Справа № 420/1462/25
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/1462/25

Перша інстанція суддя Скупінська О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року, у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню ДПС в Одеській області, а саме:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 1160/15-32-24-07-21 від 30 вересня 2024 року;

- зобов`язання Головного управління ДПС в Одеській області поновити реєстрацію ФОП ОСОБА_1 в реєстрі платників єдиного податку в якості платника єдиного податку другої групи з 01 жовтня 2024 року, шляхом включення до Реєстру платників єдиного податку;

- визнання протиправною відмову Головного управління ДПС в Одеській області у внесенні змін до Реєстру платників єдиного податку щодо групи єдиного податку ФОП ОСОБА_1 з 2 на 3 та ставки податку на 5 % з 01 січня 2025 року, що оформлена листом № 5946/АП/15-32-54-01-08 від 31 грудня 2024 року;

- зобов`язання Головного управління ДПС в Одеській області внести зміни до Реєстру платників єдиного податку щодо групи єдиного податку ФОП ОСОБА_1 з 2 на 3 та ставки податку на 5% з 01 січня 2025 року, згідно її заяви про застосування спрощеної системи оподаткування (внесення змін) від 30 грудня 2024 року № .

Крім того, до суду подано заяву про забезпечення позову, шляхом зупинки дії рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 1160/15-32-24-07-21 від 30 вересня 2024 року «Про анулювання реєстрації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця» до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено дію рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 1160/15-32-24-07-21 від 30 вересня 2024 року до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Не погоджуючись зі вказаною ухвалою суду, посилаючись на порушення норм процесуального права, відповідачем подано апеляційну скаргу з вимогами про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

З доводів апеляційної скарги вбачається, що суб`єкт владних повноважень вважає помилковими висновки суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову у даній справі, так як зупинка дії оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця фактично є вирішенням спору у даній справі.

Крім того, суб`єкт владних повноважень зазначає, що позивачем не доведено наявності обставин за яких невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду

В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції належним чином розглянуто заяву про забезпечення позову та правомірно задоволено останню.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарги не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що предметом позову є оскарження рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 1160/15-32-24-07-21 від 30 вересня 2024 року, яким ФОП ОСОБА_1 анульовано реєстрацію платника єдиного податку з 01 жовтня 2024 року.

При цьому, судом першої інстанції зроблено висновок про те, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі, шляхом зупинення дії оскарженого рішення, може призвести до того, що ФОП ОСОБА_1 буде зобов`язана весь час розгляду справи вести податковий облік та сплачувати ПДВ, а не єдиний податок, що істотно ускладнить чи унеможливить відновлення порушених прав позивача у разі задоволення його позову.

В свою чергу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність забезпечення адміністративного позову, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 1160/15-32-24-07-21 від 30 вересня 2024 року, яким ОСОБА_1 анульовано реєстрацію у якості платника єдиного податку з 01 жовтня 2024 року на підставі абз. 5 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України.

При цьому, як зазначено вище, позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про забезпечення адміністративного позову у зв`язку з наявністю у нього суб`єктивного переконання, що у межах спірних правовідносин існує пряма загроза порушення його прав та інтересів за наслідком вимушеного переходу на загальну систему оподаткування до вирішення спору у даній справі.

В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, правовий інститут забезпечення адміністративного позову має застосовуватися лише у виключних випадках та за умови існування обґрунтованої небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам особи до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадках, якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Між тим, за наслідками оцінки наведених позивачем доводів та доказів, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на існування підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 150 КАС України, для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки метою вжиття заходів забезпечення позову у цій справі є уникнення можливого порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду й уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у разі задоволення позову, оскільки при анулюванні реєстрації платником єдиного податку позивачу буде змінено систему оподаткування, тобто позивач буде зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування. В свою чергу, зміна системи оподаткування призведе до того, що на позивача буде покладено додаткове навантаження у вигляді нарахування та сплати інших податків, покладення додаткового обов`язку щодо подання додаткових документів (звітності), що в свою чергу може суттєво вплинути на ведення підприємницької діяльності.

Наведене свідчить, що невжиття заходів забезпечення позову в цьому випадку з наведених підстав може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення прав і інтересів позивача, для захисту яких він звернувся до суду, а як наслідок для відновлення прав та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

При цьому, колегія суддів зазначає, що застосування заходів забезпечення позову у даній справі відповідає принципу процесуальної економії, який забезпечує відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту, так як забезпечення позову на час судового розгляду справи дасть можливість позивачу до остаточного вирішення даного спору реалізовувати своє право на здійснення підприємницької діяльності.

Крім того, суд першої інстанції також обґрунтовано вважав, що обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

З іншого боку колегія суддів зазначає, що в даному випадку вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення, не є вирішенням спору по суті, і не свідчить про неправомірність висновку контролюючого органу про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Правомірність вжиття судами заходів забезпечення позову у цій категорії спорів вже була предметом розгляду Верховного Суду, який у постановах від 18 червня 2025 року (справа № 520/31296/24), від 29 травня 2025 року (справа № 380/20995/24), від 22 травня 2025 року (справа № 320/61562/24), від 06 березня 2025 року (справа № 420/25688/24), від 04 лютого 2025 року (справа № 280/8758/24) дійшов до аналогічних висновків щодо необхідності забезпечення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права при вирішенні питання забезпечення позову у даній справі, що є підставою для відмови в задоволенні апеляційної скарги податкового органу.

Керуючись ст.ст. 150, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян