Справа № 380/17670/24
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 рокусправа № 380/17670/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо не надання відповідей на заяви від 06.06.2024 та від 16.07.2024 про зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000 гривень, а також в не нарахуванні та невиплаті солдату Збройних сил України ОСОБА_1 додаткової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що розцінюється як відмова у виплаті додаткової винагороди, не нарахуванні та виплаті додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень за місяць згідно постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період стаціонарного лікування в закладах охорони здоров`я з урахування евакуації з одного медичною закладу до іншого у період з 20.04.2024 по 22.05.2024, а також за період перебування у відпустці строком у 30 днів для лікування після тяжкого поранення за висновком BЛK у період з 24.05. 2024 по 24.06.2024;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити солдату Збройних сил України ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу поліцейським і а їх сім`ям під час дії воєнною стану» у розмірі 100000 гривень з розрахунку за місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні з урахуванням часу евакуації з одного лікувального закладу до іншого за період з 20.04.2024 по 22.05.2024, а також у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за висновком BЛK за період з 24.05.2024 по 24.06.2024, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 20.04.2024 отримав поранення під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту АДРЕСА_3 . Згодом був доправлений до медичного закладу на стаціонарне лікування, після чого неодноразово перебував у відпустці за станом здоров`я за висновком ВЛК. Позивач наголошує, що за час лікування відповідачем у порушення вимог чинного законодавства йому не нараховувалась та не виплачувалась додаткова винагорода, збільшена до 100000 грн. у розрахунку на місяць, відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022. Вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, що й зумовило звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою від 26.08.2024 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою судді від 30.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, отриманим під час захисту Батьківщини, а також перебуванням у відпустці за станом здоров`я у зв`язку з тяжким пораненням, отриманим під час захисту Батьківщини, позивачу нарахована за період з 19.04.2024 по 30.04.2024 згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.05.204 №667-АД, за період з 01.05.2024 по 31.05.2024 згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.06.2024 №865-АД, та виплачена в сумі 40000 грн. за квітень 2024 року, 100000 грн. за травень 2024 року, що підтверджується картками особового рахунку військовослужбовця. Також вказує, що солдат ОСОБА_1 25.06.2024 не з`явився вчасно з відпустки за станом здоров`я до місця несення служби в район розосередження військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_4 , в умовах воєнного стану та відсутній на військовій службі без поважних причин до теперішнього часу, тобто понад 3 доби, що призвело до порушення військової дисципліни даним військовослужбовцем та містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України. Крім цього зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 є відокремленим підрозділом військової частини НОМЕР_2 без права юридичної особи, що підтверджується довідкою №444/22 з ЄДРПОУ про відокремлений підрозділ військову частину НОМЕР_1 . Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою від 05.05.2025 суд залучив до участі у справі як другого відповідача військову частину НОМЕР_2 (відповідач-2).

Від військової частини НОМЕР_2 на адресу суду 16.05.2025 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 повідомив, що військова частина НОМЕР_1 є окремою військовою частиною з власним штатом. З 01.05.2025 військову частину НОМЕР_1 зараховано на фінансове забезпечення до ІНФОРМАЦІЯ_1 та присвоєно внутрішній код розпорядника коштів 53435. ОСОБА_1 у списках особового складу військової частини НОМЕР_2 не перебував та не перебуває, відомості стосовно позивача командуванню військової частини НОМЕР_2 стали відомі з позовної заяви та доданих до неї документів. Просив виключити військову частину НОМЕР_2 з числа відповідачів.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 №1000 від 30.04.2024 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдат ОСОБА_1 20.04.2024 отримав вибухову травму, акубаротравма, вогнепальне осколкове сліпе поранення обох нижніх кінцівок, лівого передпліччя, кисті, плеча, сідниці, лівої половини грудної клітини, відкритий перелом носа, контузія правого ока, стороннє тіло лівого ока.

За обставин: 20.04.2024 близько 03 години 00 хвилин при безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконанні бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі населеного пункту АДРЕСА_3 під час бойових дій внаслідок ворожого обстрілу отримав поранення. Перебував в засобах індивідуального захисту (бронежилет та шолом). У стані алкогольного чи токсичного сп`яніння не перебував.

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №е6287 ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова «ДОР» з 20.04.2024 до 29.04.2024.

Крім цього, довідкою військово-лікарської комісії №193 від 22.05.2024 підтверджується, що позивачу проведено медичний огляд ВЛК КНП «Тлумацька центральна міська лікарня» Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області 22.05.2024. На підставі ст. 81 гр. II Розкладу хвороб, позивач потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Згідно з відпускним квитком ВЧ НОМЕР_1 від 24.05.2024 позивачу надана відпустка за станом здоров`я на 30 днів

Позивач 06.06.2024 звернувся до відповідача з рапортом про виплату додаткової винагороди у зв`язку отриманням поранення, а також просив виплачувати кошти за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці за станом здоров`я. До рапорту долучив копії довідок військово-лікарської комісії та виписку з медичної карти стаціонарного хворого.

Із долучених карток грошового забезпечення ОСОБА_1 судом встановлено, що позивачу Військовою частиною НОМЕР_1 нараховано додаткову винагороду за квітень-травень 2024 року, зокрема в розмірі 40000 грн за квітень та 100000 грн за травень 2024 року.

Згідно з довідкою №444/22 з відомчого обліку Міністерства оборони України в ЄДРПОУ Військова частина № НОМЕР_4 станом на момент виникнення спірних правовідносин була відокремленим підрозділом військової частини НОМЕР_2 без права юридичної особи.

Позивач не погоджуючись з бездіяльністю Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати у повному розмірі збільшеної винагороди до 100 000 грн відповідно до положень постанови КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року, звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з пунктом першим статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до пунктів 2, 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова КМУ №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до п. 3 Постанови КМУ № 704 передбачено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, постановлено:

ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб;

військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (далі - Постанова №168).

Абзацом першим пункту 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

На думку суду, аналіз наведених норм Постанови №168 дає підстави для висновку про встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач отримав поранення важкого ступеню, пов`язане із проходженням військової служби, у зв`язку із чим проходив лікування у КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова «ДОР» з 20.04.2024 до 29.04.2024.

На підставі довідки ВЛК №193 від 22.05.2024 відповідно до статті 81 графи II Розладу хвороб перебував у відпустці за станом здоров`я 30 календарних днів.

Суд встановив, що згідно з наказами командира військової частини НОМЕР_1 №667-АД від 04.05.2024 та №865-АД від 04.06.2024 позивачу нараховано додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000 грн пропорційно дням безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях та забезпеченні заходів національної безпеки та оборони, в тому числі за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці у зв`язку з пораненням в загальному розмірі 140000 грн, в тому числі за квітень 2024 року в розмірі 40 000 грн та за травень 2024 року в розмірі 100000 грн. Тобто, відповідачі фактично не заперечують права позивача на отримання цієї додаткової винагороди у квітні-травні 2024 року в зазначеному розмірі.

Водночас суд зазначає, що доказів проведення виплати нарахованих сум додаткової винагороди відповідачами суду не надано.

За таких обставин суд вважає за необхідне зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити виплату позивачу додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

При цьому, обов`язок виплати позивачу такої додаткової винагороди необхідно покласти саме на Військову частину НОМЕР_2 , так як у спірному періоді Військова частина НОМЕР_1 перебувала на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_2 , як відокремлений підрозділ без права юридичної особи. Виключення військової частини НОМЕР_1 із підпорядкування військової частини НОМЕР_2 проведено лише у березні 2025 року, що підтверджується поясненнями представника відповідача-2.

Враховуючи наведене суд доходить до висновку, що Військовою частиною НОМЕР_2 протиправно не виплачено позивачу збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, та перебуванням у відпустці за станом здоров`я за період з 20.04.2024 по 24.06.2024.

Як наслідок, бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн. з розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, та перебуванням у відпустці за станом здоров`я є протиправною, а зобов`язання відповідача-2 виплатити позивачу збільшену до 100000 грн. додаткову винагороду з розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, та перебуванням у відпустці за станом здоров`я відповідатиме меті належного поновлення прав позивача та слугуватиме досягненню того, щоб виниклий між сторонами спір було остаточно вирішено.

Щодо посилань Військової частини НОМЕР_1 на те, що призваний по мобілізації солдат ОСОБА_1 25.06.2024 не з`явився вчасно з відпустки за станом здоров`я до місця несення служби в район розосередження військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_4 суд зазначає, що в період по 22.06.2024 позивач не вважався таким, що не з`явився вчасно з відпустки.

Крім цього суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що позивачу була нарахована додаткова винагорода за період з 19.04.2024 по 30.04.2024 згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.05.204 №667-АД, за період з 01.05.2024 по 31.05.2024 згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.06.2024 №865-АД, та виплачена в сумі 40000 грн. за квітень 2024 року та 100000 грн. за травень 2024 року, оскільки доказів виплати такої винагороди відповідачем не представлено.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не виплати позивачу додаткової винагороди в збільшеному розмірі, право на яку передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а також перебуванням у відпустці за станом здоров`я за період з 20.04.2024 по 24.06.2024 та зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 20.04.2024 по 24.06.2024, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в збільшеному розмірі, право на яку передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустках для лікування після тяжкого поранення за період з 20.04.2024 по 24.06.2024.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) виплатити ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустках для лікування після тяжкого поранення за період з 20.04.2024 по 24.06.2024, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан