Справа № 380/8916/25
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/8916/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов`язання вчинити дії.

Обставини справи:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, щодо не виплати з 01 грудня 2024 року ОСОБА_1 перерахованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» пенсії без обмеження її максимальним розміром.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 виплату з 01 грудня 2024 року перерахованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, щодо не виплати з 01 березня 2025 року ОСОБА_1 перерахованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від перерахованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році" у розмірі 1500 гривень пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 здійснити виплату з 01 березня 2025 року перерахованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році" у розмірі 1500 гривень пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що є пенсіонером органів внутрішніх справ з 2012 року, учасником бойових дій, наразі мобілізований до лав ЗСУ. Після численних судових спорів та перерахунків, зокрема на виконання рішення суду у справі №380/6255/23, відповідач, здійснивши нарахування пенсії, в тому числі індексацій за 2024 та 2025 роки, протиправно обмежує виплату пенсії максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами).

Позивач стверджує, що таке обмеження є незаконним з огляду на рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 та № 7-р(ІІ)/2022 від 12.10.2022, якими визнано неконституційними норми щодо обмеження максимального розміру пенсій для військовослужбовців. Вважає такі дії відповідача дискримінаційними та такими, що порушують його право на мирне володіння майном.

Ухвалою від 09 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

26 травня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Свою позицію обґрунтовує тим, що діє відповідно до норм статті 43 Закону України № 2262-ХІІ, яка, на його думку, встановлює обмеження максимального розміру пенсії. Також посилається на норми Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", вважаючи, що вони дозволяють обмежувати пенсійні виплати у період дії воєнного стану. Зазначає, що оскільки нарахований розмір пенсії перевищує максимальний, то суми індексації виплаті не підлягають.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та з 01.01.2013 отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-ХІІ).

Позивач є учасником бойових дій.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.06.2023 у справі № 380/6255/23 відповідач провів перерахунок пенсії Позивача.

Відповідно до розрахунків, наданих відповідачем, основний розмір пенсії Позивача, з урахуванням індексації, проведеної згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 (далі Постанова №185), станом на 01.03.2024 становить 25 171,42 грн.

Однак до виплати встановлено суму 23 610,00 грн, що дорівнює десяти розмірам прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (2361 грн х 10).

З урахуванням індексації, проведеної згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 (далі Постанова №209), основний розмір пенсії Позивача станом на 01.03.2025 становить 26 671,42 грн. Однак до виплати продовжує виплачуватись сума 23 610,00 грн.

Таким чином, відповідач, хоч і здійснює нарахування пенсії та індексацій у повному розмірі, однак фактичну виплату обмежує максимальним розміром.

Листами від 13.03.2025 та 21.04.2025 відповідач відмовив Позивачу у виплаті пенсії в повному нарахованому розмірі, посилаючись на обмеження, встановлені статтею 43 Закону №2262-ХІІ.

Вважаючи такі дії (бездіяльність щодо невиплати) протиправними, Позивач звернувся до суду. Позивач просить захистити його право, починаючи з 01.12.2024, що відповідає шестимісячному строку звернення до суду, встановленому статтею 122 КАС України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення, зокрема, у старості. Це право є невід`ємним та не може бути скасоване. Держава, встановлюючи певні пільги та гарантії для окремих категорій громадян, зокрема для військовослужбовців, бере на себе позитивний обов`язок щодо їх забезпечення.

Спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон №2262-ХІІ. Цей закон встановлює особливі умови та порядок пенсійного забезпечення для цієї категорії осіб, враховуючи специфіку та важливість військової служби. Саме норми цього спеціального закону мають пріоритет над нормами загальних законів при вирішенні даної категорії спорів.

Ключовим питанням у даній справі є правомірність застосування відповідачем обмеження максимального розміру пенсії Позивача.

Частиною сьомою статті 43 Закону №2262-ХІІ (у редакції, що діяла до 20.12.2016) та статтею 2 Закону України від 08.07.2011 №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" дійсно було передбачено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ було визнано неконституційним та таким, що втратило чинність з дня ухвалення цього Рішення. Конституційний Суд України наголосив, що оскаржувані положення Закону №2262-ХІІ щодо обмеження максимального розміру пенсії порушують суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Це означає, що з 20.12.2016 норма, що обмежувала максимальний розмір пенсії військовослужбовців та яка містилася у спеціальному Законі №2262-ХІІ, є нечинною і застосуванню не підлягає.

Суд також враховує, що подальші зміни, які вносилися до законодавства, зокрема Законом України від 06.12.2016 №1774-VІІІ, не можуть "відновити" дію норми, визнаної неконституційною. Як неодноразово зазначав Верховний Суд (зокрема, у постановах від 16.10.2018 у справі №522/16882/17 та від 12.03.2019 у справі № 522/3049/17), внесення змін до статті, яка втратила чинність, є нереалізованим та не створює нових правових підстав для обмеження.

Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 № 7-р(ІІ)/2022 було визнано неконституційними приписи статті 2 Закону № 3668-VІ, які поширювали свою дію на Закон №2262-ХІІ, як такі, що не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, що випливають зі спеціального статусу військовослужбовців. Конституційний Суд України вкотре підтвердив, що обмеження пенсій військовослужбовців є непропорційним та порушує їх правомірні очікування.

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин (грудень 2024 року та березень 2025 року) в законодавстві були відсутні чинні та конституційні норми, які б дозволяли обмежувати максимальний розмір пенсії Позивача, призначеної за Законом №2262-ХІІ.

Правова позиція щодо протиправності такого обмеження є сталою та послідовною у практиці Верховного Суду (постанови від 09.02.2021 у справі №1640/2500/18, від 10.09.2021 у справі №300/633/19, від 24.09.2021 у справі №370/2610/17 та від 16.12.2021 у справі №400/2085/19). Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, суд враховує висновки Верховного Суду при вирішенні даної справи.

Щодо посилань Відповідача на норми Закону "Про Державний бюджет України на 2025 рік", суд зазначає, що згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду (постанова від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а), законом про Державний бюджет не можуть встановлюватися нові або змінюватися існуючі правові норми, які регулюють права та обов`язки осіб. Бюджетний закон лише визначає порядок фінансування існуючих зобов`язань держави, але не може скасовувати чи обмежувати самі зобов`язання, встановлені спеціальними законами.

Суд також звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини. У рішенні у справі "Великода проти України" (заява № 43331/02) ЄСПЛ зазначив, що хоча законодавчі норми можуть змінюватися, а соціально-економічні права не є абсолютними, держава не може довільно та без належного обґрунтування зменшувати обсяг соціальних виплат. У справі Позивача обмеження пенсії відбувається на підставі норми, яка визнана неконституційною, що є несумісним з принципом "законності" втручання у право на мирне володіння майном, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, дії Відповідача щодо обмеження пенсії Позивача максимальним розміром є протиправними.

Щодо індексації пенсії, то відповідно до статті 64 Закону №2262-ХІІ та Постанов Уряду №185 від 23.02.2024 та №209 від 25.02.2025, пенсії військовослужбовців підлягають індексації. Відповідач формально здійснив нарахування індексації, що видно з наданих ним розрахунків. Однак, відмова у виплаті цих сум мотивована тим, що загальний розмір пенсії перевищує максимальний. Оскільки саме обмеження є протиправним, то і похідна від нього відмова у виплаті нарахованої індексації також є незаконною.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що протиправна бездіяльність Відповідача щодо невиплати Позивачу пенсії в повному нарахованому розмірі підлягає припиненню шляхом зобов`язання здійснити відповідні виплати без застосування обмеження максимальним розміром. Це відповідає вимогам статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо наявності ефективного засобу юридичного захисту.

Оскільки Позивач як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 5, 6, 8, 9, 72-77, 90, 122, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, щодо не виплати з 01 грудня 2024 року ОСОБА_1 перерахованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» пенсії без обмеження її максимальним розміром.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (; адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) виплату з 01 грудня 2024 року перерахованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

4. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, щодо не виплати з 01 березня 2025 року ОСОБА_1 перерахованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від перерахованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році" у розмірі 1500 гривень пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (; адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) виплату з 01 березня 2025 року перерахованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році" у розмірі 1500 гривень пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

6. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку відповідно до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 30 червня 2025 року.

Суддя Коморний О.І.