Справа № 600/1738/25-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Чернівці Справа № 600/1738/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

У С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Чернівецькій області (далі - позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (далі - відповідач) податковий борг до місцевого бюджету у сумі 14587,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що за відповідачем рахується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 14587,20 грн. Оскільки борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення вказаного боргу в судовому порядку.

За вказаною позовною заявою, ухвалою суду від 28.04.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ст. ст. 257 - 262 КАС України без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Про відкриття провадження в даній адміністративній справі та призначення її до розгляду повідомлено відповідача за адресою зазначеною позивачем в позовній заяві та за адресою зазначеною в інформації Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області згідно обліків ВОМІРМП УДМСУ в Чернівецькій області.

Згідно довідки Укрпошти, відповідач отримала ухвалу про відкриття провадження у справі.

Відповідач подала відзив на позов, в якому вказувала, що 05.04.2021 звернулась у ДПС Глибоцького району з заявою, в якій просила внести зміни у сумі податку землі комерційного призначення, площею якою є 01559 га та зробити перерахунок нарахування податку. Підприємницьку діяльність відповідач закрила у 2018 році і не отримує інших доходів крім пенсії. Останні два повідомлення від ДПС не отримувала і на них не підписувалась. Просить врахувати, що вона пенсіонер по віку, їй 74 роки і інших доходів крім пенсії не має і не маю змогу платити такі великі суми, у зв`язку із чим вважає за доцільно відмовити в позовних вимогах.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Підпункт 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

За відповідачем рахується податковий борг, що підтверджується розрахунком заборгованості та відомостями, що вказані у інтегрованій картці та складається з боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

З матеріалів справи видно, що податковий борг з земельного податку з фізичних осіб у відповідача виник на підставі податкових повідомлень-рішень:

№ 5139-0413-2410 від 09.11.2020, згідно якого визначено податкове зобов`язання за 2020 рік в сумі 3851,35 грн;

№ -2407 від 06.06.2023, згідно якого визначено податкове зобов`язання за 2023 рік в сумі 5185,86 грн.

№ 6-2407-UA0025800 від 05.06.2025, згідно якого визначено податкове зобов`язання за 2024 рік в сумі 5517,19 грн.

№ 6-2407-UA0025800 від 05.06.2024, згідно якого визначено податкове зобов`язання за 2024 рік в сумі 32,80 грн.

Відповідно до п. 58.2 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Судом встановлено, що вище наведені податкові повідомлення рішення отримано особисто відповідачем, що підтверджується її підписом.

Згідно п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п. 56.2 ст. 56 ПК України).

З матеріалів справи видно, що згадані вище податкові повідомлення-рішення відповідачем в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалося.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані податкові повідомлення-рішення, є узгодженими.

Дослідженням інтегрованої картки платника податків (відповідача) встановлено, що відповідачем частково сплачено суму, яка зазначена у податкових повідомлень - рішень, у зв`язку з чим утворився борг на загальну суму 14587,20 грн.

Вказана обставина підтверджується інтегрованою карткою платника податків (відповідача) та розрахунком заборгованості.

Пунктом 59.1 та 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача направлено податкову вимогу форми "Ф" від 12.02.2021 № 1448-13 на суму 3851,35 грн та вручена останньому особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Оскільки після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу у відповідача змінилася (збільшилася), але податковий борг не був ним погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково позивачем не надсилалася (не вручалася).

Згідно п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).

Пунктом п. 87.11 ст. 87 ПК України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач не надав доказів відсутності або погашення ним вказаної суми податкового боргу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і наявним матеріалам, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Посилання відповідача, що податкові-повідомлення рішення№ -2407 від 06.06.2023 та № 6-2407-UA0025800 від 05.06.2025 вона не отримувала та не підписувалась та не має змоги заплатити великі суми, суд оцінює критично, оскільки вирішуючи спір про стягнення податкового боргу, суд не має підстав надавати оцінку правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень, на підставі яких виник податковий борг, позаяк це не є предметом такого правового спору.

Проте таку оцінку суд може надати під час розгляду справи про правомірність податкових повідомлень - рішень чи податкової вимоги.

Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема у постанові від 25.01.2019 у справі № 810/1760/17 Верховний Суд вказав на те, що "… Суди попередніх інстанцій вийшли за межі позовних вимог, оскільки предметом спору за вирішенням якого звернувся позивач не є правомірність податкового повідомлення-рішення. В межах вказаного спору перевірці підлягали обставини щодо наявності податкового боргу за стягненням якого звернувся контролюючий орган. Проте саме під час з`ясування обставин щодо наявності податкового боргу підлягало з`ясуванню і підстави його виникнення (наявність податкового повідомлення-рішення, чинного на час звернення з позовом про стягнення боргу)…".

Отже, з огляду на викладене та беручи до уваги, що предметом спору у справі, що розглядається, не є правомірність податкових повідомлень-рішень, суд не має підстав надавати правову оцінку правомірності податковим повідомленням-рішенням, на підставі яких виник податковий борг.

У справі, що розглядається, перевірці підлягали обставини щодо наявності податкового боргу, за стягненням якого звернувся контролюючий орган. Під час з`ясування обставин щодо наявності податкового боргу суд з`ясував підстави його виникнення, а саме: податковий борг у відповідача виник у зв`язку з несплатою грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом відповідно до податкових повідомлень-рішень, яке було отримане відповідачем і вважаються врученими.

Відповідач податкове повідомлення-рішення не оскаржив, зокрема і після відкриття провадження у цій справі, зустрічного позову у справі, що розглядається, не подав.

Суд також звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження доводів відповідача щодо неотримання ним під підпис податкових повідомлень рішень, якими йому визначено податкове зобов`язання за платежем земельний податок на загальну суму 14587,20 грн.

Стосовно скрутного матеріального становища та обставин, що унеможливлюють сплату заборгованості, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

За приписами ч. 3 ст. 378 КАС України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи- тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 378 КАС України).

Стаття 378 КАС України не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку дискреційні повноваження, які він реалізує за власними переконаннями, вирішувати питання про наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

До обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для відстрочки/розстрочки його виконання, належать тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище.

Відповідач, вказує, що вона є пенсіонеркою за віком, яка отримує лише пенсію та не має інших доходів.

Суд роз`яснює, що відповідач вправі звернутися із заявою до суду про відстрочення або розстрочення виконання рішення з поданням відповідних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У зв`язку з відсутністю судових витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, суд не вирішує питання щодо їх стягнення з відповідача.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 77, 139, 241, 246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у сумі 14587,20 грн до місцевого бюджету.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування сторін:

позивач Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200 - А, м. Чернівці, );

відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя В.К. Левицький