Справа № 756/6618/25
Суддя: Діденко Є. В.
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/756/126/25
Справа № 756/6618/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Діденка Є.В., за участю секретаря судового засідання Павлишина О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову тимчасово виконуючого обов?язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.04.2025 р. № 1211 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП; закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтований тим, що тимчасово виконуючим обов?язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 винесено постанову № 1211 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці № 2090801 на 27.02.2025 року, тим самим порушив вимоги абзац 2 ч. 1, абзац 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки він жодних викликів не отримував. Однак, 26.03.2025 року працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 доставили його до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де стосовно нього було складено протокол, повідомлено, що розгляд справи відбудеться 09.04.2025 р. В подальшому відповідач виніс оскаржувану постанову. Зазначає, що у протоколі і в постанові містяться суперечливі відомості, так у протоколі вказано, що 09.02.2024 р. його оголошено у розшук через неявку за повісткою, а у постанові притягнуто до адміністративної відповідальності за неявку 27.02.2025 р.

Ухвалою судді від 13 травня 2025 року позов залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 26 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

30.06.2025 року до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач позов не визнав. Зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 було направлено повістку ОСОБА_1 , яка не була вручена через відсутність адресата. Відповідно до пункту 41 Порядку № 560, підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик у разі надсилання повістки засобами поштового зв?язку є, зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чт день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних. Оскільки позивач не з`явився за повісткою, то був поданий у розшук. Після його виявлення, 26.03.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_5 було складено протокол про адміністративне правопорушення, та повідомлено про розгляд справи 09.04.2025 року. Оскільки на розгляд справи ОСОБА_1 не прибув, справу було розглянуто у його відсутність, встановлено факт його неявки за повісткою, та винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення. Винесена постанова відповідає вимогам закону і є обґрунтованою.

Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинене в особливий період.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані:

з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно з пунктом 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року, Районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Згідно з пунктом 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 259 КУпАП передбачено, що з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено … до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Судом встановлено, що 18.01.2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку за місцем проживання направлено повістку № 2090801 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 30.01.2025 р. о 09.00 год. для уточнення даних.

Відомості про вручення повістки у справі відсутні.

26.03.2025 року офіцером ІНФОРМАЦІЯ_3 складено протокол про адміністративне правопорушення № 1211, за фактом того, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим оголошений у розшук (звернення від 09.02.2025 р.). Також у протоколі ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи відбудеться 09.04.2025 року.

ОСОБА_1 на розгляд справи 09.04.2025 року не з`явився.

09.04.2025 р. тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 прийнято постанову № 1211, якою на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 17000,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме, що ОСОБА_1 не з`явився 27.02.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом по повістці № 2090801, тим самим порушив вимоги абзац 2 ч. 1, абзац 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Надаючи оцінку доводам позивача, суд зазначає, що відповідно до наданої відповідачем повістки, вона містить виклик позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних на 30.01.2025 року.

Повістка оформлена за належною адресою, вказаною позивачем, зокрема у додатку «Резер+».

Водночас, відповідно до змісту оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, відповідач притягнений до адміністративної відповідальності за фактом його неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 27.02.2025 року, що не відповідає фактичним обставинам справи і змісту повістки.

Суд позбавлений можливості самостійно вносити зміни у формулювання суті правопорушення.

З цього слідує, що в діянні ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, за яке йому було накладено стягнення, а саме неприбуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 27.02.2025 року.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5-7, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 09.04.2025 р. № 1211 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або проголошення постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.В. Діденко