Справа № 480/623/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 р.Справа № 480/623/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Афанасьєвої К.Р.

представників сторін: третьої особи - Гафта К.Л., представника третьої особи - Полупанової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 27.01.2025, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Шевченко, м. Суми, повний текст складено 03.02.25 року по справі № 480/623/24

за позовом ОСОБА_2

до Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції третя особа Гафт Костянтин Леонідович

про визнання протиправним та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2 ) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач, Недригайлівський ВДВС), ОСОБА_1 (далі по тексту третя особа, ОСОБА_1 ), в якому просила суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову начальника Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лісової Юлії Григорівни від 08.01.2024 в рамках виконавчого провадження № 70206831 про накладення на позивача штрафу в сумі 3400 грн;

- вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 по справі № 480/623/24 позовну заяву ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, вул. Незалежності, 8, смт. Недригайлів, Роменський район, Сумська область,42100), третя особа: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування постанови - задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову начальника Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лісової Юлії Григорівни від 08.01.2024 ВП №70206831 про накладення штрафу на ОСОБА_2 у розмірі 3400грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025 по справі № 480/623/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 по справі № 480/623/24 залишено без змін.

13.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просив суд першої інстанції переглянути рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі № 480/623/24 та змінити дане рішення шляхом виключення з його мотивувальної частини посилання на поважність причин невиконання рішення суду боржником ОСОБА_2 04.12.2023 у зв`язку з небажанням дитини йти на побачення з батьком.

В обґрунтування вимог вказаної заяви зазначив, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 по справі № 480/623/24, яке залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025 по справі № 480/623/24, підлягає перегляду за нововиявленими обставинами в порядку частини 2 статті 361 КАС України, оскільки визнаючи протиправною оскаржувану постанову, якою на ОСОБА_2 накладено штраф за створення перешкод дитині у спілкуванні з батьком, суди виходили з того, що дитина самостійно відмовилась від спілкування з батьком ОСОБА_1 , що спростовується висновком судової психологічної експертизи № 344 від 08.10.2024, проведеної в рамках цивільної справи № 582/725/23, відповідно до якої, відчуження дитини від третьої особи відбулось внаслідок маніпулятивного впливу ОСОБА_2 та її матері ОСОБА_3 , які в присутності дитини очорняли ОСОБА_1 та налаштовували дитину проти нього, що не було відомо ані ОСОБА_1 , ані безпосередньо судам під час розгляду справи по суті.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 по справі № 480/623/24 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі № 480/623/24 за нововиявленими обставинами - відмовлено та залишено зазначене судове рішення в силі.

ОСОБА_1 , не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 по справі № 480/623/24 та ухвалити нове рішення, яким переглянути рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі № 480/623/24 та змінити дане рішення шляхом виключення з його мотивувальної частини посилання на поважність причин невиконання рішення суду боржником ОСОБА_2 04.12.2023 у зв`язку з небажанням дитини йти на побачення з батьком, які містяться на абзацах 6-12 на аркуші 5, абзацах 2-5 на аркуші 6 вказаного рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі № 480/623/24.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про залишення судом першої інстанції поза увагою того факту, що обставини маніпуляцій та психологічного впливу ОСОБА_2 на малолітню дитину, що призвело до її відчуження із батьком ОСОБА_1 вже існували станом на момент розгляду даної справи по суті, однак не були відомі третій особі та не були встановлені судом під час розгляду справи та прийняття рішення, а тому у розумінні частини 2 статті 361 КАС України є нововиявленими.

Як наслідок, судами, при ухваленні спірного рішення, зроблено помилковий висновок про те, дитина самостійно не хоче спілкуватись із батьком, що унеможливлює притягнення матері дитини до відповідальності за невиконання судового рішення про побачення з дитиною.

Позивач, у надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу заперечувала проти викладених у ній доводів, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Повідомила, що висновок судово-психологічної експертизи № 344 від 08.10.2024 не може вважатись законним, а всі доводи, які ґрунтується на ньому повинні бути відхилені, оскільки внаслідок численних порушень норм процесуального права, представником позивача було подано скаргу на ухвалу про призначення такої експертизи, яка на теперішній час, знаходиться на оскарженні, а рішення по суті не винесено.

Крім того, вказаний висновок судово-психологічної експертизи № 344 від 08.10.2024 є купленим та виготовленим та замовлення, оскільки матеріали експертом вивчались в односторонньому порядку, а за основу було взято лише неправдиві свідчення ОСОБА_1 , які не мають за собою документального підтвердження.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В судовому засіданні третя особа та її представник підтримали вимоги апеляційної скарги з підстав та мотивів, викладених у скарзі, просили суд апеляційної інстанції їх задовольнити.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення третьої особи та її представника, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі № 480/623/24 за позовом ОСОБА_2 до Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування постанови позовні вимоги було задоволено, а саме, визнано протиправною та скасовано постанову начальника Недригайлівського ВДВС Лісової Юлії Григорівни від 08.01.2024 ВП № 70206831 про накладення штрафу на ОСОБА_2 у розмірі 3400 грн (т.1, а.с.206-215).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2024 вказане судове рішення було залишено без змін.

15 липня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2024 року у справі № 480/623/24, в якій скаржник просив змінити рішення судів першої та апеляційної інстанцій шляхом виключення з мотивувальної частини рішень судів посилання на поважність причин невиконання рішення суду боржником 04 грудня 2023 року, у зв`язку з небажанням дитини йти на побачення з батьком.

Однак, ухвалою від 05 серпня 2024 року Верховним Судом було відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження.

Поряд з цим 16.12.2024 ОСОБА_1 подав до Сумського окружного адміністративного суду заяву, в якій просив переглянути рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі № 480/623/24 та змінити це рішення шляхом виключення з його мотивувальної частини посилання на поважність причин невиконання рішення суду боржником 04.12.2023 року, у зв`язку з небажанням дитини йти на побачення з батьком (т.3, а.с.1-9).

Відмовляючи у перегляді рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі № 480/623/24 за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що наданий заявником висновок експерта та наведена у ньому інформація не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України, оскільки викладені у такому висновку факти не мають впливу ані на встановлені у справі № 480/623/24 обставини, ані на висновки суду, які стали підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 . При цьому, у заяві третя особа не вказав, яким чином зазначені ним обставини, які, на його думку, є нововиявленими в цій справі, могли вплинути на результат розгляду справи з огляду на предмет спору та висновки суду, якими обґрунтовано рішення.

Окремо судом зауважено, що третя особа, оскаржуючи судове рішення від 20.02.2024 у справі № 480/623/24 в апеляційному порядку, обґрунтовував свою позицію, у тому числі, впливом матері на волевиявлення дитини, а звертаючись з касаційною скаргою просив Верховний Суд, як і у заяві за нововиявленими обставинами, змінити рішення судів першої та апеляційної інстанцій шляхом виключення з мотивувальної частини рішень судів посилання на поважність причин невиконання рішення суду від 04 грудня 2023 року боржником, у зв`язку з небажанням дитини йти на побачення з батьком. Однак, обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях в суді будь-якої інстанції, або які могли бути встановлені у разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частин 1-4 статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Стаття 361 КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

Істотними обставинами справи вважаються такі обставини, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Такі юридичні факти характеризуються тим, що вони одночасно повинні бути передбачені нормами права, спричиняють виникнення, зміну або припинення правовідносин, мають істотне значення для вирішення справи, тобто такі фактичні дані, які спростовують факти, покладені в основу судового рішення, існували на момент звернення до суду з позовом і під час розгляду справи судом, проте не могли бути відомі ані особі, яка заявила про це, ані суду, в провадженні якого перебувала справа.

Таким чином, під час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд повинен дослідити, чи впливають зазначені стороною обставини на юридичну оцінку обставин, здійснену судом під час постановлення рішення, що переглядається, надати оцінку тому, чи відповідають зазначені стороною обставини ознакам нововиявлених обставин, а також встановити, чи дійсно сторона не знала та не могла знати про наявність обставин, на які вона посилається як на нововиявлені.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 2а-7523/10/1270, від 02 травня 2018 року у справі № 303/3535/16-а, від 04 вересня 2018 року у справі № 809/824/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 826/14224/15, від 01.02.2019 року у справі №2040/7218/18, від 15.05.2020 по справі № 820/4725/15, від 01.10.2020 по справі № 820/1576/15, які підлягають обов`язковому врахуванню апеляційним судом в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності судових рішень. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав , обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», п. 40).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004 у справі «Праведная проти Росії», п. 27, 28).

Отже, необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявнику під час розгляду справи.

Однак, «не були і не могли бути відомі особі» слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що в якості нововиявленої обставини у розумінні частини 2 статті 361 КАС України для перегляду судового рішення від 20.02.2024 за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 покликається на висновок судової психологічної експертизи № 344 від 08.10.2024, проведеної в рамках цивільної справи № 582/725/23, яким підтверджено те, що відчуження дитини від третьої особи відбулось внаслідок маніпулятивного впливу ОСОБА_2 та її матері ОСОБА_3 , які в присутності дитини очорняли ОСОБА_1 та налаштовували дитину проти нього, що не було відомо ані ОСОБА_1 , ані безпосередньо судам під час розгляду справи по суті.

Так, колегія суддів зауважує, що рішення у даній справі було ухвалено 20.02.2024 та 11.06.2024 за наслідками апеляційного перегляду набрало законної сили.

Отже, висновок судової психологічної експертизи № 344, який складений 08.10.2024 ще не існував станом на момент розгляду даної справи по суті, а тому, у розумінні положень частини 2 статті 361 КАС України, не може вважатись нововиявленою обставиною.

На переконання колегії суддів, наявність висновку судової психологічної експертизи № 344 від 08.10.2024 у цій справі є фактично новими доказами, які можуть бути взяті судом до уваги під час розгляду справи по суті, а тому не можуть бути визнані нововиявленими обставинами.

Відтак, висновок судової психологічної експертизи № 344 від 08.10.2024 не може бути підставою для перегляду рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 по справі № 480/623/24 за нововиявленими обставинами в силу статті 361 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2022 по справі № 560/1778/19.

Нововиявлені обставини слід відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи та ще не існували на час її розгляду, а також обставини, що зазнали змін після прийняття судом рішення. Їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення в порядку статті 361 КАС України.

Зазначена третьою особою обставина може бути обставиною пов`язаною з необхідністю її встановлення та перевірки в порядку судового оскарження. Однак вказана обставина не може вважатися нововиявленою.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладено у постановах Верховного Суду від 05 січня 2021 року у справі №805/4341/16-а, від 27 травня 2020 року у справі №802/2196/17-а, від 12 червня 2018 року у справі №2н-821/597/15-а, від 02 травня 2018 року у справі №2а-7523/10/1270, від 10 квітня 2019 року у справі №813/8070/14 (454/2641/14-а), від 19 червня 2019 року у справі № 815/1918/15.

Крім того, колегія суддів враховує, що задовольняючи позовні вимоги у даній справі, суди виходили з того, що акт державного виконавця від 04.12.2023 не може бути належним доказом невиконання рішення суду позивачем без поважних причин.

Судами взято до уваги, що приймаючи оскаржувану постанову, відповідачем взагалі не досліджувались причини невиконання рішення суду, у той час як підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» може бути невиконання рішення саме без поважних причин, та такий факт має бути встановлений на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу.

За висновками судів у даній справі, в оскаржуваній постанові вказано лише про відмову ОСОБА_2 виконувати рішення суду, однак без зазначення та встановлення факту невиконання рішення саме без поважних причин, а, отже, оскаржувана постанова не може бути обґрунтовано.

При цьому, приймаючи рішення від 20.02.2024 у справі № 480/623/24 про скасування постанови державного виконався про накладення штрафу, яке ОСОБА_1 просить суд переглянути за нововиявленими обставинами, суд виходив із не встановлення відповідачем такої обов`язкової складової для застосування штрафу, як наявність або відсутність поважних причин невиконання рішення суду боржником ОСОБА_2 , а не з невиконання останньою рішення суду з поважних причин.

До того ж, судом апеляційної інстанції враховано, що оскаржуючи судове рішення від 20.02.2024 у справі № 480/623/24 в апеляційному порядку, ОСОБА_1 , серед іншого, обґрунтовував свою позицію, у тому числі, посиланням на негативний вплив матері на волевиявлення дитини, а звертаючись з касаційною скаргою просив Верховний Суд, як і у заяві за нововиявленими обставинами, змінити рішення судів першої та апеляційної інстанцій шляхом виключення з мотивувальної частини рішень судів посилання на поважність причин невиконання рішення суду боржником - небажання дитини йти на побачення з батьком.

Отже, про таку обставину, як негативний вплив матері на волевиявлення дитини, ОСОБА_1 на час розгляду справи у справі № 480/623/24 було відомо, що суперечить твердженню заявника про те, що викладені ним у заяві обставини є нововиявленими обставинами, про які йому не було відомо та не могло бути відомо на час розгляду справи.

Колегія суддів наголошує на неприпустимості перегляду або скасування постанови суду, яка набрала законної сили, на підставі необґрунтованого твердження про відкриття нових обставин.

Враховуючи вказане, не можуть бути визнані нововиявленими обставинами такі обставини, на які покликалась особа, що брала участь у справі у своїх поясненнях, апеляційній чи касаційній скарзі, або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального закону щодо всебічного і повного дослідження обставин справи.

Виходячи з вищевикладеного, обставини, на які посилається ОСОБА_1 не можна віднести до нововиявлених обставин відповідно до частини 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із чим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі №480/623/24 за нововиявленими обставинами, що зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У справі "Горнсбі проти Греції" (Case of Hornsby v. Greece) зазначено, що виконання рішення, ухваленого судом, має розглядатися як складова частина "судового розгляду", передбаченого статтею 6, - важливість цього принципу в контексті адміністративного провадження - обов`язок адміністративних органів виконати рішення найвищого адміністративного суду держави.

Таким чином, ретельно проаналізувавши та перевіривши всі доводи заявника, колегія суддів вважає, що фактично вони суперечать принципу юридичної визначеності та вказують на незгоду ОСОБА_1 із судовим рішенням, що відповідно до норм статті 361 КАС України не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За визначенням, наведеним у статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329, 361-363 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 по справі № 480/623/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді Я.М. Макаренко С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено та підписано 30.06.2025 року.