Справа № 280/8577/23
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ВСТАНОВЛЕННЯ СУДОВОГО КОНТРОЛЮ ЗА ВИКОНАННЯМ СУДОВОГО РІШЕННЯ

02 липня 2025 рокуСправа № 280/8577/23 м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2024 у справі №280/8577/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім ям під час дії воєнного стану» за жовтень 2022 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за жовтень 2022 року, в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили 13.02.2024 та 25.04.2024 у справі видано виконавчий лист.

25.06.2025 до суду надійшла заява позивача, подана в порядку, передбаченому статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій позивач просить суд:

- встановити судовий контроль за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року у справі №280/8577/23;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати до Запорізького окружного адміністративного суду письмовий звіт про виконання зазначеного судового рішення визначений судом строк.

Заява обґрунтована тим, що станом на дату подання заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі №280/8577/23 жодного підтвердження виконання рішення суду не надано. Також, незважаючи на відкриття виконавчого провадження, відповідачем не виконано рішення суду.

Ухвалою суду від 25.06.2025 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 11.01.2024 у справі №280/8577/23, призначено заяву до судового розгляду без виклику учасників справи в порядку письмового провадження; запропоновано відповідачу у строк до 02.07.2025 висловити свою позицію з питань, викладених у заяві про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

26.06.2025 до суду надійшли пояснення Військової частини НОМЕР_1 , в яких зазначено, що відповідач подав відповідний розрахунок потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення до начальника забезпечувального органу, за серпень 2024 року. У даному розрахунку наявне прізвище позивача ОСОБА_1 . Згідно листа від 14 серпня 2024 року №8770 зазначено, що фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 було надіслано заявку-розрахунок на виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800, подано повний пакет документів по справі №280/8577/23 від 11.01.2024 року за позовом ОСОБА_1 . У разі надходження коштів на КЕКВ 2800 за позовом ОСОБА_1 , фінансово-економічна служба військової частини НОМЕР_1 здійснить виплату на його картковий рахунок, за умови надання реквізитів. На сьогоднішній день, асигнувань для виконання вищевказаного рішення суду не надходило. Отже, у зв`язку з відсутністю фінансування у Військовій частині НОМЕР_1 кошти ОСОБА_1 ще не надходили, тому виплати йому ще не здійснені. У зв`язку із тим, що Військова частина НОМЕР_1 перебуває на фінансовому забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_1 і не є розпорядником коштів, то у неї не має можливості самостійно здійснювати такі виплати. Станом на 26 червня 2025 року інформації щодо виділення додаткових асигнувань з цього приводу на адресу Військової частини НОМЕР_1 не надходило. Відповідно до листа Департамента соціального забезпечення Міністерства оборони України №220/13/9088 від 04.11.2024 року зазначено, що надходять численні листи щодо виділення бюджетних призначень для виконання рішень судів з окремих питань виплати грошового забезпечення та індексації військовослужбовцям Збройних Сил України. Міністерством оборони України триває робота щодо пошуку додаткового фінансового ресурсу для забезпечення виконання судових рішень по КЕКВ 2800 Інші поточні видатки, оскільки виділені асигнування на 2024 рік вичерпано. Отже, Командиром військової частини НОМЕР_1 здійснено усі залежні від нього заходи за для своєчасного виконання рішення суду у цій справі, однак через незалежні від нього обставини останнє виконати неможливо фізично. Просить суд відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю.

Розглянувши заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, дослідивши додані до неї письмові докази, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Отже, для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення п.1 ст.6, ст.13 Конвенції та ст.1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Відтак, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання. Водночас суд наділений повноваженнями вживати додаткових заходів контролю за виконанням судового рішення окремими категоріями осіб - суб`єктами владних повноважень, не на користь яких ухвалене судове рішення.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

При цьому, встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.02.2020 у справі №0640/3719/18, від 11.06.2020 у справі №640/13988/19.

За змістом постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі №802/357/17-а, звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Суд зазначає, що відповідно до розрахунку потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення до начальника забезпечувального органу, за серпень 2024 року наявне прізвище позивача ОСОБА_1 .

Крім того, згідно листа від 14 серпня 2024 року №8770 зазначено, що фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 було надіслано заявку-розрахунок на виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800, подано повний пакет документів по справі №280/8577/23 від 11.01.2024 року за позовом ОСОБА_1 . У разі надходження коштів на КЕКВ 2800 за позовом ОСОБА_1 , фінансово-економічна служба військової частини НОМЕР_1 здійснить виплату на його картковий рахунок, за умови надання реквізитів.

Отже, наявні в матеріалах справи письмові докази підтверджують, що відповідачем вчиняються активні дії щодо виконання рішення суду у даній справі.

Доказів того, до відповідач свідомо ухиляється від виконання рішення або будь-яким іншим чином перешкоджає у виконанні рішення, і за відсутності заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль, до суду не надано.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних підстав вважати, що відповідач наразі ухиляється від виконання судового рішення.

Виходячи з викладеного, зважаючи на ненаведення позивачем обґрунтованих аргументів щодо необхідності вжиття заходів судового контролю та ненадання останнім доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю.

Керуючись ст.241, 243, 248, 382 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення від 11.01.2024 у справі №280/8577/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 02.07.2025.

Суддя М.О. Семененко