Справа № 400/3758/25
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/3758/25
Перша інстанція: суддя Бульба Н.О.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Єщенка О.В.,

Скрипченка В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 1 травня 2025р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), треті особи ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2025р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Заводського ВДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа ОСОБА_2 , в якому просив:

- визнати протиправними та скасування постанов від 13.01.2025р., від 6.03.2025р. про накладення штрафів.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що державним виконавцем протиправно прийнято постанови про накладення штрафу на позивача за невиконання рішення суду про встановлення побачення з дитиною у розмірі 1 700грн. та 3400грн..

Позивач вважає, що не перешкоджав побаченню дітей з матір`ю, на час, визначений для проведення зустрічі ОСОБА_2 з дітьми, перебував за кордоном, відомості про місце його перебування їй були відомі.

Отже, оскаржувані постанови є протиправними та підлягають скасуванню.

Посилаючись на вказане просило позов задовольнити.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 1 травня 2025р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти у справі нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявності поважних причин невиконання рішення суду, а тому державним виконавцем правомірно та обґрунтовано прийнято постанову про накладення штрафу на боржника.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що 3.12.2024р. відкрито виконавче провадження №76681758 з примусового виконання постанови №22-ц/812/592/24, виданої 9 квітня 2024р. Миколаївським апеляційним судом про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування ВК Миколаївської МР про визначення місця проживання дітей з матір`ю, відібрання дітей та передачу їх матері шляхом визначення часу спілкування малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем їхнього проживання з батьком кожної другої суботи місяця з 11:0 год. до 17:00год. з моменту постановляння даної ухвали та до набрання рішенням у справі законної сили.

13.01.2025р. старшим державним виконавцем Заводського ВДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального винесено постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 у розмірі 1 700грн..

14.02.2025р. складено акт державного виконавця, відповідно до якого стягувач ОСОБА_2 на виконання рішення суду була присутня за адресою: АДРЕСА_1 згідно з графіком, встановленого судом, але боржника та дітей за вказаною адресою не було; боржник з дітьми з 15.01.2025р. перебуває за кордоном.

6.03.2025р. старшим державним виконавцем Заводського ВДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального винесено постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 у розмірі 3 400грн..

Не погоджуючись із вказаними постановами про накладення штрафу, пенсійний орган звернувся в суд із даним позовом.

Перевіряючи правомірність оскаржуваних постанови, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

В силу приписів ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Приписами до ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Положеннями п.1 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Положеннями ч.5 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч.6 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження», що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

У відповідності до ст.641 ЗУ «Про виконавче провадження», виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що відповідно до акту державного виконавця від 9.01.2025р. на виконання рішення суду державним виконавцем проводилась перевірка місця проживання дітей позивача та під час телефонної розмови встановлено, що він перебуває за кордоном. Відповідно до акту державного виконавця від 14.02.2025р., в ході виконання виконавчого провадження та перевірки виконання рішення боржником встановлено, що 8.02.2025р. стягувач ОСОБА_2 на виконання рішення суду була присутня за адресою: АДРЕСА_1 згідно з графіком побачень з дітьми, встановленого судом, але боржника та дітей за вказаною адресою не було, боржник з дітьми з 15.01.2025р. перебуває за кордоном.

Отже, судова колегія вважає, що позивач рішення суду про встановлення побачення з дитиною не виконував, за місцем його проживання у призначений час відповідно до графіку побачень не перебував. Тому, відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» відповідачем були винесені постанови про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду.

Доказів того, що виконавцем був порушений процесуальний порядок винесення оскаржуваних постанов, позивачем не надано, а судом не встановлено.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що предметом даного спору є встановлення законності ухвалених постанов щодо боржника про накладення штрафів за невиконання рішення суду.

Встановлення місця побачень матері з дітьми заявника (за місцем його реєстрації в Україні чи за місцем знаходження його під час перебування за кордоном) не може бути предметом даного спору, оскільки такі спори вирішуються судом загальної юрисдикції.

Тому, суд при вирішенні даного спору позбавлений можливості надавати оцінку діям заявника щодо перебування його з дітьми за кордоном під час воєнного стану.

Враховуючи вищевказане, судова колегія вважає, що державний виконавець приймаючи оскаржувані постанови діяв на підставі чинного законодавства та в межах своїх повноважень.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311, 315, 316, 322 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 1 травня 2025р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: О.В. Єщенко

В.О. Скрипченко