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 27.10.1999 по 04.11.1999, з 05.11.1999 по 27.04.2000, з 01.06.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, з урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні, зарахувавши до пільгового страхового стажу періоди роботи з 27.10.1999 по 04.11.1999, з 05.11.1999 по 27.04.2000, з 01.06.2024 по 31.03.2025.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ),

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул.Борисенка Олександра, 7, м. Рівне, 33608; ),

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп.Соборний, буд.158-б, м. Запоріжжя, 69057; ).

Повне судове рішення складено 30.06.2025.

Суддя Б.В. Богатинський