Справа № 420/4089/25
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/4089/25

Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А. Дата і місце ухвалення: 19.05.2025р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 09 жовтня 2016 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 09 жовтня 2016 року включно із прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків для обчислення індексації грошового забезпечення у січні 2008 року (базовий місяць);

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, з врахуванням фіксованої суми індексації за березень 2018 року, за період з 18 листопада 2019 року по 17 вересня 2024 року відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, з врахуванням фіксованої суми індексації за березень 2018 року, за період з 18 листопада 2019 року по 17 вересня 2024 року в сумі 3 976,16 грн. кожного місяця, відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що з 06 березня 2015 року по 09 жовтня 2016 року та з 18 листопада 2019 року по 17 вересня 2024 року він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби на його користь не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення у повному розмірі, а саме: у період з 01.12.2015р. по 09.10.2016р. - із застосуванням базового місяця січень 2008 року, а у період з 18.11.2019р. по 17.09.2024р. - не виплачено індексацію - різницю грошового забезпечення у фіксованій величині 3976,16 грн. на місяць відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення». З огляду на невиплату у встановлені строки індексації за вищезазначені періоди, ОСОБА_1 вважає, що він має право на компенсацію втрати частини доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2025р., залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2025р., адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 19.07.2022р. по 17.09.2024р. залишено без розгляду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2025р. позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 09 жовтня 2016 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 09 жовтня 2016 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи та не правильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення від 19.05.2025р. з ухваленням по справі нового судового рішення про задоволення його позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_1 не набув права на отримання індексації-різниці за період з 18.11.2019р. по 18.07.2022р., з посиланням на те, що у вказаний період не мало місця підвищення постійних складових грошового забезпечення військовослужбовців, а право на отримання індексації-різниці, яке він міг мати у зв`язку з підвищенням посадового окладу у березні 2018 року, було припинено у зв`язку із звільненням позивача з військової служби. Апелянт стверджує, що приписи абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 стосуються суми індексації грошового забезпечення, яка мала б скластися у березні 2018 року, якби в тому місяці не відбулося підвищення окладів військовослужбовців. При цьому, жодного посилання на те, що задля нарахування індексації-різниці військовослужбовець станом на момент проходження служби в подальшому має проходити службу на одній і тій самій посаді, на якій він перебував на момент нарахування суми індексації грошового забезпечення, яка мала б скластися у березні 2018 року, якби в тому місяці не відбулося підвищення окладів військовослужбовців (лютий-березень 2018 року).

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що основними вимогами до виплати індексації-різниці є факт безперервного проходження військової служби у період до березня 2018 року, тобто з лютого 2018 року, та розмір підвищення доходу в березні 2018 року, який визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення у лютому 2018 року. А відтак, саме факт проходження служби ОСОБА_1 в оспорюваний період та підвищення доходу, розмір якого був меншим за суму можливої індексації є підставами для нарахування та виплати індексації-різниці грошового забезпечення позивача.

Військова частина НОМЕР_1 подала письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову без змін. Відповідач, серед іншого, зазначає, що позивач був прийнятий на військову службу у військову частину НОМЕР_1 18.11.2019р. З листопада 2019 року по 18.07.2022р. його посадовий оклад не підвищувався та визначався Постановою №704, яка вже була чинною на момент призначення ОСОБА_1 на посаду. У зв`язку з цим, у позивача не виникло право для нарахування і виплати індексації-різниці відповідно до приписів абзаців 4, 6 Порядку №1078.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з витягу з особової справи позивача від 11.09.2024р. ОСОБА_1 проходив військову службу:

з 06.03.2015р. по 09.10.2016р. - у військовій частині НОМЕР_1 ;

з 09.10.2016р. по 23.06.2018р. - у ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

з 23.06.2018р. по 21.02.2019р. - у військовій частині НОМЕР_2 ;

звільнений з військової служби на підставі підпункту «й» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»;

укладений контракт про проходження військової служби строком на три роки відповідно до статей 20 та 23 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»;

з 18.11.2019р. по т.ч - у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 18.09.2024р. №290 майора ОСОБА_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_1 , з 18.09.2024р. зараховано до списків особового складу частини та всі види забезпечення на посаду начальника навчально-тренувального комплексу підрозділів протиповітряної оборони загальновійськового полігону військової частини НОМЕР_3 .

Таким чином, військову службу у військовій частині НОМЕР_1 позивач проходив у період з 06.03.2015р. по 09.10.2016р. та з 18.11.2019р. по 18.09.2024р.

07.12.2024р. ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просив, зокрема: нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 09 жовтня 2016 року включно; надати розрахунок виплаченої індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по 09 жовтня 2016 року та з 18 листопада 2019 року по 17 вересня 2024 року із зазначенням інформації про встановлення місяців обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць); здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення з врахуванням фіксованої суми індексації за березень 2018 року за період з 18 листопада 2019 року по 17 вересня 2024 року у відповідності до приписів абзацу 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078; надати копію картки особового рахунку військовослужбовця за 2015, 2016, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 роки; нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159.

Не отримавши відповідь на зазначену заяву позивач звернувся до суду з даним позовом.

З урахуванням залишення ухвалою від 07.05.2025р. без розгляду частини заявлених позовних вимог, спірним в межах даної справи є наявність у позивача права на отримання:

поточної індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015р. по 09.10.2016р.;

індексації грошового забезпечення, з врахуванням фіксованої суми індексації за березень 2018 року, за період з 18.11.2019р. по 18.07.2022р., а також компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати цієї індексації.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 суд першої інстанції визнав обґрунтованими доводи позивача про допущення військовою частиною НОМЕР_1 протиправної бездіяльності щодо не нарахування та не виплатити на його користь індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 09 жовтня 2016 року із застосуванням базового місяця для розрахунку індексації січня 2008 року.

Рішення суду першої інстанції у відповідній частині сторонами у справі не оскаржено.

Поряд з цим, суд першої інстанції не знайшов правових підстав для задоволення вимог позову щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 фіксованої суми індексації в сумі 3 976,16 грн. за період з 18.11.2019р. по 18.07.2022р. відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078. Суд виходив з того, що за спірний період проходження служби (з 18 листопада 2019 року по 18 липня 2022 року) не мало місця підвищення постійних складових грошового забезпечення військовослужбовців, а тому у відповідача не виникло обов`язку порівнювати суму підвищення доходу з нарахованою за цей місяць позивачеві індексацією. При цьому, право на отримання індексації-різниці, яке ОСОБА_1 міг мати у зв`язку з підвищення посадового окладу у березні 2018 року, було припинено у зв`язку зі звільненням його з військової служби.

Що стосується позовних вимог в частині нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, то суд також відмовив в їх задоволенні, зазначивши, що нарахування та виплата на користь позивача спірної індексації грошового забезпечення ще не відбулась. Враховуючи відсутність підстав вважати, що право на отримання компенсації буде порушене відповідачем, задоволення позову у цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

В апеляційній скарзі апелянт не наводить обґрунтування щодо незгоди з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог щодо нарахування та виплати йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

А відтак, на підставі ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , тобто в частині відмови в задоволенні його позову про нарахування та виплату індексації-різниці грошового забезпечення за період з 18.11.2019р. по 18.07.2022р. відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції у відповідній частині колегія суддів виходить з наступного.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991р. (далі - Закон №1282-ХІІ).

Положеннями статті 1 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі статтею 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок №1078).

Пункт 1-1 Порядку №1078 загалом дублює приписи статей 3, 4 Закону №1282-ХІІ деталізуючи відповіді на питання про те, коли проводиться індексація.

Згідно з пунктом 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

У пункті 4 Порядку №1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Відповідно до абзацу першого пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

30.08.2017р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців.

Зазначена постанова набрала чинності з 01.03.2018р.

Згідно із абз.2 п.5 Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації (фіксованої суми індексації) до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абзацами третім, четвертим, шостим пункту 5 Порядку №1078.

Так, відповідно до абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку №1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Насамперед слід зауважити, що Порядок №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці».

Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 1 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку №1078).

Щодо «фіксованої» суми індексації, то дійсно Закон №1282-ХІІ і Порядок №1078 такого поняття не містять.

Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку №1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року №526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

З 01.12.2015р. в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакції, яка застосовувалася з 1 грудня 2015 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:

сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103%.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

З урахуванням того факту, що 01.03.2018р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу військовослужбовців, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078, особа має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Верховний Суд, зокрема, у постанові від 23 березня 2023 року №400/3826/21, дійшов висновку, що для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 суд повинен встановити:

розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як вже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Відповідно до п.10-2 Порядку №1078 для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу.

Як вже зазначалося колегією суддів, у період з 09.10.2016р. по 23.06.2018р. позивач проходив службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23.06.2018р. по 21.02.2019р. у військовій частині НОМЕР_2 та у подальшому був звільнений з військової служби на підставі підпункту «й» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

А відтак, з огляду на вказані вище положення, колегія суддів не надає правову оцінку наявності/відсутності у позивача права на отримання індексації-різниці грошового забезпечення з березня 2018 року, оскільки у вказаний період ОСОБА_1 не проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

При цьому, колегія суддів зазначає, що навіть у випадку виникнення у позивача права на виплату відповідного виду індексації з березня 2018 року у фіксованому розмірі таке право ним втрачається з дня чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або з дати звільнення зі служби, що власне і має місце у спірних правовідносинах.

Натомість, за обставин цієї справи після звільнення з військової служби позивачем був укладений контракт про проходження військової служби строком на три роки відповідно до статей 20 та 23 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та з 18.11.2019р. по 18.07.2022р. (в межах спірних правовідносин) ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Посадовий оклад позивача, який був прийнятий на військову службу 18.11.2019р., у межах спірного періоду внаслідок законодавчих змін не підвищувався та визначався Постановою №704, яка вже діяла на момент прийняття останнього в листопаді 2019 року на службу у військову частину НОМЕР_1 .

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у позивача не виникло права для нарахування й виплати їй індексації-різниці відповідно до приписів абзацу 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, за період з 18.11.2019р. по 18.07.2022р. Право на отримання індексації-різниці, яке він міг мати у зв`язку з підвищенням посадового окладу у березні 2018 року, було припинено у зв`язку із звільненням позивача з військової служби.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, ґрунтуються на помилковому тлумаченні ним норм Порядку №1078, а тому підстав для задоволення скарги позивача та скасування рішення від 19.05.2025р. колегія суддів не вбачає.

А відтак, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 01 липня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук