Справа № 380/11333/24
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань встановлення судового контролю за виконанням рішення суду

30 червня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Н.І., розглянувши у письмовому провадження заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративні справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

На розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) з вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок (індексацію) та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 9118,81 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01.03.2022 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01.03.2022.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 у справі №380/11333/24, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.03.2025 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким частково задоволено позовні вимоги.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 з 28 листопада 2023 року із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірах 1,14, 1,197 та з 01 березня 2024 року із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,0796.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити індексацію пенсії ОСОБА_1 з 28 листопада 2023 року із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірах 1,14, 1,197 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити індексацію пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2024 року із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,14 та 1,197) та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії за період з 01 березня 2022 року по 27 листопада 2023 року залишено без розгляду.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області понесені ним витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та касаційної скарги на загальну суму 2906 (дві тисячі дев`ятсот шість) гривень 88 копійок.

26.06.2025 за вх.№52867 від представника позивача надійшла заява про встановлення судового контролю. В обґрунтування подано заяви, представник зазначив, що на виконання рішення суду відповідач змінив показник середнього заробітку за попередні три роки з 9118,18 грн (за 2018-2020) на 3764,40 грн (за 2016-2018 роки), який проіндексували до 4832,24 грн, що призвело до протиправного зменшення основного розміру пенсії позивача на виконання рішення суду. Вважає, що у відповідач протиправно зменшив показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховувався при призначенні пенсії позивача і який підлягає збільшенню на відповідні коефіцієнти індексації. Просить встановити судовий контроль за виконанням постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.03.2025 у справі №380/11333/24 та зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області надати звіт про виконання постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.03.2025 у справі №380/11333/24.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає таке.

Суд ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Конвенції, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як вказує Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Відповідно до частини першої статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

З аналізу норми частини першої статті 382 КАС України вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення, є правом, а не обов`язком суду.

З цього приводу Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 звернув увагу на те, що застосування статті 382 КАС України, яка до внесення змін Законом № 4094-IX від 21.11.2024 називалася "Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах", має на меті забезпечення належного виконання судових рішень. Підставами для її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

З наведеного слідує, що подання звіту про виконання судового рішення може мати місце на стадії виконання судового рішення за заявою сторони, на користь якої таке рішення ухвалене, за наявності обґрунтованих доводів та підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення у справі.

Подібна позиція висловлена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №800/592/17.

Таким чином, з аналізу правових позицій Верховного Суду випливає, що зобов`язання відповідача-суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами.

Даючи оцінку виконанню відповідачем постанови Верховного Суду від 24.03.2025 у даній справі, суд встановив, що листом від 17.04.2025 №1300-5803-8/53562, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило, що останнім проведено ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 28.11.2023 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірах 1,14, 1,197. Внаслідок проведеного перерахунку розмірі пенсії ОСОБА_1 з 28.11.2023 зменшується та становить 4832,24 грн, а до перерахунку згідно судового рішення від 24.03.2025 у справі №380/11333/24 становив 5852,61 грн.

Тобто, постанова Верховного Суду від 24.03.2025 у справі №380/11333/24 фактично виконана.

Неналежне, на думку позивача, виконання рішення суду не тягне за собою право на звернення до суду для встановлення судового контролю, оскільки стадія виконання рішення суду завершилась, що свідчить про відсутність підстав для звернення до суду в порядку статті 382 КАС України.

Вказане свідчить про неналежний спосіб захисту та відсутність підстав для звернення до суду в порядку статті 382 КАС України, що унеможливлює подання звіту за вже виконане рішення суду.

Більше того, за допомогою КП «Діловодство спеціалізованого суду», судом встановлено, що представник позивач 25.06.2025 звернувся до Верховного Суду із заявою про роз`яснення судового рішення, в якій просить роз`яснити постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.03.2025 у справі №380/11333/24 в частині того, який саме показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, підлягає збільшенню на відповідні коефіцієнти при здійсненні індексації пенсії Позивача: той, що враховувався для обчислення пенсії Позивача під час її призначення у розмірі 9118,81 грн, чи той, що враховувався для обчислення пенсії станом на 01.10.2017 у розмірі 3764,40 грн.

Станом на день розгляду заяви про встановлення судового контролю у цій справі, заява про роз`яснення рішення суду не розглянута.

Вказане на думку свідчить також про передчасність звернення представника позивача із заявою про встановлення судового контролю.

Ураховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, тому у задоволенні заяви представника позивача слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 256, 293-295, 381-1 - 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволені заяви представника Хомич І.О. про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №380/11333/24, відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст.256 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, передбачені ст.ст.295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна