Справа № 200/3362/25
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2025 року Справа№200/3362/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Доценко Марину Іванівну, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у виплаті позивачу нарахованої пенсії з 1 березня 2025 року без обмеженням максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, що втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити позивачу з 1 березня 2025 року виплату нарахованої пенсії без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, що втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум (а.с. 1-6).

Ухвалою суду від 12 травня 2025 року відкрито провадження у справі за даним позовом; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); запропоновано відповідачу надати суду відзив на позовну заяву, а також зобов`язано надати суду додаткові докази по справі (а.с. 15-16).

26 травня 2025 року судом отримано від відповідача відзив на позов та додаткові докази по справі (а.с. 21-23).

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими відповідними законами, дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 10 жовтня 2020 року.

На підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/6917/24 від 20 листопада 2024 року, яке набрало законної сили 12 лютого 2025 року, суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 нарахованої пенсії з 1 березня 2024 року з обмеженням максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, що втратили працездатність, та зобов`язав Головне управління з 1 березня 2024 року здійснити виплату нарахованої пенсії без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, що втратили працездатність.

1 березня 2025 року проведено індексацію призначеної позивачу пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 року № 209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році".

Ознайомившись із протоколом за пенсійною справою, позивач дізнався, що відповідач нарахував йому індексацію в сумі 1500 грн, але при проведенні перерахунку знов застосував обмеження розміру пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами згідно із протоколом від 25 березня 2025 року пенсія нарахована в загальному розмірі 32807,34 грн, але при цьому застосовано обмеження розміру пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, за наслідком чого розмір пенсії визначено у розмірі 29810,51 грн.

8 квітня 2025 року позивач звернувся із заявою через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з вимогою здійснити з 1 березня 2025 року перерахунок та виплату пенсії у розмірі, підвищеному відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 року № 209, без обмеження пенсії максимальним розміром.

Листом від 5 травня 2025 року відповідач повідомив, що рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/6917/24 від 20 листопада 2024 року, яке набрало законної сили 12 лютого 2025 року, виконано в повному обсязі в межах функціональних повноважень та чинного законодавства. За вказаним рішенням в лютому 2025 року проведено перерахунок пенсії з 1 березня 2024 року без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, що втратили працездатність. Також зазначено, що на виконання судового рішення пенсія (з урахуванням надбавок, підвищень та інших доплат) встановлюється без обмеження її максимального розміру станом на дату, з якої судом зобов`язано здійснити такий перерахунок. Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 року № 209 з 1 березня 2025 року підвищено основний розмір пенсії позивача на 11,5%. Розмір пенсії з надбавками складає 31310,51 грн; до виплати з урахуванням максимального розміру - 29810,51 грн.

Позивач вважає, що під час перерахунку з 1 березня 2025 року призначеної йому пенсії відповідачем протиправно було встановлено обмеження пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, що втратили працездатність, за наслідком якого пенсія позивачу виплачується у меншому ніж належить розмірі (а.с. 1-6).

У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, зазначаючи наступне.

Позивач є одержувачем пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 від 9 квітня 1992 року (Закон № 2262).

Частиною 7 ст. 43 Закону № 2262 встановлено, що максимальний розмір пенсії […] не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року по справі № 200/6917/24, яке набрало законної сили 12 лютого 2025 року, зобов`язано Головне управління здійснити ОСОБА_1 з 1 березня 2024 року виплату нарахованої пенсії без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, що втратили працездатність.

У випадках, коли в рішенні суду не визначено кінцевої дати періоду, за який слід здійснити перерахунок пенсії, виплата за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача. Отже, при виконанні судового рішення розмір пенсії встановлюється без обмеження її максимального розміру станом на дату, з якої судом зобов`язано здійснити такий перерахунок.

За наслідком перерахунку пенсії позивача на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року станом на 1 березня 2024 року розмір пенсії ОСОБА_1 склав 29810,51 грн.

У лютому 2025 року відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 року № 209 «Про індексацію пенсій та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» здійснено перерахунок призначеної позивачу пенсії, за наслідком якого основний розмір пенсії позивача склав 22965,14 грн; підсумок пенсії з 1 березня 2025 року склав 31310,51 грн; розмір пенсії із врахуванням обмеження максимальним розміром та із врахуванням встановленого рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року розміру пенсії - 29810,51 грн.

Також на виконання рішення суду було нараховано доплату за період з 1 березня 2024 року по 28 лютого 2025 року (з урахуванням раніше виплачених сум) в сумі 74406,12 грн.

Відповідач зазначає, що згідно з усталеною судовою практикою (постанови Верховного Суду України від 23 квітня 2013 року № 21-239а11, від 19 березня 2013 року № 21-53а13, від 5 листопада 2013 року № 21-293а13, від 7 липня 2014 року № 21-222014 тощо) виплати за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача.

Нормами ст. 8 Закону № 2262 передбачено, що виплата пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (а.с. 21-23).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), є громадянином України, паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; є ветераном Національної поліції відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 12 жовтня 2020 року; є ветераном війни учасником бойових дій згідно з посвідченням серії НОМЕР_4 від 20 жовтня 2015 року (а.с. 9-10).

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, зареєстроване місцезнаходження: 84116, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3), є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі (а.с. 26-30).

Як встановлено судом, позивач перебуває на обліку у відповідача як одержувач пенсії за вислугу років, призначеної йому з 10 жовтня 2020 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року; пенсійна справа (НПУ) (а.с. 35-41).

Відповідно до протоколу від 10 жовтня 2020 року позивач отримує пенсію за вислугу років (30,9 (календ 25,1) у розмірі 70% грошового забезпечення 22 965,14 грн (грошове забезпечення 320807,34 грн: посадовий оклад 4 600,00 грн, оклад за військове звання 2200,00 грн, надбавка за вислугу років 50% - 3400,00 грн, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у т.ч.: 22607,34 грн); учасник бойових дій 40,00 грн; всього призначено: 23433,14 грн; загальний розмір пенсії: 17120,00 грн (а.с. 41).

Як вбачається з рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року по справі № 200/6917/24, яке набрало законної сили 12 лютого 2025 року, з 1 березня 2024 року позивачу здійснено перерахунок пенсії, за наслідком якого підсумок пенсії (з надбавками) склав 29810,51 грн, при цьому встановлено обмеження розміру призначеної пенсії максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, що втратили працездатність, з урахуванням чого розмір пенсії позивача склав 23610,00 грн (https://reyestr.court.gov.ua/Review/123173225).

Зазначеним рішенням визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 нарахованої пенсії з 1 березня 2024 року з обмеженням максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, що втратили працездатність; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 з 1 березня 2024 року виплату нарахованої пенсії без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, що втратили працездатність.

На виконання даного рішення суду розпорядженням відповідача від 19 лютого 2025 року позивачу з 1 березня 2025 року здійснено перерахунок пенсії, внаслідок якого розмір пенсії позивача склав:

- основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (32807,31 грн) 22965,14 грн;

- базовий розмір пенсії (32 807,34*70%) 22965,14 грн;

- індексація базового ОСНП 2022 (22 965,14*0,1400) 3215,12 грн;

- індексація базового ОСНП 2023 (26 180,26*0,1970) 1500,00 грн;

- індексація базового ОСНП 2024 (27 680,26*0,0796) 1500,00 грн;

- підвищення учасникам війни (бойових дій) (1 кат.) 590,25 грн;

- учасник бойових дій 40,00 грн;

Розмір пенсії з надбавками - 29810,51 грн (а.с. 38).

Розпорядженням відповідача від 27 лютого 2025 року позивачу з 1 березня 2025 року проведено перерахунок пенсії (індексація), внаслідок якого розмір пенсії склав:

- основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (32807,31 грн) 22965,14 грн;

- базовий розмір пенсії (32807,34*70%) 22965,14 грн;

- індексація базового ОСНП 2022 (22 965,14*0,1400) 3215,12 грн;

- індексація базового ОСНП 2023 (26 180,26*0,1970) 1500,00 грн;

- індексація базового ОСНП 2024 (27 680,26*0,0796) 1500,00 грн;

- індексація базового ОСНП 2025 (29 180,26*0,1150) 1500,00 грн;

- підвищення учасникам війни (бойових дій) (1 кат) 590,25 грн;

- учасник бойових дій 40,00 грн;

Розмір пенсії з надбавками склав 31310,51 грн;

З урахуванням максимального розміру пенсії - 29810,51 грн (а.с. 40).

Відповідно до протоколу від 19 травня 2025 року позивач отримує пенсію за вислугу років (30,9 (календ 25,1) у розмірі 70% грошового забезпечення 22965,14 грн (грошове забезпечення 30680,26 грн); підвищення учасникам війни (бойових дій) (1 кат.) 590,25 грн; учасник бойових дій 40,00 грн; всього призначено: 31310,51 грн; загальний розмір пенсії за справою щомісячно в сумі: 29810,51 грн (а.с. 34).

За поясненням відповідача, перерахунок пенсії з 1 березня 2025 року здійснений із врахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року по справі № 200/6917/24 (виплата пенсії починаючи з 1 березня 2024 року обмежена максимальним розміром 29810,51 грн) (а.с. 21-23).

8 квітня 2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перерахувати (нарахувати) та виплачувати йому пенсію з 1 березня 2025 року, застосувавши розмір пенсії без обмеження її максимальним розміром (а.с. 2, 11).

Листом від 5 травня 2025 року (вих. № 11123-8613/М-02/8-0500/25) Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області повідомило позивачу, що за рішенням Донецького окружного адміністративного суду в лютому 2025 року проведено перерахунок пенсії з 1 березня 2024 року без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, що втратили працездатність. На виконання рішень суду, якими зобов`язано провести перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром, пенсія (з урахуванням надбавок, підвищень та інших доплат до пенсії) встановлюється без обмеження її максимального розміру станом на дату, з якої судом зобов`язано здійснити такий перерахунок. Отже, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року позивачу встановлено пенсію без обмеження її максимальним розміром на 1 березня 2024 року. Її розмір не переглядається до того часу, коли розмір пенсії відповідатиме максимальному розміру пенсії відповідно до законодавства. Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 року № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» з 1 березня 2025 року підвищено основний розмір пенсії позивача на 11,5 %. Відповідно до п. 3 Постанови № 209 розмір пенсії з надбавками (без застосування коефіцієнтів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 3 січня 2025 року № 1) склав 31310,51 грн. До виплати з урахуванням максимального розміру пенсії належить 29810,51 грн (а.с. 11).

Вважаючи, що виплата пенсії з 1 березня 2025 року протиправно відбувається із обмеженням її максимальним розміром, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Як встановлено судом, відповідачем при розрахунку розміру пенсії позивача з 1 березня 2025 року (при проведенні індексації пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 року № 209 «Про індексацію пенсій та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році») застосовано обмеження загального розміру пенсії позивача максимальним розміром, встановленим ст. 43 Закону № 2262-ХІІ (з урахуванням розміру пенсії, встановленого рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року по справі № 200/6917/24) 29810,51 грн (а.с. 40).

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-ХІІ, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом України 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VІ), який набрав чинності 1 жовтня 2011 року.

Відповідно до ст. 2 Закону № 3668-VІ максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) […], призначених (перерахованих) відповідно до […] законів України […] «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», […], не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Також Законом № 3668-VІ внесено зміни уст. 43 Закону № 2262-ХІІ, частину 5 якої викладено в наступній редакції:

«Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення частини сьомої ст. 43 Закону № 2262-ХІІ (яка станом на час внесення змін Законом № 3668-VІ була частиною п`ятою).

Згідно з п. 2 резолютивної частини зазначеного Рішення положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 20 грудня 2016 року.

Відповідно до Закону України від 6 грудня 2016 року № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 1774-VІІІ), який набрав чинності з 1 січня 2017 року, в частині 7ст. 43 Закону № 2262-ХІІ слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Аналіз змін, внесених Законом № 1774-VІІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, дозволяє стверджувати, що уст. 43 Закону № 2262-ХІІвідсутня 7 частина, а внесені до ч. 7 ст. 43 зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Отже, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), внесені Законом № 1774-VІІІ до ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію у подібних правовідносинах, зокрема у постановах від 9 листопада 2020 року у справі № 813/678/18, від 10 вересня 2021 року у справі № 300/633/19, від 21 грудня 2021 у справі № 120/3552/21-а, від 7 жовтня 2022 року у справі № 640/7973/21, від 7 вересня 2023 року у справі № 285/2784/17.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає ст. 17 Конституції України положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ.

Водночас положення ст. 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), які дублюють зміст ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ та прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин, змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин наявна колізія між Законом № 2262-ХІІ (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 № 7-рп/2016) та Законом № 3668-VІ у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 6 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13 лютого 2019 року, яка прийнята Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення ст.ст. 1, 8, 92 Конституції України, а також на ст. 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, зазначено, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

У постанові від 3 листопада 2021 року у справі № 360/3611/20 Велика Палата Верховного Суду вказала, що в разі наявності колізії між двома законами, які регулюють одне і те ж коло відносин і один з них визнано неконституційним, застосуванню підлягає підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, при вирішенні даної справи судом застосовуються приписи Закону № 2262-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016.

Як наслідок, дії відповідача щодо обмеження загального розміру пенсії позивача максимальним розміром, встановленим ст. 43 Закону № 2262-ХІІ (із урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року по справі № 200/6917/24) 29810,51 грн), є протиправними.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що про протиправність обмеження відповідачем загального розміру пенсії позивача максимальним розміром, встановленим ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, вказано також у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року по справі № 200/6917/24.

Разом із цим відповідач вдруге протиправно обмежив розмір належної позивачу пенсії максимальним розміром.

Посилання відповідача на постанови Верховного Суду України від 23 квітня 2013 року № 21-239а11, від 19 березня 2013 року № 21-53а13, від 5 листопада 2013 року № 21-293а13, від 7 липня 2014 року № 21-222014, відповідно до яких виплати за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача, суд відхиляє, так як таке посилання щодо спірних правовідносин є незастосованим з підстав, вказаних вище.

Враховуючи наведене, керуючись приписами ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача в частині визнання дій протиправними - шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обмеження у спірний період, а саме - з 1 березня 2025 року, загального розміру виплачуємої позивачу пенсії максимальним розміром.

Щодо позовних вимог позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 1 березня 2025 року виплату нарахованої пенсії без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, що втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: […] 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; […] 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, […] від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Керуючись приписами ст.ст. 9, 90, 245 КАС України, враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії з 1 березня 2025 року без обмеження максимального розміру пенсії.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому в силу вимог ст. 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 12, 72-77, 94, 132, 139, 192-193, 242-246, 255-258, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, зареєстроване місцезнаходження: 84116, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обмеження з 1 березня 2025 року розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 1 березня 2025 року, встановивши розмір пенсії до виплати без обмеження максимальним розміром, а також виплатити перераховану пенсію - з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна