Справа № 640/7289/22
Суддя: О.М. Качанок
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

24 червня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/7289/22

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Качанка О.М.,

за участю секретаря судового засідання Попової Н.І.,

представник позивача: не прибув,

представник відповідача 1: не прибув,

представника відповідача 2: Чеберяк О.В.,

розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельна компанія» Будлайн» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельна компанія» Будлайн» (далі - позивач, ТОВ «Ремонтно-будівельна компанія» Будлайн») з позовом до Державної податкової служби України (далі - відповідач 1, ДПС України), Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач 2, ГУ ДПС у м. Києві), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України, про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 3575616/43017515 від 28.12.2021 щодо ПН № 1 від 22.03.2021;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних ПН № 1 від 22.03.2021 на загальну суму з ПДВ - 42181,20 грн, ПДВ 20% - 7030,20 грн, платника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельна компанія» Будлайн» (індивідуальний податковий номер платника ПДВ - 90) днем її фактичного отримання;

- стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельна компанія» Будлайн» судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07 грудня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельна компанія» Будлайн» засобами телекомунікаційного зв`язку через Єдине вікно подання електронної звітності ДПС України надіслало податкову накладну № 1 від 22.03.2021 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проте, згідно отриманих квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, вказана податкова накладна була прийнята, але її реєстрація зупинена. ДПС України виявлені критерії ризиковості, а саме: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПК/РК від 22.03.2021р. № 1, в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подана для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.».

21.12.2021 позивачем через Єдине вікно подання електронної звітності ДПС України надіслано первинні документи та пояснення щодо підтвердження реальності здійснення операцій та таблицю даних платника податку на додану по ПК/РК, реєстрація якої/го зупинена (ПН № 1 від 22.03.2021), що підтверджується відповідною квитанцією.

Однак, позивачем отримано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 3575616/43017515 від 28.12.2021 щодо ПН № 1 від 22.03.2021, з якої вбачається, що прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку із ненаданням платником податку копій документів, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.05.2022 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач 1 заперечував проти задоволення позовних вимог, про що 08.07.2022 надав відзив на позовну заяву, вказав, що позивач подав на реєстрацію податкову накладну № 1 від 22.03.2021, реєстрацію якої було зупинено. У квитанції підставою зупинення зазначено, що податкова накладна зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме через відповідність позивача п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Для підтвердження реальності операції, зазначеної в податковій накладній № 1 від 22.03.2021 ТОВ «Ремонтно-будівельна компанія» Будлайн» надіслано повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій податковій накладні та документи до нього.

Комісією ГУ ДПС у м. Києві в ході аналізу документів, надісланих з повідомленням, встановлено, що ТОВ «Ремонтно-будівельна компанія» Будлайн» виписано податкову накладну № 1 від 22.03.2021 на адресу ТОВ «ФАРМАК» з номенклатурою: «Ремонтно-будівельні роботи».

Підставою відмови в реєстрації є те, що позивачем не надано первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання - передачі товарів (робіт, послуг).

Відсутність вказаних документів не дала можливості підтвердити реальність здійснення господарських операцій ТОВ «Ремонтно-будівельна компанія» Будлайн» згідно яких виписано податкову накладну № 1 від 22.03.2021.

При розгляді документів, наданих позивачем на підтвердження реальності здійснення господарської операції комісією було встановлено, що наданими документами не підтверджується реальність здійсненої операції.

Посилаючись на дискреційні повноваження податкового органу у спірному питанні, відповідач 1 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач 2 також заперечував проти задоволення позовних вимог, 08.07.2022 подав до суду відзив на позовну заяву, за змістом, подібним до відзиву відповідача 1.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва справу передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

Автоматизованою системою документообігу Луганського окружного адміністративного суду для розгляду цієї адміністративної справи визначений суддя Качанок О.М.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 адміністративну справу № 640/7289/22 прийнято до провадження, продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 28.04.2025 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

13.05.2025 представник відповідача 2 повторно надала відзив на позовну заяву, вказавши, що згідно з квитанцією від 07 грудня 2021 року реєстрація податкової накладної № 1 від 22.03.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена.

ТОВ «Ремонтно-будівельна компанія» Будлайн» відповідно подано повідомлення від 21.12.2021 № 5 про подання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній № 1 від 22.03.2021 для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в реєстрі. Проте, з наданих позивачем копій документів та пояснень неможливо встановити реальність здійсненої господарської операції, що знайшла відображення в спірній податковій накладній.

За результатами розгляду повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, комісією регіонального рівня прийнято рішення від 28.12.2021 № 3575616/43017515 про відмову в реєстрації податкової накладної від № 1 від 22.03.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Законодавством не встановлено обов`язок фіскального органу зазначати в квитанції конкретний перелік документів, а лише пропозицію щодо надання документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Натомість, обов`язком платника податку є надання повного пакету первинних документів, вичерпний перелік яких встановлений пунктом 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Крім того, контролюючий орган не може наперед знати які саме документи наявні у платника податку, адже перелік документів, що супроводжують ту чи іншу господарську операцію, може змінюватися залежно від її особливостей.

З викладеного слідує, що платнику надано альтернативу обрання самостійних рішень (надання пояснень та/або документів для реєстрації податкової накладної. Законодавством не встановлено обов`язку контролюючого органу конкретизації переліку документів, необхідних для реєстрації податкової накладної.

При розгляді документів, наданих позивачем на підтвердження реальності здійснення господарської операції, комісією було встановлено, що наданими документами неможливо підтвердити реальність проведення господарської операції, відображеної в спірній податковій накладній, відповідно прийняте рішення про відмову в реєстрації спірної податкової накладної.

22.05.2025 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що на його думку, виписана податкова накладна № 1 від 22.03.2021 оформлена відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, тому не прийняття ДПС України її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних не узгоджується із нормами вказаного кодексу, отже такі дії є протиправними.

04.06.2025 представник відповідача 2 подала до суду додаткові пояснення, вказавши, окрім вже зазначеного, що ТОВ «Ремонтно-будівельна компанія» Будлайн» подано повідомлення від 21.12.2021 № 5 про подання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній № 1 від 22.03.2021 для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Разом з повідомленням про подання пояснень було подано такі документи: повiдомлення про подання пояснень та копiй документiв щодо податкових накладних/розрахункiв коригування, реєстрацiю яких зупинено від 21.12.2021, договір суборенди приміщення від 23.05.2020, договір суборенди приміщення від 21.12.2021, штатний розпис з 01.01.2021, штатний розпис від 21.12.2021, платіжне доручення № 229 від 15.09.2020, платіжне доручення від 21.12.2021, акт форми КБ-2в від 22.03.2021 на суму 75355,20 грн, акт форми КБ-2в від 21.12.2021, платіжне доручення № 395 від 09.03.2021, платіжне доручення від 21.12.2021, платіжне доручення № 405 від 16.03.2021, платіжне доручення від 21.12.2021, платіжне доручення № 228 від 11.09.2020, платіжне доручення від 21.12.2021, додаток 4 (ДФ) за березень від 19.04.2021, додаток 4 (ДФ) від 21.12.2021, платіжне доручення № 310 від 07.12.2020, платіжне доручення від 21.12.2021, форма 20-ОПП від 26.06.2020, форма 20-ОПП від 21.12.2021, акт № 267 від 31.03.2021, акт від 21.12.2021, акт форми КБ-2в від 26.02.2021 на суму 91594,80 грн, акт форми КБ-2в від 21.12.2021, подорожній лист № 088049 від 14.09.2020, подорожній лист від 21.12.2021, квитанція про реєстрацію податкової накладної від 07.12.2021, квитанція про реєстрацію податкової накладної від 21.12.2021, платіжне доручення від 22.02.2021, платіжне доручення від 21.12.2021, податкова накладна № 1 від 22.03.2021, податкова накладна від 21.12.2021, ліцензія № 35-Л від 26.06.2019, ліцензія від 21.12.2021, дозвіл № 2436.19.32 від 13.08.2019, дозвіл від 21.12.2021, договір підряду № 1612-1 від 05 лютого 2021, договір підряду від 21.12.2021, акт № 15 від 11.03.2021, акт від 21.12.2021, платіжне доручення № 269 від 16.10.2020, платіжне доручення від 21.12.2021, пояснення від 21.12.2021, договір оренди ТЗ від 08.10.2019, договір оренди ТЗ від 21.12.2021, платіжне доручення № 412 від 22.03.2021, платіжне доручення від 21.12.2021, довідка форми КБ-3 від 26.02.2021, довідка форми КБ-3 від 21.12.2021, форма 20-ОПП від 03.06.2020, форма 20-ОПП від 21.12.2021, довідка форми КБ-3 від 22.03.2021, довідка форми КБ-3 від 21.12.2021, інші платіжні доручення, видаткові накладні, рахунки-фактури, подорожні листи.

ГУ ДПС у м. Києві наголосило, що наданими позивачем копіями документів та поясненнями неможливо встановити реальність здійсненої господарської операції, що знайшла відображення в спірній податковій накладній.

Представник позивача 19.06.2025 подав до суду пояснення, в яких зазначив, що за умовами договору № 1612-1 від 05.02.2021 замовник протягом 30 календарних днів з моменту підписання договору перераховує аванс у розмірі 60% від ціни договору. 22.02.2021 АТ «ФАРМАК» відповідно до платіжного доручення № на розрахунковий рахунок позивача було перераховано аванс у сумі 124768,80 грн, у тому числі ПДВ у сумі 20794,80 грн. За фактом отримання авансу позивачем було складено ПН № 4 від 22.02.2021 на суму без ПДВ - 103974,00 грн; ПДВ 20% - 20794,80 грн; загальна сума з ПДВ - 124768,80 грн, що є предметом спору у справі Київського окружного адміністративного суду № 640/3384/22.

До виконання будівельних робіт позивач приступив одразу після підписання договору № 1612-1 і в лютому місяці був підписаний перший акт від 26.02.2021 (форма КБ-2в та КБ-3) на суму 91594,80 грн.

За фактом виконання робіт у березні 2021 року було складено акт виконаних робіт від 22.03.2022 (форма КБ-2в та КБ-3) на суму 75355,20 грн.

Сума авансу (ПН № 4 від 22.02.2021) була закрита: актом від 26.02.2021 (форма КБ-2в та КБ-3) на суму 91594,80 грн та частково актом від 22.03.2021 (форма КБ-2в та КБ-3) - на суму 33174,00 грн.

Сума до сплати за актом від 22.03.2021 (форма КБ-2в та КБ-3) після часткового закриття суми авансом становила 42181,20 грн.

08.04.2021 відповідно до платіжного доручення № АТ «ФАРМАК» на розрахунковий рахунок ТОВ «РБК «Будлайн» було перераховано часткову оплату за актом від 22.03.2021 (форма КБ-2в та КБ-3) у сумі 42181,20 грн, у тому числі ПДВ у сумі 7030,20 грн. Першою подією, що передувала даній оплаті є підписання акту виконаних робіт від 22.03.2021 (форма КБ-2в та КБ-3).

За результатами виконання ремонтно-будівельних робіт оформлено акт виконаних робіт від 22.03.2021 (форма КБ-2в та КБ-3) та було складено ПН № 1 від 22.03.2021 на суму без ПДВ - 35151,00 грн; ПДВ 20% - 7030,20 грн; загальна сума з ПДВ - 42181,20 грн, яка була надіслана засобами електронного зв`язку до Державної податкової служби України для реєстрації.

Ухвалою суду від 11.06.2025 прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог.

Ухвалами суду від 15.05.2025, 20.05.2025, 05.06.2025 та 23.06.2025 задоволено заяви представників сторін про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 11.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання 24.06.2025 не прибув, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала пояснення подібні викладеним у відзиві на позовну заяву, додаткових поясненнях, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельна компанія» Будлайн» зареєстровано як юридична особа 23.05.2019, про що до реєстру внесено відповідний реєстраційний запис. Основним видом господарської діяльності позивача є будівництво житлових і нежитлових будівель (КВЕД 41.20).

26.06.2019 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України було видано ліцензію № 35-Л на здійснення діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками (СС-2, СС-3), що свідчить про наявність у ТОВ «РБК «Будлайн» спеціальної правосуб`єктності, що необхідна для здійснення певного виду господарської діяльності - виконання будівельних та ремонтних робіт.

13.08.2019 Головним управлінням Держпраці у Київський області був виданий дозвіл № 2436.19.32 на виконання робіт підвищеної небезпеки.

Між позивачем та АТ «ФАРМАК» було укладено договір від 05.02.2021 № 1612-1 про виконання будівельних робіт в межах проекту технічного переоснащення дільниці № 2, проекту «Каплі спреї» в корпусі № 10 цеху № 3, інв. № 9, літера В за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 74.

Загальна вартість робіт, ціна договору, за цим договором згідно договірної ціни (кошторису) становить 207948 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 34658 грн. Ціна договору може уточнюватися по фактично виконаним роботам у відповідних актах виконаних робіт (п. 3.1 договору).

Згідно з пунктами 3.2, 3.3 вказаного договору, замовник протягом 30 календарних днів з моменту підписання договору перераховує на поточний рахунок підрядника аванс, в розмірі 60% від ціни договору, що становить 124768,80 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 20794,80 грн.

Остаточна оплата виконаних робіт здійснюється протягом 10 календарних днів з моменту двостороннього підписання Акту приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрати за формою КБ-3 відповідно.

Згідно з платіжним дорученням від 22.02.2021 № здійснено платіж на суму 124768,80 грн, з призначенням «БУДІВЕЛЬНІ РОБОТИ ЦЕХ 3 КОРПУС 10 Договір 1612-1 від 05.02.2021 Сума ПДВ 20794.80».

22.03.2021 складений акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2021 року на суму 75355,20 грн (форма КБ-2в) та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2021 року (форма КБ-3).

За результатами виконання зазначених ремонтно-будівельних робіт позивачем виписано податкову накладну № 1 від 22.03.2021 на суму без ПДВ - 35151,00 грн; ПДВ 20% - 7030,20 грн; загальна сума з ПДВ - 42181,20 грн, яка була направлена на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно отриманих квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 07.12.2021, податкову накладну № 1 від 22.03.2021, прийнято, але реєстрацію зупинено. Підстава: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 22.03.2021 № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.».

08.04.2021 відповідно до платіжного доручення № АТ «ФАРМАК» на розрахунковий рахунок ТОВ «РБК «Будлайн» було перераховано кошти з призначенням платежу «БУДІВЕЛЬНІ РОБОТИ ЦЕХ 3 КОРПУС 10 Договір 1612-1 від 05.02.2021 Сума ПДВ 7030.20» на суму 42181,20 грн.

21.12.2021 позивачем через Єдине вікно подання електронної звітності ДПС України надіслано первинні документи та пояснення щодо підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній № 1 від 22.03.2021.

В подальшому позивачем отримано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.12.2021 № 3575616/43017515 щодо податкової накладної № 1 від 22.03.2021, про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку із ненаданням платником податку копій документів, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойсів, актів приймання- передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Вважаючи, що відповідачі за відсутності правових підстав відмовили у реєстрації податкових накладних, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України), Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок № 1246), Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Порядок № 1165), та Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за № 1245/34216 (далі - Порядок № 520).

Наведені нормативно-правові акти застосовуються в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із пунктом 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (пункт 201.16 статті 201 ПК України).

Пунктом 2 Порядку № 1246 визначено, що податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування (пункт 5 Порядку № 1246).

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція) (пункт 13 Порядку № 1246).

У разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку (пункт 17 Порядку № 1246).

Порядок № 1165 визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, складеної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості хоча б одного з товарів / послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку, за винятком розрахунку коригування, визначеного підпунктом 7 цього пункту), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, визначеним у цьому пункті.

Ознаки безумовної реєстрації, зазначені у цьому підпункті, застосовуються протягом періоду дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні».

У разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі (пункт 4 Порядку № 1165).

Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3) (пункт 5 Порядку № 1165).

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (абзац перший пункту 6 Порядку № 1165).

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку № 1165).

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації (пункт 10 Порядку № 1165).

Відповідно до пункту 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Порядок № 520 визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня) (пункт 2 Порядку № 520).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 520 Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 4 Порядку № 520).

Пунктом 5 Порядку № 520 визначено, що Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно із пунктом 6 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Пунктом 9 Порядку № 520 визначено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Згідно із пунктом 10 Порядку № 520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Верховним Судом у постанові від 07.12.2022 у справі № 500/2237/20 зазначено, що Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що чинними нормативно-правовими актами визначено вичерпний перелік підстав, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

При цьому, як підтверджується змістом пункту 5 Порядку № 520, передбачений цим пунктом перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, не є вичерпним.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.

Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежуються права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку № 520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу.

Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації в ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.

У постанові від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку № 520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним. Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі № 819/330/18 та від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а. При цьому, Верховний Суд у постанові від 5 січня 2021 року у справі № 640/11321/20 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.

Реєстрацію податкової накладної № 1 від 22.03.2021 зупинено на підставі п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України. Вказано, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість (додаток 1 до Порядку № 1165) - у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Так, за змістом п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість (додаток 1 до Порядку № 1165), під таким критерієм розуміють таке: «У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.».

У квитанції від 07.12.2021 позивачеві запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому суд зауважує, що відповідачем не було визначено конкретного переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його оформлення (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт Критеріїв, без наведення відповідної підстави і розрахованих показників за критерієм, якому відповідає платник податку, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Наведене узгоджується із правовою позицією, що викладена Верховним Судом у постановах від 23 лютого 2023 року у справі № 420/9924/20, від 27 січня 2022 року (справа № 380/2365/21), від 18 червня 2019 року (справа № 0740/804/18), від 23 жовтня 2018 року (справа № 822/1817/1).

Верховний Суд у постанові від 10.04.2020 у справі № 819/330/18 зробив правовий висновок, що недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого у відповідача виникла можливість прояву нічим не обмеженої дискреції. Вказане, на думку суду, призвело до прояву суб`єктом владних повноважень негативного розсуду, внаслідок чого платник податків не зміг належним чином виконати свої обов`язки, мета яких - реєстрація податкової накладної.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18, від 21 травня 2019 року у справі № 0940/1240/18.

Верховним Судом у постанові від 11.07.2024 у справі № 460/20198/24 зроблено висновок, що формальне зазначення у квитанції пропозиції «надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній/розрахунку коригування для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН» є лише дублюванням норми пп. 3 п. 11 Порядку № 1165. Умови такої пропозиції дають підстави позивачу самостійно визначати перелік необхідних документів, що в подальшому виключає посилання відповідача на їх недостатність чи неповноту та спростовує доводи про недостатність документів, поданих позивачем на підтвердження реальності проведених операцій. … Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Відповідно до статті 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Ведення зазначених документів передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до вимог пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Як уже зазначалось, 22.03.2021 складений акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2021 року на суму 75355,20 грн (форма КБ-2в) та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2021 року (форма КБ-3).

Окрім цього, як вказувалось, відповідно до платіжного доручення від 22.02.2021 № здійснено платіж на суму 124768,80 грн, з призначенням «БУДІВЕЛЬНІ РОБОТИ ЦЕХ 3 КОРПУС 10 Договір 1612-1 від 05.02.2021 Сума ПДВ 20794.80».

На вказану суму (124768,80 грн) складено акти, зокрема: від 26 лютого 2021 року (форма КБ-2в та КБ-3) на суму 91594,80 грн та акт від 22 березня 2021 року (форма КБ-2в та КБ-3) - на суму 33174,00 грн. Сума до сплати за актом від 22 березня 2021 року (форма КБ-2в та КБ-3) після часткового закриття суми авансом становила 42181,20 грн (75355,20 - 33174,00).

Позивачем виписано податкову накладну № 1 від 22.03.2021 на суму без ПДВ - 35151,00 грн; ПДВ 20% - 7030,20 грн; загальна сума з ПДВ - 42181,20 грн, яка була направлена на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

Судом установлено, що податкову накладну № 1 від 22.03.2021 направлено позивачем на реєстрацію за правилом першої події.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи встановлені обставини, зважаючи на наявність у позивача передбачених чинним законодавством документів, необхідних для складання податкової накладної та беручи до уваги, що реальність господарської операції може бути перевірена контролюючим органом під час проведення перевірки платника податків, суд дійшов висновку, що у відповідача 2 були відсутні правові підстави для відмови у реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 1 від 22.03.2021, а тому рішення комісії ГУ ДПС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі накладних або відмову у такій реєстрації, прийнято відповідачем 2 без урахування всіх обставин, що мають значення для їх прийняття, тобто необґрунтовано, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 22.03.2021, суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За приписами статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»№ 3477-IV від 23.02.2006 передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі Чуйкіна проти України (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява № 28924/04) констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 520, рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Пунктом 19 Порядку № 1246 визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно із пунктом 20 Порядку № 1246 внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Відповідно до положень Порядку № 520 для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної обов`язковим є підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, тобто подані позивачем документів для реєстрації спірних податкових накладних мають підтверджувати зазначені у них дані та мають бути достатніми для прийняття рішень про їх реєстрацію в ЄРПН.

Верховним Судом у постанові від 21.02.2023 у справі № 2240/3271/18, від 02.07.2024 у справі № 440/5004/23 сформовано висновок, відповідно до якого предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну (у разі скасування рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної) мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації.

Судом установлено, що у позивача наявні первинні та інші документи, що відображають зміст господарської операції позивача із його контрагентом (АТ «ФАРМАК»), які подавались до податкового органу при реєстрації податкової накладної, що не спростовується відповідачем 2 та вони були достатніми для прийняття податковим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.

Щодо інших доводів, викладених відповідачами у відзиві, суд зауважує, що у постановах від 23.05.2023 у справі № 500/770/21, від 30.05.2023 у справі № 500/889/21, від 20.06.2023 у справі № 200/6012/20-а, від 03.10.2023 у справі № 380/4146/22 Верховний Суд зробив висновок, що, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій платника податку на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.

З огляду на наведене, зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 1 від 22.03.2021 датою її подання на реєстрацію, є належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача, застосування якого призведе до відновлення такого права.

Суд також вважає помилковим посилання представника відповідачів на те, що зобов`язання зареєструвати в ЄРПН спірну податкову накладну є втручанням у дискреційні повноваження відповідачів, оскільки в даному випадку саме обраний судом спосіб захисту порушених прав платника є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Наведене узгоджується із правовою позицією, що викладена Верховним Судом у постановах від 28.04.2023 у справі № 640/24227/19, від 17.05.2023 у справі № 140/14282/20, від 18.04.2024 у справі № 160/18840/22, від 14.08.2024 у справі № 120/5503/23, від 06.03.2024 у справі № 440/3706/23.

Так, у пункті 80 рішення у справі «Перес проти Франції» («Perez v. France», заява № 47287/99) ЄСПЛ зазначив, що гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право на справедливий судовий розгляд включає право сторін, що беруть участь у справі, представляти будь-які зауваження, які вони вважають доречними до їхньої справи. Оскільки метою Конвенції є забезпечення не теоретичних чи ілюзорних прав, а прав фактичних і ефективних (див. рішення у справі «Артіко проти Італії» (Artico v. Italy) серія A. 37, пункт 33), це право можна вважати ефективним тільки в тому випадку, якщо зауваження були дійсно «заслухані», тобто належним чином враховані судом, який розглядає справу. Отже, дія статті 6 Конвенції полягає в тому, щоб, серед іншого, зобов`язати суд провести належний розгляд зауважень, доводів і доказів, представлених сторонами у справі, неупереджено вирішуючи питання про їх належності до справи (див. рішення у справі «Ван де Хурк проти Нідерландів» (Van de Hurk v. Netherlands) серія A. 288, заява № 16034/90, пункт 59).

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, внаслідок чого позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при поданні позову був сплачений судовий збір у загальному розмірі 2481,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 16 від 10.02.2022.

З огляду на те, що позовні вимоги носять немайновий характер і позов підлягає задоволенню, відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України суд присуджує позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору порівну в сумі по 1240,50 грн.

Керуючись статтями 139, 194, 205, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельна компанія «Будлайн» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Дегтярівська, 21а, оф. 107/1) до Державної податкової служби України (, місцезнаходження: м. Київ, Львівська площа, буд. 8), Головного управління ДПС у м. Києві (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві № 3575616/43017515 від 28.12.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 22.03.2021.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельна компанія» Будлайн» № 1 від 22.03.2021 датою її фактичного подання для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельна компанія» Будлайн» сплачений при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 1240 (одна тисяча двісті сорок) гривень 50 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельна компанія» Будлайн» сплачений при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 1240 (одна тисяча двісті сорок) гривень 50 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 01.07.2025.

Суддя О.М. Качанок