Справа № 320/5273/23
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5273/23 Суддя (судді) першої інстанції: Лапій С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «БАНК СІЧ» Степанець Вікторії Сергіївни, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «БАНК СІЧ» Стрюкової Ірини Олександрівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Б.М.А. І КОМПАНІЯ» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «БАНК СІЧ» Стрюкової Ірини Олександрівни на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ФОП ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «БАНК СІЧ» Степанець Вікторії Сергіївни, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «БАНК СІЧ» Стрюкової Ірини Олександрівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ТОВ «Б.М.А. І КОМПАНІЯ» про:

- визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в AT «БАНК СІЧ» Степанець В.С. та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.09.2022 № 98ТА в частині віднесення до нікчемних правочинів операції щодо перерахування коштів з рахунку ТОВ «Б.М.А. І КОМПАНІЯ» на банківський рахунок позивачки НОМЕР_1 у розмірі 405 508 гривень із призначенням платежу «Оплата за шпалери зг дог № 04/08-22 від 01.08.2022р. в т.ч. ПДВ 20% 67584,67 грн»;

- зобов`язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації AT «БАНК СІЧ» Стрюкову І.О. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивачку, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в AT «БАНК СІЧ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які були розміщені на рахунку НОМЕР_1 у розмірі 374 768,09 гривень, що був відкритий на підставі договору банківського рахунку № 7950, укладеного 27.05.2022 між ФОП ОСОБА_1 та АТ «БАНК СІЧ».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в AT «БАНК СІЧ» Степанець В.С. та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.09.2022 № 98ТА в частині віднесення до нікчемних правочинів операції щодо перерахування коштів з рахунку товариства з обмеженою відповідальністю «Б.М.А. І КОМПАНІЯ» на банківський рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 НОМЕР_1 у розмірі 405 508 гривень із призначенням платежу «Оплата за шпалери зг дог № 04/08-22 від 01.08.2022р. в т.ч. ПДВ 20% 67584,67 грн».

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 позов задоволено:

зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації AT «БАНК СІЧ» Стрюкову Ірину Олександрівну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в AT «БАНК СІЧ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які були розміщені на рахунку НОМЕР_1 у розмірі 374 768,09 грн, що був відкритий на підставі договору банківського рахунку № 7950, укладеного 27 травня 2022 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «БАНК СІЧ»;

стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 5368,00грн. (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень) за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «БАНК СІЧ» Стрюкова Ірина Олександрівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального права та просить відмовити у задоволенні позову.

Правова позиція апелянта обґрунтована зокрема тим, що є всі підстави вважати спірну банківську операцію між ТОВ «Б.М.А. І КОМПАНІЯ» та позивачкою нікчемною, що як наслідок виключає можливість повернення коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Також, відповідач звертає увагу на неправильний розподіл судових витрат, зокрема стягнення судового збору, який був сплачений позивачкою за дві позовні вимоги, не зважаючи на те, що суд першої інстанції закрив провадження щодо частини позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб просить задовільнити останню.

Відповідач звертає увагу, що ТОВ «Б.М.А. І КОМПАНІЯ» в день прийняття рішення Національного банку України № 405-рш/БТ «Про віднесення АТ «БАНК СІЧ» до категорії неплатоспроможних» було проведено декілька ідентичних операцій з перерахування коштів на рахунки ФОП, що свідчить про намір отримати кошти не від АТ «БАНК СІЧ», а саме за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Отже, на думку відповідача, Уповноважена особа правомірно застосувала наслідки нікчемного правочину на підставі п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Також, відповідач звертає увагу на неправильний обрахунок судом першої інстанції суми стягнутого судового збору за наслідком розгляду справи.

Позивачка у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у задоволенні такої та залишити без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції. Позивачка вважає, що операція по зарахуванню коштів на банківській рахунок не є правочином, що виключає застосування приписів п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Натомість, такі кошти є вкладом та підлягають відшкодуванню за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно з положеннями ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.05.2022 між ФОП ОСОБА_1 та АТ «БАНК СІЧ» укладено Договір банківського рахунку № 7950, номер рахунку НОМЕР_1 .

Між позивачкою як постачальником та ТОВ «Б.М.А. і КОМПАНІЯ» як покупцем, 01.08.2022 укладено Договір поставки № 04/08-22 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов`язався передавати у власність покупця (ТОВ «Б.М.А. і КОМПАНІЯ») товар партіями в асортименті та кількості, згідно видаткових накладних у відповідності до рахунків-фактур покупця після того, як покупець проведе оплату за товар. Покупець зобов`язався приймати його на умовах, в порядку та строки, передбачені цим договором.

Згідно із п. 5.1 Договору, ціна товару зазначається в видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 5.3 Договору, оплата загальної вартості товару повинна бути здійснена покупцем мінімально за 5 днів до отримання товару. Датою отримання товару є дата, вказана у видатковій накладній.

На підставі рахунку-фактури від 03.08.2022 № СФ-000076 ТОВ «Б.М.А. і КОМПАНІЯ» 09.08.2022 оплатило позивачці 405 508,55 грн за шпалери, які зараховані на банківський рахунок НОМЕР_1 .

Відповідно до змісту видаткової накладної № РН-000017 від 15.08.2022 позивачкою поставлено ТОВ «Б.М.А. і КОМПАНІЯ» товар (шпалери) на загальну суму 405 508 грн.

В подальшому, на веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 10.08.2022 розміщено повідомлення про те, що розпочато процедуру виведення АТ «БАНК СІЧ» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 10 серпня до 09 вересня 2022 року (включно).

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням усіх повноважень тимчасового адміністратора АТ «БАНК СІЧ», визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37-39 Закону, строком на один місяць з 10 серпня до 09 вересня 2022 року (включно) призначено начальника управління раннього реагування департаменту дистанційного та інспекційного моніторингу діяльності банків Степанець Вікторію Сергіївну.

Строк тимчасової адміністрації АТ «БАНК СІЧ» та повноваження уповноваженої особи Степанець В.С. продовжувались до 09.10.2022.

На веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 07.10.2022 розміщено повідомлення про те, що з 10.10.2022 розпочато процедуру ліквідації - АТ «БАНК СІЧ», яка триватиме три роки - до 09.10.2025 включно.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням усіх повноважень ліквідатора АТ «БАНК СІЧ», визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, та звернення з вимогами та позовами про відшкодування шкоди (збитків), зазначеними у частинах 5 та 10 статті 52 Закону, призначено провідного професіонала з управління активами та ліквідації відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Стрюкову Ірину Олександрівну строком на три роки з 10.10.2022 до 09.10.2025 включно.

Адвокатом позивачки 10.02.2023 направлено відповідачу адвокатський запит за вих. 3/02-23 про надання інформації щодо внесення рахунку ФОП ОСОБА_1 , відкритого на підставі Договору банківського рахунку № 7950 від 27.05.2022, до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та включення до реєстру вкладників АТ «БАНК СІЧ», які мають право на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідач повідомив позивачку листом від 23.02.2023 № 344/04-2-Л про те, що за результатами перевірки правочинів та обставин їх вчинення, комісією АТ «БАНК СІЧ» були встановлені правочини, що містять ознаки нікчемності, за приписами п. 9 ч. 3 ст. 38 Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, якщо банк уклав (переоформив) правочини, що призвели до збільшення витрат, понесених Фондом у зв`язку із здійсненням тимчасової адміністрації та/або процедури ліквідації банку, з порушенням норм законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «БАНК СІЧ» Степанець Вікторії Сергіївни від 07.09.2022 № 98-ТА операції (правочини), проведені за участі ФОП ОСОБА_1 , мають ознаки нікчемності.

Крім того, через електронні системи клієнт-банкінгу позивачка дізналася, що 08.09.2022 з її рахунку перераховано на рахунок ТОВ «Б.М.А. і КОМПАНІЯ» 374 768,09 грн із призначенням платежу «Зворотня проводка у зв`язку із застосуванням наслідків нікчемності на підставі наказу АТ «БАНК СІЧ» від 07.09.2022 №98-ТА».

Вважаючи свої права порушеними, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив зокрема з того, що кошти у розмірі 405 508,55 грн, які надійшли на банківський рахунок позивачки як оплата за товар, є вкладом. Натомість, протиправні дії відповідача становили протиправне втручання у мирне володіння майном позивачки, адже держава в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та його Уповноважених осіб не мала права втручатись у договірні відносини між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Б.М.А. І КОМПАНІЯ» та внаслідок такого втручання позивачка поставлена у ситуацію, коли втратила право власності на кошти у формі оплати за поставлений товар.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

За визначеннями, що містяться в ст. 2 Закону № 4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Кошти, залучені банком від видачі (випуску) ощадного сертифіката банку або депозитного сертифіката банку, не є вкладом;

вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського рахунку, банківського вкладу (депозиту), крім фізичної особи (у тому числі фізичної особи - підприємця), яка є власником лише ощадного сертифіката банку

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення стабільності системи гарантування вкладів фізичних осіб" від 01.04.2022 № 2180-ІХ (далі - Закон № 2180-ІХ, набрав чинності 13.04.2022) протягом дії воєнного стану в Україні та трьох місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відшкодовує кожному вкладнику банку кошти в повному розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані станом на кінець дня, що передує дню початку процедури виведення банку з ринку, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Дія цього пункту поширюється на банки, рішення про віднесення яких до категорії неплатоспроможних або про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію яких з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", прийняті після набрання чинності цим Законом протягом дії воєнного стану в Україні та трьох місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ч. 3 ст. 12 Закону № 4452-VI виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами, зокрема:

1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду;

2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону;

3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних;

4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів;

6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов`язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду;

7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на кінець дня, що передує дню початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами в інших випадках, ніж визначені цією частиною.

За приписами ч. 2 ст. 26 Закону № 4452-VI вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунка до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунка здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону № 4452-VI у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на кінець дня, що передує дню початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

На виконання ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

4-1) перелік рахунків вкладників, фінансові операції за якими зупинено відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення";

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур`єр" або "Голос України".

Частина 2 ст. 37 Закону № 4452-VI встановлює, що уповноважена особа Фонду в разі делегування їй всіх або частини повноважень Фонду має право, в тому числі, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

За приписами ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації та/або процедури ліквідації Фонд здійснює перевірку правочинів, вчинених (укладених) банком протягом одного року, а правочинів, вчинених (укладених) банком з пов`язаними особами та/або в інтересах пов`язаних осіб, та/або на їх користь, - протягом трьох років до дня запровадження тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку або процедури ліквідації банку, щодо якого було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI правочини банку, у тому числі укладені з пов`язаними з банком особами, в якому Фондом здійснюється тимчасова адміністрація та/або процедура ліквідації, є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, узяв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним узяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк уклав угоди щодо відчуження чи передачі у користування або придбання чи отримання у користування майна, оплати результатів робіт та/або надання послуг на умовах, які не є поточними ринковими умовами, або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов угоди.

4) банк здійснив оплату кредитору або виконав вимоги кредитора, строк яких на дату виконання правочину не настав, що спричиняє або може спричинити надання переваг одному кредитору перед іншими в частині задоволення вимог, або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк узяв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо), умови якого передбачають платіж чи передачу майна банку як забезпечення виконання грошових вимог до банку та/або зобов`язань третіх осіб, у порядку, іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність".

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини, умови яких передбачають платіж чи передачу майна банку з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), кошти для оплати яких надійшли з рахунків, відкритих у цьому самому банку, у тому числі за правочинами про відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення;

8) банк уклав правочин з пов`язаною з банком особою або в інтересах пов`язаної з банком особи, або на користь пов`язаної з банком особи з порушенням вимог законодавства, у тому числі недійсність якого встановлена частиною шостою статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність";

9) банк уклав (переоформив) правочини, що призвели до збільшення витрат, понесених Фондом у зв`язку із здійсненням тимчасової адміністрації та/або процедури ліквідації банку, з порушенням норм законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України.

За приписами ч. 5 ст. 38 Закону № 4452-VI у разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, сторона правочину зобов`язана повернути банку майно (кошти), яке (які) вона отримала від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Такий нікчемний договір не може бути використаний для визначення ринкової ціни.

Отже, правовою підставою для включення особи до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є наявність у неї права на відповідний вклад, що має підтверджуватись банківським документом про внесення (перерахування) коштів на його рахунок. Фонд або його уповноважена особа мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів. Єдиною та необхідною умовою для не включення осіб (клієнтів банку) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв`язку з нікчемністю відповідного правочину є наявність підстав, виключний перелік яких передбачено ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

В спірному випадку, кошти на рахунку позивачки, які не були включені до переліку рахунків вкладників банку, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок Фонду, надійшли від юридичної особи ТОВ «Б.М.А. і КОМПАНІЯ» та на умовах укладеного між ФОП ОСОБА_1 і банком договору банківського рахунку від 27.05.2022, повністю були зараховані на рахунок позивачки.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що умови укладеного АТ "БАНК СІЧ" з позивачкою договору банківського рахунку від 27.05.2022 містять в собі будь-яку з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

Так, АТ "БАНК СІЧ", виконуючи операції на переказ коштів на користь ФОП ОСОБА_1 в межах укладеного договору банківського рахунку, не набув прав на кошти, які переказувались, а тому АТ "БАНК СІЧ" не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов`язань за таким договором банківського рахунку перед позивачкою як клієнтом, забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, тобто ФОП ОСОБА_1 .

Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 , згідно п. 1.4 глави 1 якої розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Договір про обслуговування банком банківського рахунку передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень і строків їх подання до банку.

АТ "БАНК СІЧ" при проведенні розрахункових операцій зазначених фактів не встановлено, а отже операції по перерахунку коштів є правомірними та відповідали діючому законодавству України.

Пунктом 1.24 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 № 2346-III (далі - Закон № 2346-III) визначено, що переказ коштів - це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі.

Отже, переказ коштів не є правочином і не може бути визнаний нікчемним у порядку ст. 38 Закону № 4452-VI.

Окрім того, переказ грошових коштів на рахунок позивачки, відкритий в АТ "БАНК СІЧ", здійснено до запровадження тимчасової адміністрації у банку, тобто до 10.08.2022.

Отже, доводи апелянта про те, що операції по зарахуванню на рахунок позивачки коштів є нікчемними, оскільки призвели до протиправного збільшення витрат Фонду, необхідних для проведення відшкодування вкладникам АТ "Банк Січ", є безпідставними.

Колегія суддів приходить до висновку, що встановлені у справі обставини свідчать, що позивачка є вкладником банку, який отримав право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду, тоді як відповідачем не надано доказів наявності будь-якої з правових підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, для віднесення до нікчемних правочинів, укладених між позивачем і банком, та/або правочинів із зарахування коштів на його банківський рахунок, а тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 20.09.2024 по справі № 340/2457/23.

Щодо доводів апелянта про помилковість стягнення судом першої інстанції витрат зі сплати судового збору саме за дві позовні вимоги, колегія суддів зазначає наступне.

Як підтверджено матеріалами справи, позивачка при зверненні до суду з цим позовом сплатила судовий збір у розмірі 5 368 грн за дві заявлені позовні вимоги.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 закрито провадження щодо одної з позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

У спірному випадку 2 684 грн мало бути повернуто позивачці з державного бюджету та 2 684 грн стягнуто при прийнятті рішення за рахунок відповідача.

У зв`язку з цим рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 підлягає зміні в частині визначення належної суми стягнення судового збору.

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм процесуального права, призвели до помилкового вирішення справи в частині визначення належної суми стягнення судового збору з відповідача, а тому у відповідності до ст. 317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає зміні у резолютивній частині.

Керуючись статтями 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «БАНК СІЧ» Стрюкової Ірини Олександрівни на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «БАНК СІЧ» Степанець Вікторії Сергіївни, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «БАНК СІЧ» Стрюкової Ірини Олександрівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Б.М.А. І КОМПАНІЯ», про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року - змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини в наступній редакції:

«Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2 684 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.».

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку