Справа № 280/2394/25
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПРОДОВЖЕННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНОГО СТРОКУ ДЛЯ УСУНЕННЯ НЕДОЛІВКІВ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

30 червня 2025 рокуСправа № 280/2394/25 м. Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо розрахунку компенсації втрати частини доходів пенсії позивача за період з 07.10.2009 по 30.06.2024 роки, нарахованої в липні 2024 року, але не виплаченої до теперішнього часу, у порядку та способі, що не відповідають вимогам Закону № 2050-III, а саме: - нарахування компенсації до фактичної виплати боргу; - не окремо за кожен місяць періоду боргу, а шляхом розрахунку на загальну суму, що має разовий характер; - з урахуванням індексу інфляції не за весь період невиплати доходу починаючи з 01.02.2024, а лише з 13.02.2024 року;

зобов`язати відповідача врахувати що компенсація втрати частини доходів на суми пенсії за кожен місяць періоду боргу починаючи з 07.10.2009 роки, нараховується окремо для кожного місяця та що розрахунок компенсації здійснюється шляхом множення пенсії за відповідний місяць на індекс інфляції за період її затримки до виплати, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159;

встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати відповідача подати звіт про його виконання у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили.

Ухвалою суду від 07 квітня 2025 року позовну заяву залишено без руху. У встановлений судом строк позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 23 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 19 червня 2025 року позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 5 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Недоліки позовної заяви запропоновано усунути шляхом подання до суду доказів належності позивача до громадянства України (копію паспорта громадянина України у паперовій формі, або у формі ID картки, паспорт громадянина України для виїзду за кордон (який станом на дату звернення позивача до суду є дійсним), довідку органу Державної міграційної служби України або консульської установи України про належність до громадянства України тощо).

25 червня 2025 року до суду надійшла заява про усунення недоліків, в якій зазначено наступне: «… Позивачка в своїх судових процесах має вже не одне преюдиціальне рішення судів, зокрема постанову Верховного Суду України від 24.04.2023 року по справі №280/8416/20, які підтверджують громадянство України позивачки і де шановні суди встановили, що ОСОБА_1 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До даної позовної заяви Позивачка надала свій РНОКПП, а з цього приводу Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.12.2022 по справі №160/23716/21, колегія суддів зазначила наступне:

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих з законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) з його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомост відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Таким чином вказана норма передбачає зазначення або реєстраційний номер облікової картки платник податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, тобто на вибір зазначити у позові один з документів. Позивачем зазначено РНОКПП у позові.

Вимог, щодо надання копії паспорту та РНОКПП, зазначена норма статті КАС України не містить, отж зазначені висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на нормах КАС України.

У зв`язку з викладеним, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позову н підставі пункту 3 частини 4 статті 169 КАС України, є необґрунтованим».

Так, в абсолютно подібній ситуації, коли позивач звернувся до суду, з приводу відновлення його пенсії і не надав, на вимогу суду першої інстанції дійсний паспорт громадянина України, в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року по справі №160/9214/19, колегія суддів апеляційної інстанції зазначила наступне «…що вимоги ст.160 та ст.161 КАС України не вказують на необхідність при подачі позову надання копії паспорту…»

«…колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав повернення позовної заяви, оскільки вимоги надання копії паспорту до позовної заяви не містяться в вимогах КАС України. Натомість, наявність паспорту не підтверджує або не спростовує адміністративну процесуальну правоздатність…»

«Доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий захист…» Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду України від 22.09.2021 по справі № 520/2994/17.

На жаль, у Позивачки закінчився строк дії паспорта громадянина України, а оформлення нового документа наразі в Ізраїлі триває 78 місяців. Крім того, через обставини війни в обох країнах запис на прийом до посольства практично неможливий.

На підставі викладеного, просимо шановний суд, прийняти до уваги надані документи та пояснення, як усунення недоліків позовної заяви, прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.».

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, зазначає наступне.

Частиною 4 ст. 161 КАС України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 94 КАС України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.1 ст.43 КАС України, здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), адміністратором за випуском облігацій.

Згідно з ч. 2 ст. 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Для підтвердження адміністративної дієздатності фізичним особам необхідно надавати, зокрема, паспорт (належним чином засвідчені копії) тощо.

Проте до позовної заяви не надано копії документів щодо посвідчення особи позивача, що позбавляє суд можливості визначити адміністративну процесуальну правосуб`єктність позивача.

Слід звернути увагу, що згідно приписів Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Верховний Суд у справі №640/11643/19 у контексті завдань адміністративного судочинства (статті 2 КАС України) зазначив: звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.

З огляду на вказаний правовий висновок, матеріалами справи не підтверджено правосуб`єктність позивача, що було підставою залишення позовної заяви без руху ухвалою від 19 червня 2025 року та на даний час представником позивача недоліки не усунуто.

Матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження правосуб`єктності позивача.

На підтвердження правосуб`єктності позивача та в якості документів, на підставі яких має бути встановлена її особа, до позовної заяви представником позивача не було надано ані копії паспорту громадянина України, ані паспорту (як громадянина України) для виїзду за кордон, ані довідки органу Державної міграційної служби України або консульської установи України про належність до громадянства України.

Суд звертає увагу, що належність до громадянства України є однією з підстав для отримання позивачем від України державного пенсійного забезпечення.

Щодо доводів представника позивача, що позивачка надала свій РНОКПП. Суд зазначає, що реєстраційний номер облікової картки платника податків не є тим документами, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VІ документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: 1)документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України; 2) документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус: а) посвідчення водія; б) посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон; в) посвідка на постійне проживання; г) посвідка на тимчасове проживання; ґ) картка мігранта; д) посвідчення біженця; е) проїзний документ біженця; є) посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту; ж) проїзний документ особи, якій надано додатковий захист.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду власноруч засвідчені належні докази на підтвердження її правосуб`єктності.

Поряд з цим, як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, остання підписана та подана до суду адвокатом Меламедом Вадимом Борисовичем.

Відповідно до ч 1 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

У ч. 1 ст. 57 КАС України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

При цьому, за ч. 4 ст. 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

За приписами ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Пунктом 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41 (далі Положення) передбачено, що ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Приписами п. 12 Положення імперативно визначено, що ордер містить наступні реквізити:

12.1. Серію, порядковий номер ордера;

12.2. Прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога;

12.3. Посилання на договір про надання правової допомоги / доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа;

12.4. Назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

12.5. Прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане;

12.6. Ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро / адвокатського об`єднання та його місцезнаходження);

12.7. Адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро / адвокатського об`єднання, яке видає ордер;

12.8. Обмеження повноважень, якщо такі передбачені договором про надання правничої (правової) допомоги;

12.9. Дату видачі ордера;

12.10. Підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі Адвокат);

12.11. Підпис адвоката, який надає правову допомогу, якщо ордер виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі Адвокат);

12.12. Підпис керівника адвокатського бюро / адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро / адвокатського об`єднання (за наявності) у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро / адвокатським об`єднанням. Під час дії воєнного стану на території України реквізити, передбачені цим підпунктом, можуть оформлятись у відповідності до п. 10 цього Положення;

12.13. Двовимірний штрих-код QR-код) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ.

Позовну заяву підписано від імені позивача адвокатом Меламедом Вадимом Борисовичем.

На підтвердження повноважень наданий ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АА №1354562 від 20.09.2023, виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 09.08.2021 у Запорізькому окружному адміністративному суді, Третьому апеляційному адміністративному судді.

Проте, до матеріалів позовної заяви не надано договору про надання правової допомоги, на підставі якого було складено ордер, що унеможливлює перевірити дійсність вказаного ордеру і надані повноваження адвокату.

Наведене вказує на обґрунтований сумнів щодо належності ордеру, а відтак виключає у такому випадку можливість посилання виключно на ордер як на документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги.

Суд зауважує, що зазначені недоліки не є надміру формальними, оскільки їхнє виправлення в майбутньому може вплинути на можливість повного і всебічного встановлення обставин справи, винесення справедливого та обґрунтованого судового рішення та ефективність його виконання.

Згідно з ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до ч.3 ст.121 КАС України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Частиною 6 статті 121 КАС України визначено, що про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку про наявність підстав для продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви, які можуть бути усунуті шляхом подання до суду власноруч засвідченого належного доказу на підтвердження правосуб`єктності ОСОБА_1 , належним чином засвідченої копії договору про надання правової допомоги від 09.08.2021.

Керуючись ст.ст. 6, 121, 169, 241, 248, 256 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Продовжити позивачу процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Надати позивачу 5-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви, з дати отримання даної ухвали суду.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання до суду власноруч засвідченого належного доказу на підтвердження правосуб`єктності ОСОБА_1 , належним чином засвідченої копії договору про надання правової допомоги від 09.08.2021.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ж.М. Чернова