Справа № 480/5074/25
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
01 липня 2025 року Справа № 480/5074/25
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Глазько С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, у якій просить:
1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, які полягають в:
застосуванні з 26.02.2023 при розрахунку заробітку для обчислення пенсії показника 3764,40 грн, замість показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2016-2018 роки в розмірі 6188,89 грн;
безпідставному застосуванні з 01.03.2024 для розрахунку доплати до пенсії за понаднормовий стаж (15 років, з 01.06.2025 - 17 років) показника прожиткового мінімуму 1074,00 грн, замість показника прожиткового мінімуму станом на момент призначення пенсії за віком (23.04.2019) як працюючому пенсіонеру - 1497,00 грн;
безпідставному припиненні нарахування та виплати з 01.03.2024 підвищення за більш пізній вихід на пенсію за віком (20% від основного розміру моєї пенсії), відповідно до ч.3 ст. 29 Закону України №1058-IV та безпідставному зменшенні його розміру з лютого 2023 року до 16,7%, 14,4%, 14,3 %, 17 % від основного розміру пенсії;
непроведенні індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні (за 2016-2018 роки в розмірі 6188,89 грн), з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, а саме: з 01.03.2021 коефіцієнта 1,11; з 01.03.2022 коефіцієнта 1,14; з 01.03.2023 коефіцієнта 1,197; з 01.03.2024 коефіцієнта 1,0796; з 01.03.2025 коефіцієнта 1,115;
безпідставному визначенні з 23.02.2024 розміру пенсії в «твердому розмірі - довічно», без обов`язкового врахування автоматичних перерахунків відповідно вимог чинного законодавства та всіх статей Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області:
провести з 26.02.2023 перерахунок пенсії із застосуванням при розрахунку заробітку для обчислення пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2016-2018 роки в розмірі 6188,89 грн, та її виплату з урахуванням раніше виплачених сум;
провести нарахування з 01.03.2024 доплати до пенсії за понаднормовий стаж (15 років, з 01.06.2025 - 17 років) із застосуванням показника прожиткового мінімуму станом на момент призначення мені пенсії за віком (23.04.2019) як працюючому пенсіонеру в розмірі 1497,00 грн та її виплату з урахуванням раніше виплачених сум;
поновити з 01.03.2024 нарахування та виплату підвищення за більш пізній вихід на пенсію за віком (20% від основного розміру пенсії), відповідно до ч.3 ст.29 Закону України №1058-IV та з лютого 2023 року донарахувати зазначену доплату до 20 % від основного розміру пенсії та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум;
провести індексацію пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні (за 2016-2018 роки в розмірі 6188,89 грн), з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, а саме: з 01.03.2021 коефіцієнта 1,11; з 01.03.2022 коефіцієнта 1,14; з 01.03.2023 коефіцієнта 1,197; з 01.03.2024 коефіцієнта 1,0796; з 01.03.2025 коефіцієнта 1,115 з урахуванням підвищень, з проведенням компенсації втрати частини доходу, з урахуванням раніше виплачених сум;
при наступних перерахунках розміру пенсії за віком, проводити перерахунок розміру пенсії без застосування до пенсійних виплат напису у графі Особливості «Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм. - з 23.04.2019 по довічно», та застосовувати висновки суду, які будуть викладені в даному судовому рішенні відповідно до вимог чинного законодавства та всіх статей Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, не допускаючи порушення моїх прав.
Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі суд керується приписами ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС - України), якими передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає вона вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши позовну заяву та доданні до неї документи, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху, керуючись наступним.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
Законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді.
Суд зазначає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.
Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Викладені висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2020 у справі 340/1019/19.
З урахуванням зазначених вимог, суд зазначає, що позовні вимоги, які охоплюють період до 23.12.2024, заявлені з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, оскільки із вказаною позовною заявою позивач звернулася до суду через засоби поштового зв`язку лише 24.06.2025 (дата, вказана на поштовому конверті). При цьому, позивач разом з позовною заявою не надала до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду або доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку.
Згідно з частинами першою та третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Таким чином, вказані недоліки позивачем можуть бути усунені у строк, вказаний в резолютивній частині даної ухвали, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску або заяви про уточнення позовних вимог з урахуванням дотримання строку звернення до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.
2. Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
3. Копію даної ухвали направити особі, що звернулась із позовною заявою.
4. У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню позивачеві.
5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя С.М. Глазько