Справа № 380/26143/24
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 рокусправа № 380/26143/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТРУ АЙ ПІ УКРАЇНА» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

товариство з обмеженою відповідальністю «ТРУ АЙ ПІ УКРАЇНА» (далі позивач, ТзОВ «ТРУ АЙ ПІ УКРАЇНА») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області (далі відповідач 1, ГУ ДПС у Львівській області), Державної податкової служби України (далі відповідач 2, ДПС України), в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №15 від 10.07.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних від 26.09.2024 за №11828839/41117735, ухвалене комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №15 від 10.07.2024 датою її направлення для реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної №15 від 10.07.2024 не міститься інформації, які саме додаткові документи необхідні контролюючому органу для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної. Зупинення реєстрації податкової накладної без чіткого визначення переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, не дало йому можливості надати достатній обсяг підтверджуючих документів. Крім того, здійснення позивачем господарських операцій відображених у спірній податковій накладній підтверджено належними, достатніми і допустимими доказами. Стверджує, що ним надано до податкового органу первинні документи, які на його переконання є належними та достатніми для підтвердження здійснення ним господарських операцій. Відтак, з метою відновлення прав та інтересів позивача, останній звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою від 03.01.2025 суддя відкрила провадження в адміністративній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

У встановлений законом та судом строк відповідачі відзив на позовну заяву не надали, хоча належним чином 03.12.2025 був повідомлений про відкриття провадження в адміністративній справі, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Таким чином, суд на підставі ч. 6 ст. 162 КАС України дійшов висновку проводити розгляд справи на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку позов задовольнити повністю, з огляду на наступне.

Як вбачається із виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, довідки статуправління ТзОВ «ТРУ АЙ ПІ УКРАЇНА» (, зареєстровано 01.02.2017) основним зареєстрованим видом діяльності має код КВЕД 43.21. Електромонтажні роботи. Це передбачає надання широкого спектру послуг в ІР домофонії: прокладання мережевих кабелів; установка обладнання; під`єднання абонентів; програмування та налаштування роботи домофонів; надання консультацій користувачам щодо правильного застосування приладів тощо.

Паралельно з цим видом діяльності ТзОВ «ТРУ АЙ ПІ УКРАЇНА» займається оптовою торгівлею електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього; оптовою торгівлею комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням; обслуговуванням систем безпеки (коди КВЕД: 46.51. Оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням; 46.52. Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткованням, деталями до нього; 80.20. Обслуговування систем безпеки).

02.06.2023 позивач уклав договір підряду №01-02/06-23-АЯ-ТАП з ТзОВ «АВАЛОН СТАЙЛ», предметом якого є влаштування інтелектуальної ІР домофонної системи з системою контролю управління доступу.

Позивач за результатом здійснення господарської діяльності за вищезазначеним договором відправив на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних шість податкових накладних на контрагента ТзОВ «АВАЛОН СТАЙЛ» на загальну суму 717126,00 грн., в тому числі ПДВ 20% 119521 грн.

Усі податкові накладні були зареєстровані, окрім податкової накладної №15 від 10.07.2024 на суму 125869,00 грн., в тому числі ПДВ 20% 20978,17 грн.

За результатом здійснення господарської операції згідно договору підряду №01-02/06-23-АЯ-ТАП було проведено повних розрахунок, що підтверджується долученими платіжними інструкціями: 1) платіжна інструкція №AST00658 від 23.06.2023; 2) платіжна інструкція №AST00833 від 26.07.2024; 3) платіжна інструкція №AST00944 від 15.08.2024; 4) платіжна інструкція №AST00962 від 20.08.2024; 5) платіжна інструкція №AST01041 від 11.09.2024.

Також за результатом здійснення господарських операцій згідно договору підряду №01-02/06-23-АЯ-ТАП було укладено акти наданих послу з ТзОВ «АВАЛОН СТАЙЛ»: 1) акт наданих послуг №13 від 01.07.2024; 2) акт наданих послуг №14 від 01.07.2024; 3) акт наданих послуг №15 від 01.07.2024; 4) акт наданих послуг №16 від 01.07.2024; 5) акт наданих послуг №17 від 10.07.2024; 6) акт наданих послуг №18 від 09.07.2024.

Тобто, як встановив суд, ТзОВ «ТРУ АЙ ПІ УКРАЇНА» за результатами здійснення господарської діяльності з товариством з обмеженою відповідальністю «АВАЛОН СТАЙЛ» складено та подано для реєстрації податкову накладну №15 від 10.07.2024.

Відповідно до квитанції від 10.09.2024 документи збережено, проте реєстрацію податкових накладних зупинено. Зазначено підстави зупинення, зокрема вказано, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної від 10.07.2024 №15 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 43.21, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково: «D»=3.4323%, «P»=0.

Відповідачем 1 запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

13.09.2024 позивачем на адресу податкового органу направлено повідомлення про надання пояснень та копії документів №1 (додатки в кількості 28 документів первинного бухгалтерського обліку) щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинена, а саме №15 від 10.07.2024.

19.09.2024 ТОВ «ТРУ АЙ ПІ УКРАЇНА» отримало повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11792669/41117735.

На виконання вимог вищезазначеного повідомлення, ТзОВ «ТРУ АЙ ПІ УКРАЇНА» було подано повідомлення про надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної.

У наданій повідомленні зазначено, що ТзОВ «ТРУ АЙ ПІ УКРАЇНА» провадить зовнішньоекономічну діяльність, а саме: імпортує необхідне в діяльності ІР обладнання, прилади, допоміжне устатковання; приймає на орендований склад (комору); реалізує оптовим покупцям/ встановлює н а об`єктах замовників у межах угод на виконання електромонтажних робіт. Імпортоване обладнання довозилося на підприємство Авіакомпанією, власним транспортом директора (Документи-підтвердження: ТТН, Свідоцтво про реєстрацію Т3), а також транспортом перевізника (CMR). Керівник підприємства працює найманим директором і, тимчасово, менеджером та виконавцем робіт. Роботи потребують скрупульозного виконання та багато часу. Підприємство довгий час шукає працівників високого рівня для виконання робіт по монтажу та налаштуванню роботи домофонних систем. У штаті підприємства є бухгалтер та інженер-монтажник. Зарплата працівникам виплачується, податки до бюджету сплачено. Роботи по монтажу домофонів (прокладання кабелів, кріплення приладів, тестування) проводяться на об`єктах замовників, і займають тривалий час (до 12-ти місяців), і можуть виконуватися навіть однією особою. Попередня підготовка приладів та віддалене налаштування/підключення відбувається в орендованому приміщенні з підсобкою, на офісному обладнанні: комп`ютер, мережа Інтернет, телефон, демонстраційний стенд. Даний вид діяльності не потребує складування витратних матеріалів. ТОВ «Тру Ай Пі Україна» має значний кредит з ПДВ (492839,45 грн. на день подання пояснення), тому не витримуються умови податкового навантаження по сплаті ПДВ до бюджету. Щоб зменшити податковий кредит з ПДВ, підприємству треба працювати на реалізацію товарів та послуг. Однак, виникають проблеми із реєстрацією податкових накладних, через що наші Контрагенти відмовляються від співпраці. У жодному з випадків ТзОВ «ТРУ АЙ ПІ УКРАЇНА» не проводило ризикових операцій. Через карантинні умови та військовий стан зацікавлений у співпраці з ТзОВ «АВАЛОН СТАЙЛ», яке їхнім партнером з 2022 року. Підприємством було надано послуги по установленню телекомунікаційної проводки та охоронної сигналізації на об`єкті замовника. Замовник провів авансовий платіж, згідно з Додатком №1 від 02.06.2023, на суму якого була оформлена Податкова накладна №1 від 23.06.2023. Отримані кошти спрямовувалися на компенсацію вартості обладнання, придбаного до укладення договору з ТзОВ «АВАЛОН СТАЙЛ», а також на придбання матеріалів та обладнання в майбутньому, по мірі виконання певного етапу робіт. Контрагентами ТзОВ "ТРУ АЙ ПІ УКРАЇНА" щодо постачання необхідного обладнання та витратних матеріалів підприємства України (ТзОВ «ІТВ», ТзОВ «Новалінк», ТзОВ «СПВ Компані ЛТД», МНВАП «Авіокон проект», ФОП ОСОБА_1 ), з якими вони співпрацюють на підставі усних домовленостей, замовлень, рахунків та видаткових накладних. Товар постачається різними способами: власним транспортним засобом директора, Новою Поштою, транспортом Постачальника та ін.

Від початку 2024 року ТзОВ "ТРУ АЙ ПІ УКРАЇНА" продовжувалися роботи у відповідності до договору №01-02/06-23- АЯ- ТАП від 02.06.2023, які завершилися в липні. Був затверджений Додаток №2 до вищевказаного договору, підписані акти про виконання робіт, проведена часткова оплата. Було долучено копії документів щодо придбання товарів, навантаження/розвантаження продукції, розрахункових документів та копії документів, які підтверджують інформацію у податковій накладній, необхідних для підтвердження реальності здійснення господарської операції та необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Однак, як стверджує позивач, не зважаючи, а ні на пояснення, а ні на долучені первинні документи 26.09.2024 Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Львівській області прийнято рішення №11828839/41117735, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №15 від 10.07.2024 року.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що в реєстрації податкових накладних відмовлено у зв`язку з: ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

Позивач не згідний з рішенням комісії №11828839/41117735 від 26.09.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №15 від 10.07.2024, оскільки ним було повністю виконано вимоги повідомлення про надання додаткових пояснень та надано всі документи щодо господарської операції.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу 1 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, з наступними змінами та доповненнями (далі ПК України) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Абзацом п`ятим цієї ж статті встановлено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Згідно з абзацом 10 п.201.10 ст.201 ПК України якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Відповідно до п.12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246, з наступними змінами та доповненнями (далі Порядок №1246), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Пунктом 13 Порядку №1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Згідно з абзацом 1 п.5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165, з наступними змінами та доповненнями (далі Порядок № 1165), платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Абзацом 2 цієї ж норми встановлено, що податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

Відповідно до п.6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Як передбачено п.10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з п.11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до п.2 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520, з наступними змінами та доповненнями (далі Порядок №520), рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку на додану вартість (далі - платник податку) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «;Про електронні довірчі послуги» (п.3 Порядку №520).

Як передбачено пунктом четвертим Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5 цього ж порядку передбачено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;

- інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/ розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня (абзац перший п.9 Порядку №520).

За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку: або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку; або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування; або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку (абзаци другий п`ятий п.9 Порядку №520).

Відповідно до абзацу восьмого цієї ж норми за результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Згідно із абзацом дев`ятим п.9 Порядку №520 якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства (п.10 Порядку №520).

Судом встановлено, що надіслана позивачу квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних містить рекомендацію щодо надання пояснень та копій документів, які підтверджують інформацію, зазначену в згаданій податковій накладній. За наслідками надання таких пояснень та копій документів буде прийняте рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Надіслане позивачу за результатами подання ним додаткових пояснень повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних містить також загальну вимогу щодо надання позивачем копій первинних документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній щодо придбання товарів, а також інших документів, що підтверджують інформацію, зазначену у цій накладній.

Суд зазначає, що пунктом 5 Порядку №520 встановлено вичерпний перелік документів, які необхідні для прийняття рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної.

Однак, контролюючим органом в згаданій квитанції та повідомленні не зазначено, які конкретно пояснення та документи повинен подати позивач.

Наведене дає підстави для висновку, що законодавець встановлює перелік обов`язкової для фіксації в рамках квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів інформації.

Без деталізації такого роду інформації відповідні квитанція та повідомлення не можуть вважатися належним чином оформленими. Податковий орган повинен зазначити конкретну причину, на підставі якої було зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

При цьому, відповідачем у квитанції та повідомленні про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів було зазначено лише загальну інформацію без її конкретизації.

Окрім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законним.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 10.04.2020 року у справі №819/330/18, від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 16.09.2022 у справі №380/7736/21, від 28.06.2022 у справі №380/9411/21, від 20.04.2023 у справі №380/4746/22.

При цьому, суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявні достатні докази, які вказують на наявність достатніх підстав для реєстрації спірної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Окрім того, найменування товару/послуги, які зазначені у цій податковій накладній, їх кількість та ціна співпадає із найменуванням товару/послуги, іншими показниками, зазначеними в згаданих вище документах.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваним рішенням комісії ГУ ДПС у Львівській області відмовлено у реєстрації спірної податкової накладної, а підставою зазначених рішень зазначено: «ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку».

Зазначене також свідчить про те, що при прийнятті рішення про зупинення реєстрації податкової накладної контролюючий орган повинен був встановити конкретний перелік документів, які слід було надати платнику податків. У іншому випадку, виникає фактична невизначеність, що є неприпустимим у розумінні ПК України.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності. Правову позицію Верховного Суду з цього питання, викладено в постанові від 18.02.2020 у справі № 360/1776/19, згідно з якою здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

З вказаного вбачається, що рішення комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, яка узгоджується із фактичними даними.

Надаючи оцінку рішенню про відмову в реєстрації податкової накладної суд зазначає, що таке рішення є необґрунтованими, з його змісту не вбачаються дійсні та об`єктивні підстави для відмови у реєстрації податкової накладної, що підтверджували б відсутність у платника податків права на відображення у податковому обліку з ПДВ заявлених операцій, а, отже, й підтверджували б правомірність відмови в такій реєстрації.

Наявність таких обставин судом з матеріалів справи також не встановлено.

При вирішенні справи суд також виходить із того, що спірне рішення комісії ГУ ДПС у Львівській області є актом індивідуальної дії.

На думку суду, правовий акт індивідуальної дії - це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, який не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків лише чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому (яким) він адресований.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових обов`язків, обумовлених цими актами; при цьому за умов відповідності такого акту нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржувані рішення податкового органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжують їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Зазначений висновок суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), рішення якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 є джерелом права.

У рішенні від 13.12.2001 у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Лелас проти Хорватії», заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010; «Тошкуце та інші проти Румунії», заява №36900/03, п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Лелас проти Хорватії», п. 74).

Суд зазначає, що дії контролюючого органу не є послідовними, адже зупиняючи реєстрацію податкової накладної контролюючий орган вказує на пропозицію платнику податків надати пояснення з одних підстав, а в подальшому відмовляє в реєстрації податкових накладних з інших підстав. У такий спосіб не надаючи платнику податків надати достатній обсяг підтверджуючих документів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних не відповідає критеріям правомірності, передбаченим п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру, то суд зазначає наступне.

Так, відповідно до пунктів 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

За таких обставин та враховуючи той факт, що оскаржуване рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 26.09.2024 за №11828839/41117735 визнається судом протиправним та скасовується, з урахуванням положень пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246, а також абзацу 9 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №15 від 10.07.2024 датою її фактичного подання до контролюючого органу.

Частинами 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у пункті 50 рішення від 13.01.2011 (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункті 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

В даному випадку, зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену вище податкову накладну є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та є належним способом захисту порушеного права.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то суд вказує таке.

Позивач просить стягнути з відповідачів витрати на професійну правову допомогу у розмірі 17000,00 грн.

Відповідачі свого відношення до клопотання про стягнення витрат на професійну правову допомогу не висловили.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частина 1 ст. 139 КАС України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За правилами ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Зокрема, ч. 3 і 5 ст. 143 КАС України визначено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому ч. 3 цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному ст. 252 цього Кодексу.

Аналіз такого правового врегулювання дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою для врахування судом таких доказів є їх подання до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд зазначає, що розгляд даної адміністративної справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 262 КАС України).

Системний аналіз коментованих норм процесуального закону дає можливість суду дійти висновку, що у справах, розгляд яких проводиться у порядку письмового провадження без виклику сторін, згадана вище заява сторони повинна бути подана до завершення судового розгляду, а відповідні докази (договори, рахунки тощо) не пізніше ніж протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Вивчивши подану заяву, дослідивши матеріали справи в частині, що стосується питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 16 КАС України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частинами 2, 3 ст. 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі ст. 30 Закону №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

За вимогами ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вже було зазначено вище, ч. 1 ст. 139 КАС України визначає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Європейським судом з прав людини від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п.п. 268, 269).

Згідно з висновком, сформованим Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), від 28.11.2002, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і які були дійсно необхідними.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

До матеріалів справи на підтвердження складу та розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордеру на надання правничої допомоги серії ВС №1335025 та платіжні інструкції №226 від 30.12.2024 та №227 від 30.12.2024.

Інших підтверджуючих документів не долучено, зокрема, договору, актів виконаних робіт (приймання-передачі наданих послуг).

Отже, витрати в розмірі 17000,00 грн на професійну правничу допомогу адвоката не підтверджено позивачем належними і допустимим доказами.

Дослідивши вказані вище письмові докази, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про стягнення з відповідачів судових витрат пов`язаних з наданням правової допомоги.

Щодо судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, суд зазначає, що позивачем за подання цього позову до суду слід було сплатити 2422,40 грн. (3028,00 грн. * 0,8), оскільки позов подано через систему «Електронний Суд», а фактично сплачено 4844,80 грн.

Відтак, сплачена надміру сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, п.п. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №15 від 10.07.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних від 26.09.2024 за №11828839/41117735, ухвалене комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області.

Зобов`язати Державну податкову службу України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, пл. Львівська, 8) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №15 від 10.07.2024, складену «ТРУ АЙ ПІ УКРАЇНА» (, адреса: 79017, м. Львів, вул. Мечникова, 16-А) датою її направлення на реєстрацію.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (, місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТРУ АЙ ПІ УКРАЇНА» (, адреса: 79017, м. Львів, вул. Мечникова, 16-А) судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, пл. Львівська, 8) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРУ АЙ ПІ Україна» (, адреса: 79017, м. Львів, вул. Мечникова, 16-А) судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 02.07.2025.

СуддяПотабенко Варвара Анатоліївна