Справа № 380/23661/24
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 рокусправа № 380/23661/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі судді Желік О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео Трейдінг" до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лео Трейдінг" звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської митниці, в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400076/2 від 20.05.2024; № UA209000/2024/400084/2 від 29.05.2024; № UA209000/2024/400085/2 від 30.05.2024; № UA209000/2024/400086/2 від 03.06.2024; № UA209000/2024/400088/2 від 10.06.2024, а також картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2024/000386; №UA209140/2024/000423; №UA209140/2024/000424; № UA209140/2024/000433; № UA209140/2024/000455.

Посилається на те, що при митному оформленні товару, який ввозився на територію України, позивач визначив його митну вартість за основним методом ціною договору (контракту), вказавши її у декларації митної вартості, до якої підприємством було також додано документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару згідно з переліком, визначеним Митним кодексом України (далі МК України). На думку позивача, митний орган безпідставно не визнав заявлену митну вартість та незаконно прийняв рішення про відмову у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товару та коригування його митної вартості, застосувавши резервний метод. Позивач не погоджується із зазначеними в рішенні про коригування митної вартості доводами митного органу та стверджує, що подані підприємством до митного оформлення та додатково на вимогу митного органу документи містять достатньо відомостей, що визначають та підтверджують числові значення складових митної вартості товару. На підставі наведеного вважає, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400076/2 від 20.05.2024; № UA209000/2024/400084/2 від 29.05.2024; № UA209000/2024/400085/2 від 30.05.2024; № UA209000/2024/400086/2 від 03.06.2024; № UA209000/2024/400088/2 від 10.06.2024 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Просить позов задовольнити повністю.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що обов`язок доведення ціни товару лежить на декларанті, і саме декларант має довести, що ним правильно здійснено розрахунки митної вартості, в т.ч. обрано метод визначення митної вартості товару. При цьому митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Вказав, що необхідність витребування документів є передусім способом упевнитися в тому, що декларант правильно визначив митну вартість. У спірному випадку, подані позивачем до митного оформлення документи містили розбіжності та не містили всіх необхідних відомостей для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару; крім того, позивач не надав усі додатково витребувані відповідачем документи, що не дало митному органу можливість підтвердити заявлені складові митної вартості товарів. Зважаючи на викладене, вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400076/2 від 20.05.2024; № UA209000/2024/400084/2 від 29.05.2024; № UA209000/2024/400085/2 від 30.05.2024; № UA209000/2024/400086/2 від 03.06.2024; № UA209000/2024/400088/2 від 10.06.2024 є правомірними і підстав для їх скасування немає. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що У спірних рішеннях митний орган лише вказав номер та дату митних декларацій, на основі яких було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказані рішення обґрунтованими та мотивованими. Таким чином, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішеннях про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. З аналізу декларації МД № UA110130/2024/006062 від 19.03.2024, на підставі якої було здійснено коригування митної вартості товарів, вбачається, що митна вартість товарів визначена за 6, а не за основним методом; характеристики товару, визначені у графі 31 митних декларацій відрізняються. Продавець та отримувач товару є відмінними від позивача та його контрагента, а умови постави DAР, а не FCA. Крім цього, митний орган не здійснював коригувань щодо комерційних умов поставки товарів, хоча контрагенти за декларацією, яку подав позивач, і за декларацією, на підставі якої було здійснено коригування, є різними. З аналізу декларації МД № UA110130/2024/12758 від 03.06.2024, на підставі якої було здійснено коригування митної вартості товарів, вбачається, що митна вартість товарів визначена за 6, а не за основним методом; характеристики товару, визначені у графі 31 митних декларацій відрізняються. Продавець та отримувач товару є відмінними від позивача та його контрагента, а умови постави DAР, а не FCA. Крім цього, митний орган не здійснював коригувань щодо комерційних умов поставки товарів, хоча контрагенти за декларацією, яку подав позивач, і за декларацією, на підставі якої було здійснено коригування, є різними.

Ухвалою судді від 21.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лео Трейдінг» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (), основний вид господарської діяльності згідно з КВЕД: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний).

Між позивачем, як покупцем, та ТОВ «Kapek Kagit Ambalaj Uretim Ithalat Ihracat TIC.LTD.STI» як продавцем, укладено Контракт купівлі-продажу № 202301 від 03.08.2023.

Відповідно до п. 1.1 Договору Протягом терміну дії Контракту Продавець передає у власність Покупцю, а Покупець приймає та оплачує товари, які тут і далі називаються «Товари», відповідно до викладених нижче умов.

У п. 2.1, 2.2 Договору визначено, що ціни на товари встановлені у Доларах США і включають вартість упаковки, пакувальних матеріалів, маркування, навантаження та виконання експортних формальностей у країні Продавця. Загальна вартість товару, що поставляється за цим Контрактом, складається із сум всіх комерційних Інвойсів Продавця.

Згідно з п. 3.2 Договору умови поставки товару: FCA Izmit, якщо інше не зазначено в Специфікації та Проформі Інвойс відповідно до ІНКОТЕРМС-2020.

У п. 4.1 Договору зазначено, що оплата здійснюється банківським переказом на розрахунковий рахунок Продавця згідно з Специфікацією та Проформою Інвойс на кожну партію Товарів. Валюта платежу долари США.

У специфікації № 7 від 29.04.2024 продавець визначив характеристики товару, які постачатимуться вагою 114 тон вартістю 152760 доларів США. Вартість 1 метричної тони товару дорівнює 1340 доларів США.

У комерційній пропозиції № 29/04-1 від 29.04.2024 продавець запропонував ціни 1340 доларів США за 1 тону товару.

У рахунку-проформі № 5 від 29.04.2024 зазначено, що вартість 114 тон товару становить 152760 доларів США. Також у проформі визначено, що 1 метрична тонна коштує 1340 доларів США.

У комерційному інвойсі № KKF028 від 11.05.2024 зазначено, що вартість 22114 кг товару становить 29632,760 доларів США. Вартість 1 кг товару становить 1,340 долари США. Умови поставки: FCA IZMIT. Завод Hayat Kimya. На цю частину партії товару було видано сертифікат походження А1832354. Позивач здійснив передоплату за товар відповідно до рахунку-проформи № 5 від 29.04.2024 на підставі платіжного доручення № 52 на суму 27760,00 доларів США.

Перевезення товару здійснювало ТОВ «Бета-Інвес Логістік» на підставі договору на транспортне обслуговування № 09/06-1 від 09.06.2023. Відповідно до рахунку фактури № СФ-0000430 від 15.05.2024 вартість транспортного перевезення до кордону з Україною становить 105000,00 грн. Страхування вантажу не здійснювалось.

20.05.2024 позивач здійснив поставку й подальше митне оформлення партії товару, де митну вартість ввезеного товару задекларував за основним методом визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту).

20.05.2024 Львівська митниця прийняла до митного оформлення товари та електронну митну декларацію № 24UA19U0.

20.05.2024 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/400076/2. Митницею було застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ) для визначення митної вартості товарів. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №UA110130/2024/006062 від 19.03.2024, де митна вартість товару з схожими характеристиками становила 1.6686 дол.США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2024/000386.

З метою випуску товару у вільний обіг ТОВ «Лео Трейдінг» подало митну декларацію 24UA67U5, згідно з якою різниця митних платежів (ПДВ) становить 36300,81грн.

Під час здійснення митного контролю відповідачем було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення, товаросупровідних документах та встановлено невідповідності у поданих документах, відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення складових митної вартості, а саме:

- відповідно до вимог ЗУ "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 №57-V та ст.6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19травня 1956) у гр.22 та 23 CMR зазначаються підпис та штамп перевізника та відправника товару. У поданій до митного оформлення CMR дані графи не містять підписів перевізника та відправника товару;

- у гр. 20 МД задекларовано умови поставки -EXW Іzmit. Проте, у гр.4 ЦМР зазначено місце завантаження товару BASISKELE-KOCAELI-TURKIYE та у рахунку на оплату витрат на транспортування зазначено, що перевезення здійснювалось за маршрутом м.Коджаелі (Туреччина) Порубне Пустомити. Протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості;

- до митного оформлення надано заявку на перевезення. У документі відсутній підпис та прізвище особи, яка мала би засвідчувати заявку зі сторони виконавця робіт. Узгоджена сторонами заявка є невід`ємною частиною договору на перевезення. Наданий до митного оформлення документ не відповідає таким умовам;

- у розділі 4 «умови оплати» контракту купівлі-продажу №202301 від 03.08.2023 зазначено, що оплата здійснюється (…) згідно із специфікацією та проформою інвойсом на кожну партію товару. До митного оформлення надано специфікацію та рахунок-проформу на суму 152760 дол. США, умови поставки FCA Ізміт;

- платіжну інструкцію видано на суму 27760 дол. США рахунокфактуру видано на суму 29632,76 дол. США, зазначені розбіжності не дають змоги ідентифікувати платіжні документи із даною поставкою;

- за власним бажанням декларантом надано експортну МД країни відправлення (форма Т1- не містить числових значень вартості; та форма ЕХ1- зазначено умови поставки EXW Стамбул, що протирічить даним, вказаним у товаросупровідних документах), та прайс-лист (цінова пропозиція складена на умовах-FCA Ізміт).

У комерційному інвойсі № KKF036 від 24.05.2024 зазначено, що вартість 21912 кг товару становить 29362,080 доларів США. Вартість 1 кг товару становить 1,340 долари США. Умови поставки: FCA IZMIT. Завод Hayat Kimya. Позивач здійснив передоплату за товар відповідно до рахунку-проформи № 5 від 29.04.2024 на підставі платіжного доручення № 55 на суму 75000 доларів США та платіжного доручення № 56 на суму 15000 доларів США.

Перевезення товару здійснювала ФОП ОСОБА_1 на підставі договору № 07/07/2020 від 07.08.2020. Відповідно до рахунку-фактури № 27052024-BR від 27.05.2024 вартість транспортного перевезення до кордону з Україною становить 105000,00 грн. Страхування вантажу не здійснювалось.

29.05.2024 позивач здійснив поставку й подальше митне оформлення партії товару, де митну вартість ввезеного товару задекларував за основним методом визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту).

29.05.2024 Львівська митниця прийняла до митного оформлення товари та електронну митну декларацію № 24UA62U0.

29.05.2024 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/400084/2. Митницею було застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ) для визначення митної вартості товарів. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №UA110130/2024/006062 від 19.03.2024, де митна вартість товару з схожими характеристиками становила 1.6686 дол.США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2024/000423.

З метою випуску товару у вільний обіг ТОВ «Лео Трейдінг» подало митну декларацію 24UA31U5, згідно з якою різниця митних платежів (ПДВ) становить 37172,22 грн.

Під час здійснення митного контролю відповідачем було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення, товаросупровідних документах та встановлено невідповідності у поданих документах, відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення складових митної вартості, а саме:

- у гр. 20 МД задекларовано умови поставки EXW Іzmit. проте, у гр.4 ЦМР та у рахунку на перевезення зазначено місце завантаження товару та маршрут перевезення BASISKELE-KOCAELI-TURKIYE. Протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості;

- узгоджена сторонами заявка є невід`ємною частиною договору на перевезення. До митного оформлення документ наданий не був;

- у розділі 4 «умови оплати» контракту купівлі-продажу №202301 від 03.08.2023 зазначено, що оплата здійснюється (…) згідно із специфікацією та проформою інвойсом на кожну партію товару. До митного оформлення надано специфікацію та рахунок-проформу на суму 152760 дол.США, умови поставки FCA Ізміт; у специфікації зазначено умови оплати-30%/70%, у проформі 100% попередня оплата. До митного оформлення надано платіжні інструкції на суму-75000 та 15000 дол.США відповідно. Рахунокфактуру видано на суму 29632,76 дол.США, зазначені розбіжності не дають змоги ідентифікувати платіжні документи із даною поставкою;

- за власним бажанням декларантом надано експортну МД країни відправлення (форма Т1- не містить числових значень вартості ; та форма ЕХ1- зазначено умови поставки EXW Стамбул, що протирічить даним, вказаним у товаросупровідних документах) та прайс-лист (цінова пропозиція складена на умовах-FCA Ізміт).

У комерційному інвойсі № ККЕ038 від 25.05.2024 зазначено, що вартість 22087 кг товару становить 29596,580 доларів США. Вартість 1 кг товару становить 1,340 долари США. Умови поставки: FCA IZMIT. Завод Hayat Kimya. На цю частину партії товару було видано сертифікат походження А1832354. Позивач здійснив передоплату за товар відповідно до рахунку-проформи № 5 від 29.04.2024 на підставі платіжного доручення № 55 на суму 75000 доларів США та платіжного доручення № 56 на суму 15000 доларів США.

Перевезення товару здійснювало ТОВ «Бета-Інвес Логістік» на підставі договору на транспортне обслуговування № 09/06-1 від 09.06.2023. Відповідно до рахунку фактури №СФ-0000451 від 27.05.2024 вартість транспортного перевезення до кордону з Україною становить 100000,00 грн. Страхування вантажу не здійснювалось.

30.05.2024 позивач здійснив поставку й подальше митне оформлення партії товару, де митну вартість ввезеного товару задекларував за основним методом визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту).

30.05.2024 Львівська митниця прийняла до митного оформлення товари та електронну митну декларацію № 24UA60U0.

30.05.2024 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/400085/2. Митницею було застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ) для визначення митної вартості товарів. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №UA110130/2024/006062 від 19.03.2024, де митна вартість товару з схожими характеристиками становила 1.6686 дол.США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2024/000424.

З метою випуску товару у вільний обіг ТОВ «Лео Трейдінг» подало митну декларацію 24UA42U6, згідно з якою різниця митних платежів (ПДВ) становить 38763,72 грн.

Під час здійснення митного контролю відповідачем було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення, товаросупровідних документах та встановлено невідповідності у поданих документах, відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення складових митної вартості, а саме:

- у гр. 20 МД задекларовано умови поставки -EXW Іzmit. Проте, у гр.4 ЦМР зазначено місце завантаження товару BASISKELE-KOCAELI-TURKIYE та у рахунку на оплату витрат на транспортування зазначено, що перевезення здійснювалось за маршрутом м.Коджаелі (Туреччина) Порубне Пустомити. Протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості;

- узгоджена сторонами заявка є невід`ємною частиною договору на перевезення. До митного оформлення документ наданий не був;

- у розділі 4 «умови оплати» контракту купівлі-продажу №202301 від 03.08.2023 зазначено, що оплата здійснюється (…) згідно із специфікацією та проформою інвойсом на кожну партію товару. До митного оформлення надано специфікацію та рахунок-проформу на суму 152760 дол.США, умови поставки FCA Ізміт; у специфікації зазначено умови оплати-30%/70%, у проформі- 100% попередня оплата. До митного оформлення надано платіжні інструкції на суму-75000 та 15000 дол.США відповідно. Рахунокфактуру видано на суму 29309,82 дол.США, зазначені розбіжності не дають змоги ідентифікувати платіжні документи із даною поставкою;

- за власним бажанням декларантом надано експортну МД країни відправлення (форма Т1- не містить числових значень вартості; та форма ЕХ1- зазначено умови поставки EXW Стамбул, що протирічить даним, вказаним у товаросупровідних документах), та прайс-лист (цінова пропозиція складена на умовах-FCA Ізміт).

У комерційному інвойсі № 037 від 24.05.2024 зазначено, що вартість 21873 кг товару становить 29309,820 доларів США. Вартість 1 кг товару становить 1,340 долари США. Умови поставки: FCA IZMIT. Завод Hayat Kimya. На цю частину партії товару було видано сертифікат походження А1832358. Позивач здійснив передоплату за товар відповідно до рахунку-проформи № 5 від 29.04.2024 на підставі платіжного доручення № 55 на суму 75000 доларів США та платіжного доручення № 56 на суму 15000 доларів США.

Перевезення товару здійснювало ТОВ «Бета-Інвес Логістік» на підставі договору на транспортне обслуговування № 09/06-1 від 09.06.2023. Відповідно до рахунку фактури № СФ-0000450 від 27.05.2024 вартість транспортного перевезення до кордону з Україною становить 100000,00 грн. Страхування вантажу не здійснювалось

03.06.2024 позивач здійснив поставку й подальше митне оформлення партії товару, де митну вартість ввезеного товару задекларував за основним методом визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту).

03.06.2024 Львівська митниця прийняла до митного оформлення товари та електронну митну декларацію № 24UA66U6.

03.06.2024 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/400086/2. Митницею було застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ) для визначення митної вартості товарів. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №UA110130/2024/006062 від 19.03.2024, де митна вартість товару з схожими характеристиками становила 1.6686 дол.США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2024/000433.

З метою випуску товару у вільний обіг ТОВ «Лео Трейдінг» подало митну декларацію 24UA77U7, згідно з якою різниця митних платежів (ПДВ) становить 38272,13 грн.

Під час здійснення митного контролю відповідачем було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення, товаросупровідних документах та встановлено невідповідності у поданих документах, відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення складових митної вартості, а саме:

- відповідно до вимог ЗУ "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 №57-V та ст.6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19травня 1956) у гр.22 та 23 CMR зазначаються підпис та штамп перевізника та відправника товару. У поданій до митного оформлення CMR дані графи не містять підписів перевізника та відправника товару;

- у гр. 20 МД задекларовано умови поставки -EXW Іzmit. Проте, у гр.4 ЦМР зазначено місце завантаження товару BASISKELE-KOCAELI-TURKIYE та у рахунку на оплату витрат на транспортування зазначено, що перевезення здійснювалось за маршрутом м.Коджаелі (Туреччина) Порубне Пустомити. Протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості;

- у рахунку на відшкодування витрат на транспортування є посилання на договір та Заявку. Заявка до митного оформлення не надана;

- у розділі 4 «умови оплати» контракту купівлі-продажу №202301 від 03.08.2023 зазначено, що оплата здійснюється (…) згідно із специфікацією та проформою-інвойсом на кожну партію товару . До митного оформлення надано специфікацію та рахунок-проформу на суму 152760 дол.США, умови поставки FCA Ізміт; платіжні інструкції №55 на суму -75000 дол.США та №56 на суму -15000 дол.США. рахунок фактуру видано на суму 29309,82 дол.США, зазначені розбіжності не дають змоги ідентифікувати платіжні документи із даною поставкою;

- за власним бажанням декларантом надано експортну МД країни відправлення (форма Т1- не містить числових значень вартості; та форма ЕХ1- зазначено умови поставки EXW Стамбул, що протирічить даним, вказаним у товаросупровідних документах), та прайс-лист (цінова пропозиція складена на умовах-FCA Ізміт).

У комерційному інвойсі № KKE039 від 31.05.2024 зазначено, що вартість 22091 кг товару становить 29601,940 доларів США. Вартість 1 кг товару становить 1,340 долари США. Умови поставки: FCA IZMIT. Завод Hayat Kimya. Позивач здійснив доплату за товар відповідно до рахунку-проформи № 5 від 29.04.2024 на підставі платіжного доручення № 60 на суму 30000 доларів США. Згідно з актом звірки від 04.06.2024 № 202301-01 переплата позивача перед продавцем товару становила 29858,76 доларів США.

Перевезення товару здійснювало ТОВ «Бета-Інвес Логістік» на підставі договору на транспортне обслуговування № 09/06-1 від 09.06.2023. Відповідно до рахунку фактури № СФ-0000487 від 04.06.2024 вартість транспортного перевезення до кордону з Україною становить 100000,00 грн. Таким чином, як вартість товару, так і вартість транспортування підтверджується наданими митному органу документами. Страхування вантажу не здійснювалось.

10.06.2024 позивач здійснив поставку й подальше митне оформлення партії товару, де митну вартість ввезеного товару задекларував за основним методом визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту).

10.06.2024 Львівська митниця прийняла до митного оформлення товари та електронну митну декларацію № 24UA51U8.

10.06.2024 Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/400088/2. Митницею було застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ) для визначення митної вартості товарів. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД UA110130/2024/12758 від 03.06.2024, де митна вартість товару з схожими характеристиками становила 1.6686 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2024/000455.

З метою випуску товару у вільний обіг ТОВ «Лео Трейдінг» подало митну декларацію 24UA81U9, згідно з якою різниця митних платежів (ПДВ) становить 38433,57 грн.

Під час здійснення митного контролю відповідачем було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення, товаросупровідних документах та встановлено невідповідності у поданих документах, відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення складових митної вартості, а саме:

- у гр. 20 МД задекларовано умови поставки -EXW Іzmit. Проте, у гр.4 ЦМР та у рахунку на перевезення зазначено місце завантаження товару BASISKELE- KOCAELI TURKIYE та маршрут перевезення -KOCAELI-TURKIYE Сірет Порубне відповідно. Протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості;

- Узгоджена сторонами заявка є невід`ємною частиною договору на перевезення. До митного оформлення документ наданий не був;

- у розділі 4 «умови оплати» контракту купівлі-продажу №202301 від 03.08.2023 зазначено, що оплата здійснюється (…) згідно із специфікацією та проформою-інвойсом на кожну партію товару. До митного оформлення надано специфікацію та рахунок-проформу на суму 152760 дол.США, умови поставки FCA Ізміт; у специфікації зазначено умови оплати-30%/70%, у проформі- 100% попередня оплата. До митного оформлення надано платіжну інструкцію на суму-30000 дол.США. Рахунок фактуру видано на суму 29601,94 дол.США, зазначені розбіжності не дають змоги ідентифікувати платіжні документи із даною поставкою;

- необхідно зазначити, що рахунок про транспортні складений 04.06.2024, проте, відповідно до відміток на товаросупровідних документах (ЦМР) вантаж перетнув кордон 05.06.2024. Тобто на момент складання довідки витрати по доставці вантажу до кордону не могли бути відомі у повному обсязі;

- за власним бажанням декларантом надано експортну мд країни відправлення (форма Т1- не містить числових значень вартості ; та форма ЕХ1- зазначено умови поставки EXW Стамбул, що протирічить даним, вказаним у товаросупровідних документах) та прайс-лист- (цінова пропозиція складена на умовах-FCA Ізміт).

Не погоджуючись із згаданими рішеннями про коригування митної вартості позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Змістом спірних правовідносин є рішення про коригування митної вартості товарів, прийняті Львівською митницею №UA209000/2024/400076/2 від 20.05.2024; №UA209000/2024/400084/2 від 29.05.2024; № UA209000/2024/400085/2 від 30.05.2024; №UA209000/2024/400086/2 від 03.06.2024; № UA209000/2024/400088/2 від 10.06.2024.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення складових митної вартості. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару.

Відповідно до ч.ч.3-4 ст.53 МК України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів.

Декларантом додатково жодних документів не надано (надіслано ті самі документи, що були подані до митного оформлення).

Таким чином, митницею встановлено розбіжності в поданих документах, відсутність належних документів, що підтверджують складові митної вартості.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п.2 ч.6 ст.54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст.53 МК України, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд керується таким.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, з приводу яких виник даний спір, регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до положень п.п.23, 24 ч.1 ст.4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно ст.ст.49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Відповідно до ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч.5 ст.53 МК України).

З аналізу наведених норм вбачається, що положення ст.53 МК України містять вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями ст.318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно зі ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 5 ст.54 МК України передбачено право органу доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч.1 ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування (ч.2 ст.55 МК України).

Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів (ч.5 ст.55 МК України).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.2 та 3 ст.58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Згідно з ч.ч.4, 5 ст.58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним ч.2 ст.53 МК України. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребовування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Водночас повноваження контролюючого органу витребовувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Не надання декларантом витребовуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Неподання декларантом документів, зазначених у ч.ч.2-4 ст.53 МК України, не тягне для нього безумовних негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише в тому разі, коли у митниці будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

При перевірці судом у разі оскарження декларантом рішення про коригування митної вартості підлягають встановленню обставини та відомості, щодо яких у митного органу виникли сумніви, обґрунтованість причин та підстав витребовування додаткових документів, неможливості визначення митної вартості за обраним декларантом методом та поданими й додатково витребовуваними документами.

У вказаному випадку, дослідивши надані позивачем документи, суд дійшов висновку, що у відповідача були в наявності всі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями ч.1 ст. 58 Митного кодексу України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за ціною договору.

Суд звертає увагу на те, що аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що митні органи зобов`язані здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, чітко визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наведені вище положення митного законодавства зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Аналіз наведених вище документів дає підстави зробити висновок про те, що позивач до митного оформлення надав усі обов`язкові документи на підтвердження митної вартості товару, що передбачені ч.2 ст.53 МК України, які дають змогу визначити вартість товару за ціною договору. При цьому, надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових).

Натомість в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів відповідач зазначив, що подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2 та 3 ст.53 МК України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, а також що митним органом встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

Надаючи правову оцінку аргументам відповідача у цій частині, суд виходить з наступного.

Щодо рішення про коригування митної вартості №UA209000/2024/400076/2 від 20.05.2024, суд зазначає таке.

Щодо посилань відповідача в рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400076/2 від 20.05.2024 на те, що відповідно до вимог ЗУ "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 №57-V та ст.6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19травня 1956) у гр.22 та 23 CMR зазначаються підпис та штамп перевізника та відправника товару. У поданій до митного оформлення CMR дані графи не містять підписів перевізника та відправника товару, суд зазначає таке.

Суд зауважує, що згідно до викладеної у постанові від 20.06.2023 у справі №380/1221/20 позиції Верховного Суду у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Відповідно до статті 4 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, складанням вантажної накладної підтверджується договір перевезення.

Таким чином, умови міжнародного перевезення товарів не стосуються та безпосередньо не впливають на ціну товару. У зв`язку з чим, самі по собі недоліки щодо оформлення вантажних накладних (СМR), не є такими, що можуть бути підставою для сумніву щодо правильності визначення митної вартості товарів.

Суд звертає увагу, що відповідачем не доведено, яким чином відсутність цієї інформації впливає на числові значення складових митної вартості товарів.

Відсутність у графі 22 та 23 CMR реквізитів відправника не свідчить про наявність розбіжностей, ознак підробки та не впливає на розмір вартості товарів, заявлений позивачем.

Суд погоджується з позивачем, що вказаний реквізит у CMR не впливає на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, оскільки недоліків щодо кількісних та якісних характеристик товару, вказаного у вантажній накладній, митним органом не виявлено, тому така умова не може бути підставою для коригування митної вартості.

Щодо зауваження відповідача про те, що у гр. 20 МД задекларовано умови поставки -EXW Іzmit. Проте, у гр.4 ЦМР зазначено місце завантаження товару BASISKELE-KOCAELI-TURKIYE та у рахунку на оплату витрат на транспортування зазначено, що перевезення здійснювалось за маршрутом м.Коджаелі (Туреччина) Порубне Пустомити. Протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості, суд зазначає таке.

За умовами EXW Інкотермс 2024, Термін EXW означає, що продавець надає товари на його території або в іншому зазначеному місці (завод, фабрика, склад, тощо).

Суд висновує про те, що задекларовані умови поставки EXW Іzmit, таким чином за умовами договору продавець надає товари у місті Іzmit.

Суд враховує пояснення позивача, що завантаження відбувалося у районі Basiskele Провінції Косаеli - місті Izmit країна Turkiye. Саме тому зазначення в документах таких місць Basiskele Косаеliне суперечить умовам поставки, оскільки такі знаходяться в одній територіальній громаді. Завантаження товару відбувалось на заводі виробника, який і зазначено в комерційному інвойсі.

З огляду на викладене, суд вважає, що вказане зауваження митного органу жодним чином не впливає на числові значення митної вартості товару.

Щодо твердження відповідача про те, що до митного оформлення надано заявку на перевезення. У документі відсутній підпис та прізвище особи, яка мала би засвідчувати заявку зі сторони виконавця робіт. Узгоджена сторонами заявка є невід`ємною частиною договору на перевезення. Наданий до митного оформлення документ не відповідає таким умовам, суд зазначає таке.

Згідно з постановою Верховної Ради України від 19.06.1992 № 2479-ХІІ Україна приєдналась до Конвенції про створення Ради Митного Співробітництва 1950 року.

Рекомендаціями Ради від 16.05.1979 членам Ради та членам Організації Об`єднаних Націй або її спеціалізованим агентствам, митним або економічним Об`єднанням рекомендовано приймати комерційні рахунки, складені у будь-який спосіб, наприклад, методом одноразового запису, у випадках, коли представлення комерційного рахунку потрібне у зв`язку з митним очищенням товарів, а також утриматись від вимоги підпису для митних цілей на комерційних рахунках, представлених на підтвердження декларації на товари.

На дотримання зазначених рекомендацій звертає увагу Європейська економічна комісія ООН (рекомендації СЕК ООН 1982 року № 18 «Заходи щодо спрощення процедур міжнародної торгівлі» та 1983 року №6 «Формуляр-зразок уніфікованого рахунку для міжнародної торгівлі»).

Рекомендацією СЕК ООН 2001 року № 18 «Заходи щодо спрощення процедур міжнародної торгівлі» (переглянутою) пропонується по можливості уникати внесення від руки підписів або еквівалентних їм відміток на паперових документах (наприклад, на рахунках-фактурах).

У постанові від 16.04.2019 у справі № 815/6698/17 Верховний Суд вказав, що відсутність на специфікаціях до контракту печатки фірми-відправника, відсутності печатки та підпису відповідальної особи на інвойсі не вказують на їх недійсність, та не впливають на числові значення складових митної вартості товарів.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що згідно з листом Державної митної служби від 01.03.2011 № 11/3- 10.10/3339-ЕП роз`яснено, що у міжнародній практиці допускається застосування навіть рахунків (іnvoice) без підпису особи, рахунки (іnvoice), складені нерезидентами, що подаються під час здійснення митного контролю й оформлення товарів, можуть не містити підпису та відсутність підпису на поданому для здійснення митного контролю й оформлення товарів рахунку (іnvoice), складеному нерезидентом, не є підставою для відмови в митному оформленні товарів.

Затвердженої форми заявок та вимог щодо їх заповнення законодавством України не передбачено. Разом з тим, при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості орган доходів і зборів має впевнитись, що комерційний інвойс можна ідентифікувати з поставкою оцінюваного товару та він містить відомості, які підтверджують відомості щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті.

У спірному випадку, позивач надав заявку на перевезення, що містила всю необхідну інформацію для підтвердження числових даних, заявленої митної вартості.

З огляду на викладене, суд вважає, що вказане зауваження митного органу жодним чином не впливає на числові значення митної вартості товару.

Щодо зауваження відповідача про те, що у розділі 4 «умови оплати» контракту купівлі-продажу №202301 від 03.08.2023 зазначено, що оплата здійснюється (…) згідно із специфікацією та проформою інвойсом на кожну партію товару. До митного оформлення надано специфікацію та рахунок-проформу на суму 152760 дол. США, умови поставки FCA Ізміт, а платіжну інструкцію видано на суму 27760 дол. США рахунокфактуру видано на суму 29632,76 дол. США, зазначені розбіжності не дають змоги ідентифікувати платіжні документи із даною поставкою, суд зазначає таке.

Як встановив суд, у комерційному інвойсі № KKF028 від 11.05.2024 зазначено, що вартість 22114 кг товару становить 29632,760 доларів США. Вартість 1 кг товару становить 1,340 долари США. Умови поставки: FCA IZMIT. Завод Hayat Kimya. На цю частину партії товару було видано сертифікат походження А1832354. Позивач здійснив передоплату за товар відповідно до рахунку-проформи № 5 від 29.04.2024 на підставі платіжного доручення № 52 на суму 27760,00 доларів США.

Отже, позивач здійснив передоплату за партію товару відповідно до інвойсів, що підтверджується платіжними дорученнями. Водночас фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка), не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом.

Щодо твердження відповідача про те, що за власним бажанням декларантом надано експортну МД країни відправлення (форма Т1- не містить числових значень вартості; та форма ЕХ1- зазначено умови поставки EXW Стамбул, що протирічить даним, вказаним у товаросупровідних документах), та прайс-лист (цінова пропозиція складена на умовах-FCA Ізміт), суд зазначає таке.

Так, митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням.

Крім того, згідно з пунктом 7 частини третьої статті 53 МК України копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Більше того, позивач не може впливати на заповнення експортної декларації і тому подає її митниці в такому вигляді, в якому отримує від відправника.

Експортна декларація - це митний документ, що підтверджує експорт товарів, законність вивезення продукції з країни-експортера і ввезення в країну-імпортер. При цьому, Покупець не несе відповідальності за правильність внесення відомостей в декларації країни відправлення.

З огляду на викладене, суд вважає, що вказане зауваження митного органу жодним чином не впливає на числові значення митної вартості товару.

Щодо рішення про коригування митної вартості № UA209000/2024/400084/2 від 29.05.2024, суд зазначає таке.

Щодо посилань відповідача в рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400084/2 від 29.05.2024 на те, що у гр. 20 МД задекларовано умови поставки -EXW Іzmit. Проте, у гр.4 ЦМР зазначено місце завантаження товару BASISKELE-KOCAELI-TURKIYE та у рахунку на оплату витрат на транспортування зазначено, що перевезення здійснювалось за маршрутом м.Коджаелі (Туреччина) Порубне Пустомити. Протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості, суд зазначає таке.

За умовами EXW Інкотермс 2024, Термін EXW означає, що продавець надає товари на його території або в іншому зазначеному місці (завод, фабрика, склад, тощо).

Суд висновує про те, що задекларовані умови поставки EXW Іzmit, таким чином за умовами договору продавець надає товари у місті Іzmit.

Суд враховує пояснення позивача, що завантаження відбувалося у районі Basiskele Провінції Косаеli - місті Izmit країна Turkiye. Саме тому зазначення в документах таких місць Basiskele Косаеliне суперечить умовам поставки, оскільки такі знаходяться в одній територіальній громаді. Завантаження товару відбувалось на заводі виробника, який і зазначено в комерційному інвойсі.

З огляду на викладене, суд вважає, що вказане зауваження митного органу жодним чином не впливає на числові значення митної вартості товару.

Щодо твердження відповідача про те, що узгоджена сторонами заявка є невід`ємною частиною договору на перевезення. До митного оформлення документ наданий не був, суд зазначає таке.

Суд критично оцінює доводи відповідача, відповідно до яких, ненадання декларантом заявки, не дає можливості здійснити митному органу контроль правильності визначення митної вартості товару шляхом перевірки відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, з огляду на те, що відсутні відомості про узгоджену кількість та ціну, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що стаття 53 МК України визначає перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості. Серед зазначеного переліку немає заявки. При цьому, згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, замовлення/заявка не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару. Замовлення/заявка не має вплив на числові визначення митної вартості.

За наведеного, суд вважає, що описане відповідачем зауваження жодним чином не стосуються неможливості визнання задекларованої митної вартості.

Щодо зауваження відповідача про те, що у розділі 4 «умови оплати» контракту купівлі-продажу №202301 від 03.08.2023 зазначено, що оплата здійснюється (…) згідно із специфікацією та проформою інвойсом на кожну партію товару. До митного оформлення надано специфікацію та рахунок-проформу на суму 152760 дол.США, умови поставки FCA Ізміт; у специфікації зазначено умови оплати-30%/70%, у проформі 100% попередня оплата. До митного оформлення надано платіжні інструкції на суму-75000 та 15000 дол.США відповідно. Рахунокфактуру видано на суму 29632,76 дол.США, зазначені розбіжності не дають змоги ідентифікувати платіжні документи із даною поставкою, суд зазначає таке.

Як встановив суд, у комерційному інвойсі № KKF036 від 24.05.2024 року зазначено, що вартість 21912 кг товару становить 29362,080 доларів США. Вартість 1 кг товару становить 1,340 долари США. Умови поставки: FCA IZMIT. Завод Hayat Kimya. Позивач здійснив передоплату за товар відповідно до рахунку-проформи № 5 від 29.04.2024 на підставі платіжного доручення № 55 на суму 75000 доларів США та платіжного доручення № 56 на суму 15000 доларів США.

Отже, позивач здійснив передоплату за партію товару відповідно до інвойсів, що підтверджується платіжними дорученнями. Водночас фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка), не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом.

Щодо твердження відповідача про те, що за власним бажанням декларантом надано експортну МД країни відправлення (форма Т1- не містить числових значень вартості; та форма ЕХ1- зазначено умови поставки EXW Стамбул, що протирічить даним, вказаним у товаросупровідних документах), та прайс-лист (цінова пропозиція складена на умовах-FCA Ізміт), суд зазначає таке.

Так, митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням.

Крім того, згідно з пунктом 7 частини третьої статті 53 МК України копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Більше того, позивач не може впливати на заповнення експортної декларації і тому подає її митниці в такому вигляді, в якому отримує від відправника.

Експортна декларація - це митний документ, що підтверджує експорт товарів, законність вивезення продукції з країни-експортера і ввезення в країну-імпортер. При цьому, Покупець не несе відповідальності за правильність внесення відомостей в декларації країни відправлення.

З огляду на викладене, суд вважає, що вказане зауваження митного органу жодним чином не впливає на числові значення митної вартості товару.

Щодо рішення про коригування митної вартості № UA209000/2024/400085/2 від 30.05.2024, суд зазначає таке.

Щодо посилань відповідача в рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400085/2 від 30.05.2024 на те, що у гр. 20 МД задекларовано умови поставки -EXW Іzmit. Проте, у гр.4 ЦМР зазначено місце завантаження товару BASISKELE-KOCAELI-TURKIYE та у рахунку на оплату витрат на транспортування зазначено, що перевезення здійснювалось за маршрутом м.Коджаелі (Туреччина) Порубне Пустомити. Протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості, суд зазначає таке.

За умовами EXW Інкотермс 2024, Термін EXW означає, що продавець надає товари на його території або в іншому зазначеному місці (завод, фабрика, склад, тощо).

Суд висновує про те, що задекларовані умови поставки EXW Іzmit, таким чином за умовами договору продавець надає товари у місті Іzmit.

Суд враховує пояснення позивача, що завантаження відбувалося у районі Basiskele Провінції Косаеli - місті Izmit країна Turkiye. Саме тому зазначення в документах таких місць Basiskele Косаеliне суперечить умовам поставки, оскільки такі знаходяться в одній територіальній громаді. Завантаження товару відбувалось на заводі виробника, який і зазначено в комерційному інвойсі.

З огляду на викладене, суд вважає, що вказане зауваження митного органу жодним чином не впливає на числові значення митної вартості товару.

Щодо твердження відповідача про те, що узгоджена сторонами заявка є невід`ємною частиною договору на перевезення. До митного оформлення документ наданий не був, суд зазначає таке.

Суд критично оцінює доводи відповідача, відповідно до яких, ненадання декларантом заявки, не дає можливості здійснити митному органу контроль правильності визначення митної вартості товару шляхом перевірки відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, з огляду на те, що відсутні відомості про узгоджену кількість та ціну, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що стаття 53 МК України визначає перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості. Серед зазначеного переліку немає заявки. При цьому, згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, замовлення/заявка не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару. Замовлення/заявка не має вплив на числові визначення митної вартості.

За наведеного, суд вважає, що описане відповідачем зауваження жодним чином не стосуються неможливості визнання задекларованої митної вартості.

Щодо зауваження відповідача про те, що у розділі 4 «умови оплати» контракту купівлі-продажу №202301 від 03.08.2023 зазначено, що оплата здійснюється (…) згідно із специфікацією та проформою інвойсом на кожну партію товару. До митного оформлення надано специфікацію та рахунок-проформу на суму 152760 дол.США, умови поставки FCA Ізміт; у специфікації зазначено умови оплати-30%/70%, у проформі- 100% попередня оплата. До митного оформлення надано платіжні інструкції на суму-75000 та 15000 дол.США відповідно. Рахунок фактуру видано на суму 29309,82 дол.США, зазначені розбіжності не дають змоги ідентифікувати платіжні документи із даною поставкою, суд зазначає таке.

Як встановив суд, у комерційному інвойсі № ККЕ038 від 25.05.2024 року зазначено, що вартість 22087 кг товару становить 29596,580 доларів США. Вартість 1 кг товару становить 1,340 долари США. Умови поставки: FCA IZMIT. Завод Hayat Kimya. На цю частину партії товару було видано сертифікат походження А1832354. Позивач здійснив передоплату за товар відповідно до рахунку-проформи № 5 від 29.04.2024 на підставі платіжного доручення № 55 на суму 75000 доларів США та платіжного доручення № 56 на суму 15000 доларів США.

Отже, позивач здійснив передоплату за партію товару відповідно до інвойсів, що підтверджується платіжними дорученнями. Водночас фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка), не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом.

Щодо твердження відповідача про те, що за власним бажанням декларантом надано експортну МД країни відправлення (форма Т1- не містить числових значень вартості; та форма ЕХ1- зазначено умови поставки EXW Стамбул, що протирічить даним, вказаним у товаросупровідних документах), та прайс-лист (цінова пропозиція складена на умовах-FCA Ізміт), суд зазначає таке.

Так, митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням.

Крім того, згідно з пунктом 7 частини третьої статті 53 МК України копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Більше того, позивач не може впливати на заповнення експортної декларації і тому подає її митниці в такому вигляді, в якому отримує від відправника.

Експортна декларація - це митний документ, що підтверджує експорт товарів, законність вивезення продукції з країни-експортера і ввезення в країну-імпортер. При цьому, Покупець не несе відповідальності за правильність внесення відомостей в декларації країни відправлення.

З огляду на викладене, суд вважає, що вказане зауваження митного органу жодним чином не впливає на числові значення митної вартості товару.

Щодо рішення про коригування митної вартості № UA209000/2024/400086/2 від 03.06.2024, суд зазначає таке.

Щодо посилань відповідача в рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400086/2 від 03.06.2024 те, що відповідно до вимог ЗУ "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 №57-V та ст.6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19травня 1956) у гр.22 та 23 CMR зазначаються підпис та штамп перевізника та відправника товару. У поданій до митного оформлення CMR дані графи не містять підписів перевізника та відправника товару, суд зазначає таке.

Суд зауважує, що згідно до викладеної у постанові від 20.06.2023 у справі №380/1221/20 позиції Верховного Суду у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Відповідно до статті 4 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, складанням вантажної накладної підтверджується договір перевезення.

Таким чином, умови міжнародного перевезення товарів не стосуються та безпосередньо не впливають на ціну товару. У зв`язку з чим, самі по собі недоліки щодо оформлення вантажних накладних (СМR), не є такими, що можуть бути підставою для сумніву щодо правильності визначення митної вартості товарів.

Суд звертає увагу, що відповідачем не доведено, яким чином відсутність цієї інформації впливає на числові значення складових митної вартості товарів.

Відсутність у графі 22 та 23 CMR реквізитів відправника не свідчить про наявність розбіжностей, ознак підробки та не впливає на розмір вартості товарів, заявлений позивачем.

Суд погоджується з позивачем, що вказаний реквізит у CMR не впливає на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, оскільки недоліків щодо кількісних та якісних характеристик товару, вказаного у вантажній накладній, митним органом не виявлено, тому така умова не може бути підставою для коригування митної вартості.

Щодо зауваження відповідача про те, що у гр. 20 МД задекларовано умови поставки -EXW Іzmit. Проте, у гр.4 ЦМР зазначено місце завантаження товару BASISKELE-KOCAELI-TURKIYE та у рахунку на оплату витрат на транспортування зазначено, що перевезення здійснювалось за маршрутом м.Коджаелі (Туреччина) Порубне Пустомити. Протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості, суд зазначає таке.

За умовами EXW Інкотермс 2024, Термін EXW означає, що продавець надає товари на його території або в іншому зазначеному місці (завод, фабрика, склад, тощо).

Суд висновує про те, що задекларовані умови поставки EXW Іzmit, таким чином за умовами договору продавець надає товари у місті Іzmit.

Суд враховує пояснення позивача, що завантаження відбувалося у районі Basiskele Провінції Косаеli - місті Izmit країна Turkiye. Саме тому зазначення в документах таких місць Basiskele Косаеliне суперечить умовам поставки, оскільки такі знаходяться в одній територіальній громаді. Завантаження товару відбувалось на заводі виробника, який і зазначено в комерційному інвойсі.

З огляду на викладене, суд вважає, що вказане зауваження митного органу жодним чином не впливає на числові значення митної вартості товару.

Щодо твердження відповідача про те, що у рахунку на відшкодування витрат на транспортування є посилання на договір та Заявку. Заявка до митного оформлення не надана, суд зазначає таке.

Суд критично оцінює доводи відповідача, відповідно до яких, ненадання декларантом заявки, не дає можливості здійснити митному органу контроль правильності визначення митної вартості товару шляхом перевірки відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, з огляду на те, що відсутні відомості про узгоджену кількість та ціну, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що стаття 53 МК України визначає перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості. Серед зазначеного переліку немає заявки. При цьому, згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, замовлення/заявка не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару. Замовлення/заявка не має вплив на числові визначення митної вартості.

За наведеного, суд вважає, що описане відповідачем зауваження жодним чином не стосуються неможливості визнання задекларованої митної вартості.

Щодо зауваження відповідача про те, що у розділі 4 «умови оплати» контракту купівлі-продажу №202301 від 03.08.2023 зазначено, що оплата здійснюється (…) згідно із специфікацією та проформою-інвойсом на кожну партію товару. До митного оформлення надано специфікацію та рахунок-проформу на суму 152760 дол.США, умови поставки FCA Ізміт; платіжні інструкції №55 на суму -75000 дол.США та №56 на суму -15000 дол.США. рахунок фактуру видано на суму 29309,82 дол.США, зазначені розбіжності не дають змоги ідентифікувати платіжні документи із даною поставкою, суд зазначає таке.

Як встановив суд, у комерційному інвойсі № 037 від 24.05.2024 зазначено, що вартість 21873 кг товару становить 29309,820 доларів США. Вартість 1 кг товару становить 1,340 долари США. Умови поставки: FCA IZMIT. Завод Hayat Kimya. На цю частину партії товару було видано сертифікат походження А1832358. Позивач здійснив передоплату за товар відповідно до рахунку-проформи № 5 від 29.04.2024 на підставі платіжного доручення № 55 на суму 75000 доларів США та платіжного доручення № 56 на суму 15000 доларів США.

Отже, позивач здійснив передоплату за партію товару відповідно до інвойсів, що підтверджується платіжними дорученнями. Водночас фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка), не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом.

Щодо твердження відповідача про те, що за власним бажанням декларантом надано експортну МД країни відправлення (форма Т1- не містить числових значень вартості; та форма ЕХ1- зазначено умови поставки EXW Стамбул, що протирічить даним, вказаним у товаросупровідних документах), та прайс-лист (цінова пропозиція складена на умовах-FCA Ізміт), суд зазначає таке.

Так, митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням.

Крім того, згідно з пунктом 7 частини третьої статті 53 МК України копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Більше того, позивач не може впливати на заповнення експортної декларації і тому подає її митниці в такому вигляді, в якому отримує від відправника.

Експортна декларація - це митний документ, що підтверджує експорт товарів, законність вивезення продукції з країни-експортера і ввезення в країну-імпортер. При цьому, Покупець не несе відповідальності за правильність внесення відомостей в декларації країни відправлення.

З огляду на викладене, суд вважає, що вказане зауваження митного органу жодним чином не впливає на числові значення митної вартості товару.

Щодо рішення про коригування митної вартості № UA209000/2024/400088/2 від 10.06.2024, суд зазначає таке.

Щодо посилань відповідача в рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400088/2 від 10.06.2024 на те, що у гр. 20 МД задекларовано умови поставки -EXW Іzmit. Проте, у гр.4 ЦМР зазначено місце завантаження товару BASISKELE-KOCAELI-TURKIYE та у рахунку на оплату витрат на транспортування зазначено, що перевезення здійснювалось за маршрутом м.Коджаелі (Туреччина) Порубне Пустомити. Протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості, суд зазначає таке.

За умовами EXW Інкотермс 2024, Термін EXW означає, що продавець надає товари на його території або в іншому зазначеному місці (завод, фабрика, склад, тощо).

Суд висновує про те, що задекларовані умови поставки EXW Іzmit, таким чином за умовами договору продавець надає товари у місті Іzmit.

Суд враховує пояснення позивача, що завантаження відбувалося у районі Basiskele Провінції Косаеli - місті Izmit країна Turkiye. Саме тому зазначення в документах таких місць Basiskele Косаеliне суперечить умовам поставки, оскільки такі знаходяться в одній територіальній громаді. Завантаження товару відбувалось на заводі виробника, який і зазначено в комерційному інвойсі.

З огляду на викладене, суд вважає, що вказане зауваження митного органу жодним чином не впливає на числові значення митної вартості товару.

Щодо твердження відповідача про те, що узгоджена сторонами заявка є невід`ємною частиною договору на перевезення. До митного оформлення документ наданий не був, суд зазначає таке.

Суд критично оцінює доводи відповідача, відповідно до яких, ненадання декларантом заявки, не дає можливості здійснити митному органу контроль правильності визначення митної вартості товару шляхом перевірки відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, з огляду на те, що відсутні відомості про узгоджену кількість та ціну, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що стаття 53 МК України визначає перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості. Серед зазначеного переліку немає заявки. При цьому, згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, замовлення/заявка не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару. Замовлення/заявка не має вплив на числові визначення митної вартості.

За наведеного, суд вважає, що описане відповідачем зауваження жодним чином не стосуються неможливості визнання задекларованої митної вартості.

Щодо зауваження відповідача про те, що у розділі 4 «умови оплати» контракту купівлі-продажу №202301 від 03.08.2023 зазначено, що оплата здійснюється (…) згідно із специфікацією та проформою-інвойсом на кожну партію товару. До митного оформлення надано специфікацію та рахунок-проформу на суму 152760 дол.США, умови поставки FCA Ізміт; у специфікації зазначено умови оплати-30%/70%, у проформі- 100% попередня оплата. До митного оформлення надано платіжну інструкцію на суму-30000 дол.США. Рахунок фактуру видано на суму 29601,94 дол.США, зазначені розбіжності не дають змоги ідентифікувати платіжні документи із даною поставкою, суд зазначає таке.

Як встановив суд, у комерційному інвойсі № KKE039 від 31.05.2024 зазначено, що вартість 22091 кг товару становить 29601,940 доларів США. Вартість 1 кг товару становить 1,340 долари США. Умови поставки: FCA IZMIT. Завод Hayat Kimya. Позивач здійснив доплату за товар відповідно до рахунку-проформи № 5 від 29.04.2024 на підставі платіжного доручення № 60 на суму 30000 доларів США. Згідно з актом звірки від 04.06.2024 № 202301-01 переплата позивача перед продавцем товару становила 29858,76 доларів США.

Отже, позивач здійснив передоплату за партію товару відповідно до інвойсів, що підтверджується платіжними дорученнями. Водночас фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка), не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом.

Щодо зауваження відповідача про те, що рахунок про транспортні складений 04.06.2024, проте, відповідно до відміток на товаросупровідних документах (ЦМР) вантаж перетнув кордон 05.06.2024. Тобто на момент складання довідки витрати по доставці вантажу до кордону не могли бути відомі у повному обсязі, суд зазначає таке.

Суд зазначає, що обґрунтування відповідача про те, що на момент виставлення рахунку, витрати на транспортування не були відомі у повному обсязі, оскільки рахунок на оплату датований за день до того, як вантаж перетнув кордон, не є підставою для коригування митної вартості з тих мотивів, що такі не впливають на числове значення митної вартості та не спростовують вартість міжнародних транспортно-експедиційних послуг вказану у рахунку на оплату від 04.06.2024.

Перевезення товару здійснювало ТОВ «Бета-Інвес Логістік» на підставі договору на транспортне обслуговування № 09/06-1 від 09.06.2023. Відповідно до рахунку фактури №СФ-0000487 від 04.06.2024 вартість транспортного перевезення до кордону з Україною становить 100000,00 грн. Страхування вантажу не здійснювалось

Так, експедитор, прийнявши товар до перевезення фактично розпочав перевезення та визначив які витрати він понесе, зважаючи на обсяг перевезення, потенційні витрати та прибутки, сформував рахунок та довідку, який надав замовнику.

Щодо твердження відповідача про те, що за власним бажанням декларантом надано експортну МД країни відправлення (форма Т1- не містить числових значень вартості; та форма ЕХ1- зазначено умови поставки EXW Стамбул, що протирічить даним, вказаним у товаросупровідних документах), та прайс-лист (цінова пропозиція складена на умовах-FCA Ізміт), суд зазначає таке.

Так, митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням.

Крім того, згідно з пунктом 7 частини третьої статті 53 МК України копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Більше того, позивач не може впливати на заповнення експортної декларації і тому подає її митниці в такому вигляді, в якому отримує від відправника.

Експортна декларація - це митний документ, що підтверджує експорт товарів, законність вивезення продукції з країни-експортера і ввезення в країну-імпортер. При цьому, Покупець не несе відповідальності за правильність внесення відомостей в декларації країни відправлення.

З огляду на викладене, суд вважає, що вказане зауваження митного органу жодним чином не впливає на числові значення митної вартості товару.

Беручи до уваги те, що оскаржуване рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400076/2 від 20.05.2024; № UA209000/2024/400084/2 від 29.05.2024; № UA209000/2024/400085/2 від 30.05.2024; № UA209000/2024/400086/2 від 03.06.2024; № UA209000/2024/400088/2 від 10.06.2024 є правовими актами індивідуальної дії, суд констатує невідповідність таких рішень критеріям чіткості та зрозумілості, що породжує їх неоднозначне трактування, а тому такі рішення належить визнати протиправними та скасувати.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, то суд вказує, що у постанові від 23.07.2021 у справі №820/3979/17 Верховний Суд зазначив, що: «Оскільки оскаржена в судовому порядку картка відмови носить похідний характер від прийнятих рішень про коригування митної вартості, вимогу про визнання її протиправною правомірно визнано судами обґрунтованою».

Відтак, беручи до уваги вказані висновки, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2024/000386; №UA209140/2024/000423; №UA209140/2024/000424; № UA209140/2024/000433; № UA209140/2024/000455 також є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу до матеріалів справи надано Договір про надання правової допомоги № 01/29/11 від 29.11.2023, Додаток №19 від 18.11.2024 до Договору про надання правової допомоги №01/29/11 від 29.11.2023, Акт наданих послуг від 27.12.2024, Рахунок від 27.12.2024.

Відповідач надав до суду заперечення щодо понесених судових витрат, де зазначив, що Предмет спору у даній категорії справи не є складним, містить один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складеність процесуальних документів не є важкими. В той же час, у позовній заяві містяться загальні обґрунтування та посилання на норми закону без надання аналізу щодо того, як такі норми, на думку позивача, мають застосовуватись до правовідносин, що склались у даній справі. Тобто наведена адвокатом позивача у позовній заяві позиція є універсальною, висновки щодо застосування норм права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин фактично взяті із судової практики Верховного Суду, на яку посилається позивач у позовній заяві та може бути використана й у інших справах практично без внесення змін до відповідних процесуальних документів. Більше того, на розгляді у Львівському окружному адміністративному суді слухалось більше 30-ти справ за аналогічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лео Трейдінг» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів. Текст позовної заяви у даній справі містить однакові положення із позовними заявами в частині нормативно-правового регулювання спірних правовідносин. Тобто, наявність на супроводженні ще однієї справи за позовом того ж самого відповідача значно спрощує процес підготовки позовної заяви.

Суд звертає увагу, що при встановленні розміру гонорару за надання професійної правничої допомоги враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача задоволено, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 26 червня 2019 року при розгляді справи №200/14113/18-а.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, суд вважає, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу від попередньо заявленої суми.

Таким чином, суд висновує, що обґрунтованим, об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності, є визначення вартості послуг адвоката у сумі 2000,00 грн, саме ця сума судових витрат на правничу допомогу адвоката підлягає присудженню на користь позивача.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Щодо судового збору, то згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такий відшкодовується позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 139, 72-77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400076/2 від 20.05.2024; №UA209000/2024/400084/2 від 29.05.2024; № UA209000/2024/400085/2 від 30.05.2024; №UA209000/2024/400086/2 від 03.06.2024; № UA209000/2024/400088/2 від 10.06.2024.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2024/000386; № UA209140/2024/000423; № UA209140/2024/000424; №UA209140/2024/000433; № UA209140/2024/000455.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці Державної митної служби України (код ЄДРПОУ ВП 43971343) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лео Трейдінг» () судовий збір в сумі 2422 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лео Трейдінг» () 2000,00 (дві тисячі) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Желік О.М.