Справа № 460/10761/24
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2025 року м. Рівне №460/10761/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька за участю секретаря судового засідання Осташевська І.А та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представники Дворак Т.Б., Жовтко Л.С., третьої особи на стороні позивача: представник Кургаєв Д.М., Антонюк Р.В.,

відповідача: представники Дударенко О.О., Комашня С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Група Компаній "Автострада", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "БУДАЛЬЯНС ГРУП", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Приватне акціонерне товариство "Рівнеавтошляхбуд", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Відкрите акціонерне товариство "Дорожньо-будівельний трест №2, м.Гомель", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Представництво Відкритого акціонерного товариства "Дорожньо-будівельний трест №2, м.Гомель"
доУправління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області
про визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області (далі - позивач) до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: товариство з обмеженою відповідальністю "Група Компаній "Автострада", товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Будальянс Груп", Приватне акціонерне товариство "Рінеавтошляхбуд", товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетично-дорожнє будівництво", Відкрите акціонерне товариство «Дорожньо - будівельний трест №2, м. Гомель», представництво ВАТ «Дорожньо - будівельний трест №2, м. Гомель», в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати вимогу Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області про усунення виявлених порушень чинного законодавства від 13.08.2024 №260618-14/2122-2024.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 19.09.2024 позовну заяву Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області про визнання протиправними та скасування вимоги залишено без руху.

Ухвалою суду від 25.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 21 жовтня 2024 року.

Протокольною ухвалою від 21.10.2024 відкладено підготовче засідання справи до 11.11.2024.

Протокольною ухвалою від 11.11.2024 відкладено підготовче засідання до 13.01.2025.

Протокольною ухвалою суду від 11.11.2024 залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРУПА КОМПАНІЇ "АВТОСТРАДА" (відповідно до запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.06.2023 відбулася зміна найменування ТОВ "Спільне Українсько-німецьке Підприємство "АВТОСТРАДА", (, місцезнаходження 21036, м.Вінниця, вул. Праведників світу, буд. 4-а, каб.313)

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДАЛЬЯНС ГРУП" (, місцезнаходження 54055, Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул. Слобідська , будинок 70/8)

3. Приватне акціонерне товариство "РІВНЕАВТОШЛЯХБУД" (, місцезнаходження 33024, м. Рівне, вул. Соборна, 446)

4. Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНО-ДОРОЖНЄ БУДІВНИЦТВО" (, місцезнаходження юр.адреса 19000, Черкаська область, м.Канів, вул. Енергетиків, буд.65, Факт.адреса: 04128, м. Київ, вул. Сторожова, 66.)

5. Відкрите акціонерне товариство "Дорожньо-будівельний трест №2, м.Гомель" (ОКПО 03454730, УНП 400022426, місцезнаходження: 246017, Республіка Білорусь, м. Гомель, вул.Червоноармійська, 28

6. Представництво ВАТ "Дорожньо- будівельний трест №2, м.Гомель" (, місцезнаходження 03035, м.Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, приміщення 810 e-mail:

Ухвалою суду від 11.11.2024 відмовлено задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі №460/10761/24 .

Протокольною ухвалою від 13.01.2024 відкладено підготовче засідання до 27.01.2025.

Протокольною ухвалою від 27.01.2025 відкладено підготовче засідання до 17.02.2025.

Протокольною ухвалою від 17.02.2025 відкладено підготовче засідання до 10.03.2025.

Протокольною ухвалою від 10.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 24.03.2025.

Протокольною ухвалою від 24.03.2025 оголошено перерву в судовому засіданні на 02.05.2025.

Протокольною ухвалою від 02.05.2025 оголошено перерву в судовому засіданні до 21.05.2025.

Протокольною ухвалою від 21.05.2025 оголошено перерву в судовому засіданні до 04.06.2025.

Протокольною ухвалою від 04.06.2024 відкладено розгляд справи до 18.06.2025.

Протокольною ухвалою від 18.06.2025 оголошено перерву в судовому засіданні до 20.06.2025.

В судовому засіданні 20.06.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Ухвалами суду від 11.11.2024, 08.01.2025 задоволено клопотання представника відповідача про участь у справі в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 10.01.2025 задоволено клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємтсво "Автострада" Кургаєва Дениса Миколайовича про участь у справі в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 10.01.2025 задоволено клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Приватного акціонерного товариства "Рівнеавтошляхбуд" про участь у справі в режимі відеоконференції.

Мотивуючи вимоги позову позивач зазначає, що за результатами проведення ревізії його фінансово-господарської діяльності Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області складено акт ревізії, на підставі якого сформовано спірну вимогу про усунення виявлених порушень чинного законодавства. На переконання позивача, така вимога є протиправною, оскільки не ґрунтується на фактах, а є лише припущеннями посадових осіб про порушення у фінансово-господарській діяльності Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області та завдання ними матеріальних збитків замовнику та державному бюджету. Вказує, що спірна вимога є неконкретизованою, не містить чітких рекомендацій щодо способу усунення виявлених під час ревізії порушень, а лише вказівку про усунення виявлених порушень в установленому законодавством порядку та необхідність надання вичерпної інформації про вжиті заходи з усунення порушень та недоліків. Позивачем вказано, відповідач посилаючись в оскаржуваній вимозі на різні статті ЦК України, ГК України та КЗпП України створив для позивача правову невизначеність, адже кожна із перелічених статей містять різні за своєю правовою природою способи захисту прав. Тобто, відповідач спонукає позивача визначити самостійно на підставі невизначених законодавчих актів, які саме заходи слід вжити для усунення порушень, що в свою чергу, може призвести до нового можливого порушення ним чинного законодавства. Також наголошував, що з огляду на правову природу письмової вимоги контролюючого органу, вона безумовно породжує правові наслідки для свого адресата, тому вона наділена рисами правового акта індивідуальної дії. Зазначає, що до функцій Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області перевірка внутрішньої господарської діяльності підрядних організацій не належить. З урахуванням викладеного та з покликанням на постанови Верховного Суду від 20 лютого 2018 року та від 08 травня 2018 року у справах №822/2087/17 та №826/3350/17, від 02.07.2024 року у справі № 600/2824/23-а, а також із зазначенням заперечень по суті кожного з виявлених порушень, що оспорюються, позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач позов не визнав, надав до суду письмовий відзив, в якому зазначив, що звернення позивача до суду із цим позовом про визнання протиправною та скасування вимоги - є неналежним способом захисту порушеного права, оскільки відсутній сам факт порушення права позивача, так як вимога в цій частині не є обов`язковою до виконання, тобто не містить імперативного характеру та не створює правових наслідків для позивача, та зазначив, що ним проведено виїзну ревізію фінансово господарської діяльності Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області за період за період з 01.03.2018 по 31.12.2023, результати якої відображені в акті ревізії від 21.06.2024 № 06-18-09/02. За результатами ревізії встановлено порушеня, що призвели до втрат, які в ході ревізії не були усунуті, тому Службі направлено вимогу щодо усунення порушень законодавства від 13.08.2024№ 260618-14/2122-2024. Висновок є правомірним, що вказує на безпідставність позовних вимог. Також відповідачем вказано, що спірна вимога є достатньо конкретизованою, такою, що відповідає ознакам індивідуально-правового акта, у зв`язку з чим твердження позивача протилежного змісту є безпідставними. На підставі вищевикладених обставин відповідач вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій заперечив обґрунтування відповідача у відзив, надав додаткові пояснення на обґрунтування своє ї позиції та повністю підтримав позовні вимоги.

Відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої він вважає, що доводи позивача, які викладені у відповіді на відзив є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає до задоволення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю «ГРУПА КОМПАНІЙ «АВТОСТРАДА» подала до суду письмові пояснення на позов, в яких просить суд задовольнити позов у частині позовних вимог, що стосуються ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «АВТОСТРАДА».

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство «РІВНЕАВТОШЛЯХБУД» подала до суду письмові пояснення на позов, в яких просить суд задовольнити позов у частині позовних вимог, що стосуються ПрАТ «РІВНЕАВТОШЛЯХБУД».

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГЕТИЧНО-ДОРОЖНЄ БУДІВНИЦТВО», подала до суду письмові пояснення на позов, в яких просить суд задовольнити позов у частині позовних вимог, що стосуються ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНО-ДОРОЖНЄ БУДІВНИЦТВО».

Інші треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "БУДАЛЬЯНС ГРУП", та Відкрите акціонерне товариство «Дорожньо - будівельний трест №2, м. Гомель», представництво ВАТ «Дорожньо - будівельний трест №2, м. Гомель» письмових пояснень щодо позову не подали.

Розгянувши заяви по суті справи, заслухавши пояснення прежставників сторін та третіх осіб, дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що відповідно до п. 3.1.8.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області на І квартал 2024 року проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області за період з 01.03.2018 по 31.12.2023. За результатами ревізії Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області складено Акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області за період з 01.03.2018 по 31.12.2023 від 21.06.2024 № 06-18-09/02 (далі - Акт ревізії).

Ознайомившись із результатами перевірки Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області, викладеними у Акті ревізії від 21.06.2024 №06-18-09/02 окремих питань фінансово-господарської діяльності Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області надано заперечення та зауваження, які були частково враховані Держаудитслужбою та отримано Висновки на заперечення від 02.08.2024 року.

На підставі Акту ревізії, відповідачем складено та направлено на адресу позивача вимогу про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства № 260618-14/2122-2024 від 13.08.2024 (далі - вимога).

На думку Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області за результатами проведеної ревізії встановлено наступні порушення законодавства, які під час ревізії не усунуто.

Як зазначено у вимозі №260618-14/2122-2024 від 13.08.2024 про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства із загальної кількості виявлених фактів під час ревізії встановлено, що Службою укладено договори з п`ятьма підрядними організаціями, на підставі яких прийнято та оплачено виконані будівельні роботи згідно актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за завищеними обсягами та вартістю виконаних будівельних робіт та інших порушень, що призвели до втрат (матеріальної шкоди, недоотримання доходів), на загальну суму 55381730,52 гривень. а саме:

На підставі пункту 1 частини першої статті 8, пункту 7 статті 10, частини другої статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон № 2939), підпункту 9 пункту 4, підпункту 16 пункту 6 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43, підпунктів 46, 49-50, 52 «Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №.550, Управління вимагає:

1. Проаналізувати результати проведеної ревізії та розглянути питання про притягнення до дисциплінарної або матеріальної відповідальності винних осіб, якими було підписано акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, у порядку встановленому законодавством.

2. Забезпечити відшкодування зайво сплачених коштів, внаслідок завищення вартості виконаних робіт, шляхом стягнення з ТОВ «Спільне Українсько- німецьке Підприємство «АВТОСТРАДА» в сумі 2592556,33 грн., ТОВ «Будівельна компанія «БУДАЛЬЯНС ГРУП», в сумі 430180,44грн., ПрАТ Рівнеавтошляхбуд» в сумі 1425439,40 грн., ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво» в сумі 12397717,65 грн., ВАТ «Дорожньо-будівельний трест №2, м. Гомель» в сумі 29308951,90 гривень на користь Замовника відповідно до норм статей 193,199, 216-229 Господарського кодексу України від 16.01.2003 № 436-IV та статей 22,610-625 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435 - IV.

3. Забезпечити в межах повноважень вжиття заходів для стягнення матеріальної шкоди завданої земельним ділянкам на загальну суму 1766894,80 грн. внаслідок самовільного зняття та перенесено родючого шару землі без спеціального дозволу, відповідно до норм статей 156,157 Земельного кодексу України від 25.10.2002 № 2768 -ІІІ, статей 216-229 Господарського кодексу України від 16.01.2003 № 436-IV та статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435 - IV.

4. Зважаючи на безпідставне, при відсутності обставин визначених п. 114.4 Договору № 24, для повернення коштів, які були визначені, як забезпечення виконання договору № 24 за банківською гарантією № 4497-1019/ DBG10tвід 09.10.2019 в сумі 7459990,00 грн. ВАТ «Дорожньо-будівельний трест№2,м. Гомель», які в свою чергу відповідно до п.11.5 вказаного Договору підлягали перерахуванню до Державного бюджету, забезпечити відповідно до умов Договору № 24 та норм статей 216-229 Господарського кодексу України від 16.01.2003 № 436-IV та статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435 - IV надходження коштів у вказаній сумі недоотриманих доходів на користь Державного бюджету України (а.с.119-126 том 14).

Позивач, не погоджуючись із вищезазначеними пунктами вимог відповідача, звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує такі норми чинного законодавства та фактичні обставини справи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України від 26.01.1993 №2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон №2939-ХІІ) передбачено, що здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону №2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, в тому числі суб`єктах господарювання, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків акцій (часток) належить суб`єктам господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону №2939-XII орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль та контроль за цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів; усуненням виявлених недоліків і порушень.

Пунктом 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 (далі - Положення №43), визначено, що Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

В підпункті 3 пункту 4 Положення № 43 закріплено, що Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.

Згідно з пунктом 7 Положення №43 Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

За пунктом 2 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №550), інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Пунктами 4, 5 Порядку №550 передбачено, що планові та позапланові виїзні ревізії проводяться органами державного фінансового контролю відповідно до Закону та цього Порядку.

Планові виїзні ревізії проводяться відповідно до планів проведення заходів державного фінансового контролю, затверджених в установленому порядку, позапланові виїзні ревізії - за наявності підстав, визначених Законом.

За правилами частини першої статті 4 Закону №2939-XII інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до пункту 6 Положення №43 Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку.

Вказані положення кореспондуються з пунктами 7 та 10 статті 10 Закону №2939-XII, за приписами яких органу державного фінансового контролю надається право: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

У частині другій статті 15 Закону №2939-XII закріплено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Згідно із пунктом 50 Порядку №550 за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об`єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, є обов`язковою до виконання. Стосовно відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги, оскільки такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Отже, правова природа письмової вимоги контролюючого органу породжує юридичні наслідки, зокрема обов`язки для свого адресата, а відтак, наділена рисами правового акту індивідуальної дії з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документа, в якому вона міститься, і такий акт може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення із відповідним позовом.

Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 09.03.2023р. (справа №500/2489/21).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №820/3534/16 також дійшла висновку, що спір про правомірність вимог контролюючих органів, скерованих на адресу підконтрольних суб`єктів, є публічно-правовим та підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції. У цій постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що такий висновок був сформульований Верховним Судом України у постанові від 23 лютого 2016 року у справі № 818/1857/14, і Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цієї позиції.

При цьому, Верховний Суд у постановах від 20 лютого 2018 року та від 08 травня 2018 року у справах №822/2087/17 та №826/3350/17 відповідно зазначив, що висновок суду про те, що збитки контролюючим органом можуть бути стягнуті лише в ході відповідного судового процесу (а не шляхом пред`явлення обов`язкової до виконання вимоги), не спростовує того, що «законна вимога» контролюючого органу, як індивідуально-правовий акт, повинна відповідати вимогам закону в частині її змісту і форми. Саме аналіз змісту вимоги контролюючого органу свідчить про те, чи такі вимоги дотримано та чи породжує така вимога права і обов`язки для підконтрольної установи.

З проведеного правового аналізу сутності завдань і функцій органів фінансового контролю, в тому числі в їх співвідношенні із завданнями адміністративного судочинства (рішення суб`єкта владних повноважень як предмет судового контролю), висновується, що рішення (дії, бездіяльність) органу фінансового контролю, прийняті в результаті реалізації їх окремо взятих завдань або функцій (пред`явлення обов`язкової до виконання вимоги як одна з них), є окремими предметами судового контролю.

Та обставина, що законодавство прямо передбачає порядок реалізації окремо взятого завдання чи функції контролюючого органу, зокрема стягнення збитків у судовому порядку на підставі пункту 10 частини першої статті 10 Закону № 2939-XII, з чим кореспондується пункт 50 Порядку №550, ніяким чином не скасовує правило про те, що всі рішення, дії чи бездіяльність органів державного фінансового контролю, прийняті або здійснені при реалізації ними їх владних управлінських функцій, можуть бути окремим предметом судового розгляду при поданні відповідного адміністративного позову.

За своєю правовою природою реалізація контролюючим органом компетенції в частині пред`явлення обов`язкових до виконання вимог і в частині здійснення процедури стягнення заподіяних збитків передбачає наявність різних, окремих, незалежних процедур.

Таку правову позицію Верховний Суд застосував, зокрема у постановах від 12 травня 2022 року у справі №620/4169/20, від 22 жовтня 2020 року у справі №820/3089/17, від 31 травня 2021 року у справі №826/18686/16, від 31 серпня 2021 року у справі №160/5323/20, від 02 листопада 2021 року у справі №420/6808/19.

Матеріалами справи підтверджено, що в оскаржуваній вимозі про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства № 260618-14/2122-2024 від 13.08.2024 окрім вимог про забезпечення відшкодування коштів, відповідач вказав на обов`язковості для виконання службовими особами позивача вимог органу державного фінансового контролю, зобов`язав надати вичерпну інформацію про вжиті заходи з усунення виявлених порушень і недоліків, разом з копіями підтвердних первинних, розпорядчих та інших документів та попередив про відповідальність за нормами ст. 351-1 Кримінального кодексу України за невиконання службовими особами законних вимог органу державного фінансового контролю.

Таким чином, оскаржувана вимога безпосередньо створює для позивача правові наслідки у вигляді обов`язку із забезпечення відшкодування зайвих виплат підрядникам на користь Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області, стягнення матеріальної шкоди та забезпечити надходження коштів у вказаній сумі недоотриманих доходів на користь Державного бюджету України, що на думку суду свідчить про порушення прав та інтересів позивача оскаржуваною вимогою.

Крім того, зміст вимоги «Про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства» № 260618-14/2122-2024 від 13.08.2024 спрямовані на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, та вона є обов`язковою до виконання.

Отже спірна вимога від 13.08.2024 № 260618-14/2122-2024 «Про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства» є індивідуально-правовим актом, а відтак породжує права і обов`язки для підконтрольної установи, якій вона адресована, полягає в тому, щоб забезпечити відшкодування збитків, встановлених контролюючим органо та може бути предметом судового контролю.

Наведена вище позиція також підтверджена постановою Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі №160/17775/21.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що викладені відповідачем у відзиві на позов доводи про те, що визнання протиправною та скасування вимоги в частині є неналежним способом захисту порушеного права, оскільки відсутній сам факт порушення права позивача, не створює правових наслідків для позивача, а доводи щодо суті порушень не можуть бути перевірені в межах предмета доказування по цій справі, що вказує на безпідставність позовних вимог не приймаються судом до уваги та спростовуються вищевикладеними судом обставинами та висновками.

Разом з цим, досліджуючи фактичні обставини та надаючи правову оцінку виявленим під час ревізії порушень та визначення порядку їх усунень, що викладено у п.п. 1.2,3,4 вимог Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області від 13.08.2024 № 260618-14/2122-2024 Про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства», суд зазначає таке.

Стосовно пункту 1 вимоги, якою зобов`язано Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області проаналізувати результати проведеної ревізії та розглянути питання про притягнення до дисциплінарної або матеріальної відповідальності винних осіб, якими було підписано акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, у порядку встановленому законодавством суд зазначає наступне.

Вимога відповідача розглянути питання про притягнення до дисциплінарної або матеріальної відповідальності винних осіб, якими було підписано акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, у порядку встановленому законодавством не вказує на збитки і є похідною від доведеності наявності порушень зазначених в п.2,3,4 вимоги.

Згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24.04.2020 року № 802/342/17-а (пункт 35), аналіз наведених приписів норм чинного законодавства свідчить про те, що проведення перевірки органом державного фінансового контролю здійснюється з метою корегування роботи підконтрольного суб`єкта та приведення його діяльності відповідно до вимог законодавства. Наслідком такої перевірки є надіслання об`єкту такої перевірки вимоги, яка містить інформацію про виявлені порушення. Одночасно, з метою коригування діяльності підприємства, у такій вимозі може бути зазначено і спосіб усунення виявлених порушень і лише у цій частині така вимога є обов`язковою до виконання.

У даному випадку у пункті 1 оскаржуваної вимоги відповідач зобов`язав позивача розглянути результати проведеної ревізії та питання щодо притягнення до дисциплінарної або матеріальної відповідальності працівників винних у допущених порушеннях у порядку встановленому законодавством.

Згідно вимог ст.147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно статті 136 КЗпП України покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням роботодавця, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. Розпорядження роботодавця, або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання роботодавцем позову до місцевого загального суду. Стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу.

Оскільки відповідач під час ревізії виявив певні порушення вимог чинного законодавства України, з якими позивач категорично не погоджується, то останній вправі вимагати від позивача розглянути питання щодо притягнення до відповідальності працівників позивача, винних у допущених порушеннях, однак остаточне рішення про притягнення або не притягнення до відповідальності працівників позивача належить саме роботодавцю.

В пункті 1 оскаржуваної вимоги відповідач не конкретизував яких саме заходів має вжити позивач, не визначив спосіб усунення виявлених під час ревізії порушень, що свідчить про його нечіткість та невизначеність.

Можливість усунення виявленого порушення прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), яких необхідно вжити уповноваженій особі позивача для усунення порушень.

Спонукання позивача самостійно визначити на підставі невизначених норм, які саме заходи необхідно вжити для усунення виявлених порушень та до невизначених осіб, в свою чергу, може призвести до нового можливого порушення позивачем чинного законодавства.

Зазначене є порушенням вимог закону в частині змісту висновку як акта індивідуальної дії.

Зобов`язальний характер вимог щодо усунення виявлених порушень свідчить як про встановлення цих порушень, так і про визначення імперативного обов`язкового способу їхнього усунення.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово констатував, що зазначення Держаутитслужбою у висновку про необхідність усунути порушення законодавства без конкретизації яких саме заходів має вжити замовник та без визначення способу усунення виявлених порушень свідчить про його нечіткість та невизначеність, що є порушенням вимог закону в частині змісту висновку як акта індивідуальної дії.

Відтак невизначеність вимоги, що зазначена у пункті 1 оскаржуваної вимоги, наслідком чого є її протиправність.

Щодо пункту 2 вимоги. Відповідач зобов`язує забезпечити відшкодування зайво сплачених коштів, внаслідок завищення вартості виконаних робіт, шляхом стягнення з ТОВ «Спільне Українсько- німецьке Підприємство «АВТОСТРАДА» в сумі 2592556,33 грн., ТОВ «Будівельна компанія «БУДАЛЬЯНС ГРУП», в сумі 430180,44грн., ПрАТ Рівнеавтошляхбуд» в сумі 1425439,40 грн., ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво» в сумі 12397717,65 грн., ВАТ «Дорожньо-будівельний трест №2, м. Гомель» в сумі 29308951,90 гривень на користь Замовника відповідно до норм статей 193,199, 216-229 Господарського кодексу України від 16.01.2003 № 436-IV та статей 22,610-625 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435 - IV.

Позиція відповідача. Обґрунтовуючи порушення, які призвели до зайво сплачених коштів ТОВ «Спільному Українсько- німецькому підприємству «АВТОСТРАДА» в сумі 2592556,33 грн. відповідач вказує на включення завищених витрат до актів приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в за червень, липень, серпень та вересень 2021 року на фактично використані матеріальні ресурси в загальній сумі 2 592 556,33 грн. за Договором від 27.01.2021 № 5 на надання послуг по об`єкту «Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Т-18-18 Будки Кам`янські- Рокитне - Клесів - /М-07/ на ділянці км 87+800 - км 91+300», а також недотримання вимог п.1 ст.193 Господарського кодексу України, п.1 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 6.4.4.1, 6.2.12 ДСТУ Б Д.1.1-1.2013, п. 6.3.3 ДСТУ Б Д.1.1-2.2013, п. 1.2, п. 2.2.15, п. 4.2 Положення про Службу від 12.09.2016, п. 1.5, 2.3.14, п. 3.6, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 29.07.2019, п. 1.4, п. 2.3.39, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 31.03.2023, п.3.7 Договору № 5 чим завдано матеріальної шкоди Службі на вказану суму.

Відповідачем зазначено, що шляхом співставлення вартості матеріальних ресурсів відображених в договірній ціні (локальні кошториси) з відпускною вартістю матеріалів, що включена ТОВ «АВТОСТРАДА» до актів виконаних робіт форми КБ2-в (підсумкова відомість ресурсів), встановлено, що в актах приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за червень, липень, серпень та вересень 2021 року відображено ціни на матеріальні ресурси, які значно вищі, ніж це передбачено договірною ціною на загальну суму 2 592 556,33 грн з ПДВ. п. 6.4.2 Правил визначення вартості будівництва ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 (наказ Мінрегіону України від 05.07.2013 №293) встановлено, що акт виконаних будівельних робіт форма № КБ-2в є первинним обліковим документом. Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV, з метою урахування змін до положень (стандартів) бухгалтерського обліку та інших нормативно-правових актів та встановлення єдиних методичних засад формування собівартості будівельно-монтажних робіт, Міністерством регіонального розвитку та будівництва України, наказом від 31.12.2010 № 573 затверджено Методичні рекомендації з формування собівартості будівельно-монтажних робіт, які погоджені з Міністерством фінансів України та схвалені рішенням науково-технічної ради Мінрегіонбуду від 23.12.2010 N 191. Відповідно до «Методичних рекомендацій з формування собівартості будівельно-монтажних робіт», затверджених наказом Мінрегіонбуду від 31.12.2010 №573 (далі - Методичні рекомендації), передбачено, що до собівартості будівельно монтажних робіт за договором підряду належать прямі матеріальні витрати, прямі витрати на оплату праці, інші прямі витрати (включаючи вартість виконаних субпідрядниками робіт) та загальновиробничі витрати згідно Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.12.1999 № 318 (далі - П(С)БО 16 «Витрати»). Пунктом 3 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до складання фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, визначено, що витрати - це зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, що призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власниками). Пунктом 6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1-1.2013 «Правила визначення вартості будівництва», які затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України від 05.07.2013 року № 293 (далі - ДСТУ Б Д.1.1 1:2013), встановлено, що прямі витрати при визначенні вартості виконаних робіт розраховуються на підставі нормативних витрат трудових і матеріально-технічних ресурсів, виходячи з фізичних обсягів виконаних робіт та уточнених цін ресурсів, прийнятих в договірній ціні. Компенсація підряднику витрат, спричинених зростанням вартості матеріально технічних ресурсів, здійснюється у складі вартості цих ресурсів за поточними цінами. Пунктом 6.2.12 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 передбачено, що до складу ціни пропозиції учасника конкурсних торгів (договірної ціни незалежно від її виду) включаються кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, призначені на відшкодування збільшення вартості трудових та матеріально-технічних ресурсів, які можуть відбутися протягом будівництва. Однак, всупереч пункту 6.2.12 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 до договірної ціни по Договору № 5 укладеним з ТОВ «АВТОСТРАДА» така стаття витрат, як «Кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами» не включена. Отже, внаслідок не передбачення (включення) ТОВ «АВТОСТРАДА» до умов договору (договірної ціни) вищевказаної статті витрат, як «Кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами» аргументовані підстави для збільшення вартості матеріальних ресурсів в ході дії договору відсутні.

З врахуванням наведеного вище відповідач вважає що оскаржувана вимога в частині завищень витрат на матеріальні ресурси в загальній сумі 2592556,33 грн з ПДВ, є правомірною і підстави для її скасування відсутні.

Однак дослідивши пояснення позивача та докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про безпідставність висновків відповідача з огляду на наступне.

Між Службою та ТОВ «СП «Автострада» за результатами закупівлі за номером ID: UA-2020-10-29-004813-b - укладено договір від 27.01.2021 № 5 на надання послуг по об`єкту «Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Т-18-18 Будки Кам`янські- Рокитне - Клесів - /М-07/ на ділянці км 87+800 - км 91+300».

Відповідно до умов договору вартість послуг визначається згідно СОУ42.1-5:2018 «Правила визначення вартості робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання» та ДСТУ Б Д.1.1-1.2013 «Правила визначення вартості будівництва».

Згідно п.3.2. договору договірна ціна є динамічною. Відповідно до п.3.16. розділу 3 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Терміни та визначень понять»: Динамічна договірна ціна - договірна ціна, визначена як приблизний кошторис, що підлягає уточненню у разі змінення поточних цін на ресурси, що враховані у договірній ціні, а також з інших підстав, визначених умовами договору підряду.

В пункті 6.3.2.3 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 вказано, що приблизний кошторис (динамічна договірна ціна) встановлюється відкритим і може уточнюватися протягом всього строку будівництва. Пунктом 6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 встановлено, що за динамічної договірної ціни «Прямі витрати при визначенні вартості виконаних робіт розраховуються на підставі нормативних витрат трудових і матеріально-технічних ресурсів, виходячи з фізичних обсягів виконаних робіт та уточнених цін ресурсів, прийнятих в договірній ціні. Компенсація підряднику витрат, спричинених зростанням вартості матеріальних ресурсів, здійснюється у складі вартості цих ресурсів за поточними цінами».

Вартість за одиницю матеріальних ресурсів на стадії взаєморозрахунків уточняється з врахуванням вимог п. 4.3 договору на підставі фактичних витрат підрядника (накладних на придбані матеріали, конструкції, вироби та/або інших документів, які підтверджують витрати та/або довідок про вартість матеріалів тощо). При цьому загальна вартість наданих послуг не перевищує суми договору.

При цьому судом досліджено, що на ст.34, абзац 5-6 Акта ревізії працівники ДАСУ самі ж і посилаються на п 6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Прямі витрати при визначенні вартості виконаних робіт розраховуються на підставі нормативних витрат трудових і матеріально-технічних ресурсів, виходячи з фізичних обсягів виконаних робіт та уточнених цін ресурсів, прийнятих в договірній ціні».

Компенсація підряднику витрат, спричинених зростанням вартості матеріально технічних ресурсів, здійснюється в складі вартості цих ресурсів за поточними цінами.

Вартість за одиницю матеріальних ресурсів на стадії взаєморозрахунків уточняється на підставі фактичних витрат. При цьому загальна вартість наданих послуг не перевищує суми договору.

Порівнювати матеріальні ресурси передбачені в договірній ціні з матеріальними ресурсами в актах приймання виконаних будівельних робіт № Кб-2в доцільно лише при твердій договірній ціні, як зазначено в п 6.3.2.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Твердий кошторис (тверда договірна ціна) встановлюється незмінним на весь обсяг будівництва з наданням виконавцем робіт гарантій, в тому числі фінансових, щодо реалізації проектних рішень в установлені строки за фіксовану ціну».

Інформація та способи підтвердження вартості матеріалів використаних на даному об`єкті на підставі фактичних витрат здійснених ТОВ «СП «Автострада» за даними бухгалтерського обліку підрядної організації шляхом перевірки первинних бухгалтерських документів та аналітичних регістрів в тексті акта ревізії відсутня, що свідчить про недотримання вимог п. 2, п.26 Порядку інспектування, де визначено, документальна та фактична перевірка.

Факти не проведення, а відповідно не долучення в додатки до Акта ревізії матеріалів аналізу ринку цін на будівельні матеріали на відповідні дати та здійснення неправомірних посилань на норми законів чи інших нормативно-правових актів, які ніби то «порушено» Сторонами Договору від 27.01.2021 № 5, свідчить про формальний підхід до досліджуваного питання програми ревізії та відсутність аргументованих доводів вини посадових осіб Замовника та Підрядної організації.

В Акті ревізії вчинено запис, у вигляді висновку, наступного змісту: «Враховуючи вищевикладене, в порушення вимог п.3.7, п.3.19 Договору №5, п. 6.4.4.1, 6.2.12 ДСТУ Б Д.1.1-1.2013 та п. 6.3.3 ДСТУ Б Д.1.1-2.2013, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, не дотримання положень пункту 1 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 1.2, п. 2.2.15, п. 4.2 Положення про Службу від 12.09.2016, п. 1.5, 2.3.14, п. 3.6, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 29.07.2019, п. 1.4, п. 2.3.39, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 31.03.2023 та умов договорів, до актів приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в за червень, липень, серпень та вересень 2021 року ТОВ «АВТОСТРАДА» включено завищені витрати на матеріальні ресурси в загальній сумі 2 592 556,33 грн з ПДВ, чим завдано матеріальної шкоди (збитки) Службі на вказану суму».

З приводу вищевикладеного суд погоджується з доводами позивача та зазначає наступне:

Умовами пункту 3.7 розділу ІІІ Договору від 27.01.2021 № 5, з додатковими угодами №№ 1-9, узгоджено: «поточні ціни на матеріали для послуг з поточного середнього ремонту приймаються підрядником за обґрунтованими, як правило найменшими (при всіх характеристиках - обсягів, строків поставки, якості, умов розрахунку тощо) цінами на підставі проведеного претендентом аналізу цін ринку матеріалів в регіоні, які узгоджуються з замовником».

Проте, вчиняючи в Акті ревізії запис щодо порушення ТОВ «АВТОСТРАДА» вимог пункту 3.7. розділу ІІІ Договору від 27.01.2021 № 5, службовими особами управління Північного офісу Держаудитслужби у Житомирській області не зазначено, в якій саме частині допущено порушення, не надано обґрунтованого документального підтвердження, завищення цін на матеріали, в тому числі провівши порівняльний аналіз всіх їх характеристик (обсягів, строків поставки, якості, умов розрахунку тощо).

Крім того, не взято до уваги той факт, що вищевказаний пункт Договору застосовується його Сторонами при складанні ціни тендерної пропозиції учасника процедури закупівлі (договірної ціни) та не розповсюджується на стадію проведення взаєморозрахунків за обсяги виконаних робіт, що додатково підтверджується наявністю в тексті пункту 3.7. розділу ІІІ Договору від 27.01.2021 № 5 терміну «претендентом».

Таким чином, порушення пункту 3.7. розділу ІІІ Договору від 27.01.2021 № 5 Служба та ТОВ «ГК «АВТОСТРАДА» не допускали, відтак внесено до Акта ревізії безпідставно.

Посилання в цілому на порушення пункту 3.19 розділу ІІІ Договору від 27.01.2021 № 5, з додатковими угодами №№1-9, є не конкретизованим, оскільки він складається з 8 підпунктів або 10 абзаців, відтак в якій його частині службові особи управління Північного офісу Держаудитслужби у Житомирській області вбачають порушення ТОВ «ГК «АВТОСТРАДА», не обгрунтовано.

Позивач зауважує, що підпунктом 2 пункту 3.19 розділу ІІІ Договору від 27.01.2021 № 5, з додатковими угодами №№1-9, передбачено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: «збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю».

Слід заначити, що досліджуваний Договір був підписаний у січні 2021 року, відтак до вересня 2021 року (останній місяць, в якому на думку службових осіб органу державного фінансового контролю допущено «порушення») пройшло 3 цикли по 90 днів, отже загальне збільшення ціни за одиницю товару могло скласти до 30 відсотків, проте такий аналіз в ході інспектування не проведено, в Акті ревізії його результати не відображені.

Разом з тим, відповідачем наводяться індекси інфляції за окремі місяці 2021 року, проте в умовах пункту 3.19 розділу ІІІ Договору від 27.01.2021 № 5 питання зміни істотних умов договору, спричинене інфляційними процесами, не обумовлено.

Таким чином, порушення пункту 3.19. розділу ІІІ Договору від 27.01.2021 № 5 Служба та ТОВ «ГК «АВТОСТРАДА» не допускали, відтак відповідне твердження внесено до Акта ревізії безпідставно.

Відповідач посилаються в Акті ревізії на порушення ТОВ «ГК «АВТОСТРАДА» пункту 6.2.12 підрозділу 6.2 та підпункту 6.4.4.1 пункту 6.4.4 підрозділу 6.4 розділу 6 діючого у ревізійному періоді ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», прийнятого та наданого чинності наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 № 293 (далі ДСТУ Б Д.1.1-1:2013), проте не зазначає та не конкретизує в якій частині допущено порушення.

Судом досліджено, що пункт 6.2.12 підрозділу 6.2 розділу 6 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 стосуються визначення окремих складових вартості будівництва при складанні ціни пропозиції учасника конкурсних торгів, що суперечить змісту тексту Акта ревізії щодо «завдання матеріальної шкоди (збитків)» Замовнику в «загальній сумі 2 592 556,33 грн з ПДВ», крім того підпункт 6.4.4.1 пункту 6.4.4 розділу 6 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 стосуються визначення вартості виконаних робіт та витрат за динамічної договірної ціни, виходячи з уточнених цін ресурсів, прийнятих в Договірній ціні та компенсації підряднику витрат, спричинених зростанням вартості матеріально-технічних ресурсів, яке здійснюється у складі вартості цих ресурсів за поточними цінами. Отже, ця норма якраз і передбачає можливість відшкодування підрядній організації додаткових витрат, спричинених зростанням вартості матеріалів.

Посилання в Акті ревізії на порушення частини (пункту) 1 статті 193 Господарського кодексу України є не правомірним, оскільки службовими особами органу державного фінансового контролю, документально не підтверджено наявність існуючих фактів порушень та не обґрунтовано в чому полягає не належне виконання господарських зобов`язань ТОВ «ГК «АВТОСТРАДА» по Договору від 27.01.2021 № 5, а також відповідно до Закону та/або інших правових актів.

Таким чином, відсутність в Акті ревізії відповідних записів, свідчить про формальний підхід до дослідження питання виконання договірних зобов`язань сторонами Договору від 27.01.2021 № 5, неповноту проведення ревізійних дій, як наслідок не доведення факту наявності порушення вимог частини (пункту) 1 статті 193 Господарського кодексу України, отже відповідний запис вчинено в Акті ревізії безпідставно.

Безпідставне посилання в Акті ревізії на порушення ТОВ «ГК «АВТОСТРАДА» частини (пункту) 1 статті 3 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996), оскільки нею визначено мету бухгалтерського обліку та фінансової звітності, яка полягає у наступному: «Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства».

Службові особами органу державного фінансового контролю без будь-яких аргументів та обґрунтувань внесли до Акта ревізії запис про порушення частини 1 статті 3 Закону № 996, при цьому не вказали, в чому полягає зміст порушення, ким воно допущено, в якому конкретному документі зафіксовано тощо.

Посилання в цілому на порушення пунктів 1.2, 2.2.15, 4.2. Положення про Службу від 12.09.2016, пунктів 1.5, 2.3.14, 3.6, 6.2.1, 7.2 Положення про Службу від 29.07.2019, пунктів 1.4, 2.3.39, 6.2.1, 7.2 Положення про Службу від 31.03.2023 є не неконкретизованим, необгрунтованим, оскільки службовими особами управління Північного офісу Держаудитслужби у Житомирській області не зазначено в якій частині їх порушено.

Для прикладу, пункт 7.2 Положення про Службу від 31.03.2023 відноситься до розділу 7 «Управління Службою» складається з 29-ти абзаців, які стосуються функціональних обов`язків і відповідальності начальника Служби, проте в чому полягає «порушення» керівника, в Акті ревізії не зазначено.

Суд дослідив викладені в Акті ревізії та Реєстрі що є додатком до Акта ревізії проведених розрахунків «завищених витрат на матеріальні ресурси» та «завданої матеріальної шкоди (збитків)», та зазначає:

Формою Реєстру, передбачено стовпці 2 «Найменування робіт, матеріалу», 6 «Відпускна ціна за одиницю згідно договірної ціни, грн» та 8 «Поточна ціна за одиницю згідно форми КБ-2в (підсумкова відомість ресурсів), грн».

Головним державним фінансовим інспектором відділу контролю у сфері будівництва управління Північного офісу Держаудитслужби у Житомирській області Бойко І.Б. внесено до рядків Реєстру з порядковим номером 1 та 6 матеріал з найменуванням «Готова піщано-щебенева суміш С-5».

Відпускна ціну цього матеріалу за одиницю згідно Договірної ціни (стовпець 6 Реєстру) складає 186,83 грн за 1 м3, а поточна ціна за одиницю згідно форми КБ-2в (стовпець 8 Реєстру) - 271,39 грн за 1 м3, при цьому інспектором не враховано, що відпускна ціна є лише однією зі складових кошторисної ціни «Готової піщано-щебеневої суміші С-5», до якою також включаються заготівельно-складські та транспортні витрати, відтак фактично кошторисна ціна «Готової піщано-щебеневої суміші С-5» згідно договірної ціни склала 404,42 грн за 1 м3, а поточна ціна згідно Актів приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в за червень 2021 року (від 30.06.2021 року № 75/1, позиції 31, 33, 47, 49) та за липень 2021 року (від 28.07.2021 року № 111/1, позиція 7) - 379,02 грн за 1 м3, що на 25,40 грн за 1 м3 менше Договірної ціни.

Таким чином, розрахунки «завищення вартості», наведені у стовпці 10 рядків 1 та 6 Реєстру проведені інспектором з допущенням неточностей, оскільки в цілому поточна ціна 1 м3 «Готової піщано-щебеневої суміші С-5» менша договірної ціни на 25,40 грн за 1 м3.

Подібно, для прикладу, до рядка Реєстру з порядковим номером 2 внесено матеріал з найменуванням «Щебенево-піщана суміш ЩПС-20 оброблена цементом, марка М-20».

Відпускна ціну цього матеріалу за одиницю згідно Договірної ціни (стовпець 6 Реєстру) складає 1 057,57 грн за 1 м3, а поточна ціна за одиницю згідно форми КБ-2в (стовпець 8 Реєстру) - 1 338,16 грн за 1 м3.

Інспектором не враховано, що відпускна ціна є лише однією зі складових кошторисної ціни матеріалу «Щебенево-піщана суміш ЩПС-20 оброблена цементом, марка М-20», до якою включаються заготівельно-складські та транспортні витрати. З врахуванням вищевикладеного, фактично кошторисна ціна «Щебенево-піщана суміш ЩПС-20 оброблена цементом, марка М-20» згідно договірної ціни та поточної ціни, включеної до Актів приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в - 1 765,39 грн за 1 м3, тобто перевищення Договірної ціни відсутнє.

Враховуючи вищевикладене, лише по 3 позиціях Реєстру (1, 2, 6) інспектором безпідставно визначено «завищення вартості» матеріалів на 1 263 044,94 грн, без ПДВ, або 1 515 653,93 грн, з ПДВ.

Подібно, головним державним фінансовим інспектором відділу контролю у сфері будівництва управління Північного офісу Держаудитслужби у Житомирській області Бойко І.Б. неправомірно визначено «завищення вартості» матеріалів по решті 8-ми позицій Реєстру (3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11) на 1 076 902,40 грн, з ПДВ.

З огляду на зазначене, Службою та ТОВ «ГК «АВТОСТРАДА» не допущено завищення вартості матеріалів.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що невід`ємним Додатком до Договору від 27.01.2021 № 5 є Договірна ціна на Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Т-18-18 Будки Кам`янські - Рокитне - Клесів - /М-07/ на ділянці км 87+800 - км 91+300.

До складу пункту 1 цієї Договірної ціни внесено позицію витрат «Вартість матеріальних ресурсів», яка склала 49 693 448,35 гривень.

В ході виконання договірних зобов`язань, Сторонами Договору від 27.01.2021 № 5 ініційовано ряд змін його умов, які знайшли своє відображення у Додаткових угодах.

За результатами виконання Договору від 27.01.2021 № 5, Службою отримано економію Договірної ціни як в цілому, так і в розрізі окремих витрат, зокрема така позиція Договірної ціни як «Вартість матеріальних ресурсів» зменшилася в порівнянні з першочерговим показником на 709 439,84 грн, що підтверджується Додатковою угодою від 08.04.2022 № 9 до Договору від 27.01.2021 № 5.

Проте, цей факт в ході ревізії службовими особами Північного офісу Держаудитслужби у Житомирській області не досліджено, відповідно внесено до Акта ревізії неправомірний висновок про «завдання матеріальної шкоди (збитків)» Замовнику в «загальній сумі 2592556,33 грн з ПДВ».

Враховуючи вищевикладене висновується,що відповідачем не підтверджено завищення витрат на матеріальні ресурси та завдання матеріальної шкоди (збитків) Службі, тому суд дійшов висновку, що вимога відповідача в частині необхідність відшкодування коштів в сумі 2 592 556,33 грн. є протиправною.

Стосовно ТОВ «Будівельна компанія «БУДАЛЬЯНС ГРУП», в сумі 430 180,44грн.

Як зазначено відповідачем у вимозі та підтримано у відзиві на позовну заяву ТОВ «Будівельна компанія «БУДАЛЬЯНС ГРУП» в недотримання вимог на думку відповідача пункту 1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. п. 6.3.1.2 ДСТУ - НБД. 1.1-2:2013, п. 5.4.4. та таблиці 12 ДСТУ Б В.2.7-119:2011, п. 5.10 СОУ Цивільного кодексу України, п. 6.2.2, п.6.3.1, п 6.3.1.2 ДСТУ Б Д.1.1-2:2013, п. 5.4.4..ДСТУ Б В.2.7 - 119:2011, п. 5.10. СОУ 42.1-5:2018, п.1.2,п.2.2.15, п. 4.2. Положення про Службу від 12.09.2016, п. 1.5, 2.3.14, п. 3.6, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 29.07.2019, п. 1.4, п. 2.3.39, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 31.03.2023 та умов договору № 33 від 19.12.2022 до актів приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в безпідставно включено заготівельно-складські витрати на зберігання гарячої асфальтобетонної суміші, чим завищено вартість виконаних робіт чим в свою чергу завдано матеріальної шкоди Службі на суму 430180,44грн.

Відповідач обгрунтовує завищення вартості виконаних робіт наступним: Пунктом 5.10 СОУ 42.1-5:2018 встановлено, що у складі кошторисної вартості матеріальних ресурсів враховуються заготівельно-складські витрати та витрати, пов`язані з втратами, які важко усуваються, та псування матеріалів при транспортуванні і зберіганні. Ці витрати розраховуються за відсотковими показниками до кошторисної вартості матеріалів франко - приоб`єктний склад і є лімітом коштів на відшкодування цих витрат підрядника: - для будівельних матеріалів, виробів та конструкцій - 2 %. Проте, згідно п. 5.4.4. та таблиці 12 ДСТУ Б В.2.7-119:2011 «Суміші асфальтобетонні і асфальтобетон дорожній та аеродромний. Технічні умови» встановлено, що час зберігання гарячої асфальтобетонної суміші у бункері-накопичувачі не повинен перевищувати трьох годин після її приготування та температура асфальтобетонної суміші на початку ущільнення та не нижче 90-100 градусів на початку ущільнення, що не дає змоги зберігання даного матеріалу на складах та не несе витрат, пов`язаних з втратами та пошкодженням матеріалу при їх транспортуванні. Відповідач зазначає, що будь-яких підтверджуючих документів щодо понесених витрат на утримання апарату заготівельних служб (контори і відділи постачання, підрозділи виробничо-технологічної комплектації будівельно-монтажних організацій тощо) та матеріальних базових складів до ревізії та в ході зустрічної звірки документально ТОВ «Будівельна компанія Будальянс Груп» не підтверджено. Водночас відповідач визнав, що в текстовому відображені в частині вказаного порушення посадовими особами Управління було допущено «формальну помилку», зокрема в графі 10, відповідно стосовно суми в графах 13 (Всього без ПДВ) та 14 (Всього з ПДВ). Таким чином доводи стосовно тоннажу і суми вказаного порушення відповідають дійсності і підлягають корективу у направленій Управлінням вимозі. Таким чином, сума по вказаному порушенню підлягає відшкодуванню в сумі 134 138,07 грн з ПДВ.

Вказане на думку відповідача порушення спростовується позивачем наступним.

Між Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області (далі - Служба) та ТОВ «БК «БУДАЛЬЯНС ГРУП» за результатами закупівлі за номером ID: UA-2022-11-21-005688-a укладений договір від 19.12.2022 № 33 на надання послуг з «Експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення в межах Рівненської області протяжністю 175,2 км» відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» з врахуванням вимог Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Вартість надання послуг з «Експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення в межах Рівненської області протяжністю 175,2 км» визначається згідно Стандарту організації України СОУ 42.1-5:2018 «Автомобільні дороги. Правила визначення вартості робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання», прийнято та надано чинності наказом Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор) від 28.12.2018 № 424 з 01.01.2019 (далі СОУ), «Порядку застосування кошторисних норм та нормативів з ціноутворення при визначенні вартості будівництва», затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 25.06.2021 № 162 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.09.2021 за № 1225/36847 та Кошторисні норми України «Настанова з визначення вартості будівництва», затверджені наказом Мінрегіону від 01.11.2021 № 281 (далі Настанова).

Пунктом 1.1. Сфери застосування СОУ зазначено:

«Цей стандарт установлює основні правила визначення вартості робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування (державного та місцевого значення), мостів та інших штучних споруд (мостових переходів, естакад, шляхопроводів, транспортних розв`язок, підземних та надземних переходів тощо) (далі - автомобільні дороги) та носить обов`язковий характер при визначенні вартості робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання, що фінансуються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, а також кредитів, наданих під державні гарантії.

Застосування цього стандарту обумовлюється договором.»

Договором від 19.12.2022 № 33 на надання послуг з «Експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення в межах Рівненської області протяжністю 175,2 км» (далі - договір) в пункті 1.3. зазначено, що «Експлуатаційне утримання повинно здійснюватись відповідно, але не виключно до норм і правил:

…Настанова з визначення вартості будівництва;

…СОУ 42.1-5:2018 «Автомобільні дороги. Правила визначення вартості робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання»…».

Тобто договором передбачено застосування норм, нормативів, правил та вимог вищезазначених Настанови та СОУ.

Відповідно до пункту 4.9 Настанови та пункту 5.8. СОУ, поточні ціни на матеріальні ресурси визначаються франко-приоб`єктний склад і на встановлену одиницю виміру враховують такі елементи вартості:

- відпускну ціну (в тому числі вартість тари, упаковки і реквізиту та вартість вантажних робіт);

- вартість транспортування;

- заготівельно-складські витрати.

Заготівельно-складські витрати розраховуються за відсотком до кошторисної вартості матеріалів франко-приоб`єктний склад і є лімітом коштів на відшкодування цих витрат підряднику та визначається для будівельних матеріалів, виробів та комплектів - 2 %, для металевих комплектів, металевих виробів - 0,75 % від суми відпускної ціни та транспортних витрат. Заготівельно-складські витрати призначені для покриття витрат будівельних організацій на утримання апарату заготівельних служб (контори і відділи постачання, підрозділи виробничо-технологічної комплектації будівельно-монтажних організацій тощо) та матеріальних базових складів, а також витрат, пов`язаних з втратами, які важко усуваються, і псуванням матеріалів при їх транспортуванні та зберіганні на складах, що зазначено в пункті 4.13 Настанови та в пункті 5.10 СОУ.

Тобто поняття заготівельно-складських витрат значно ширше, ніж витрати лише на зберігання матеріалу на складі, як помилково вважають працівники ДАСУ на ст.51 акту.

Представник позивача наголосив що згідно пункту 3.3 договору договірна ціна є динамічною та згідно пункту 3.5 договору обґрунтовується відповідно до СОУ та Настанови. Договірна ціна є невід`ємною частиною договору та є додатком до договору. При цьому, на сайті PROZORRO процедури закупівлі UA-2022-11-21-005688-a завантажені розрахунки до договірної ціни, зокрема підсумкова відомість ресурсів, в якій передбачено використання заготівельно-складських витрат на будівельні матеріали (в тому числі і на суміші асфальтобетонні) в розмірі 2 %.

Пунктом 5.10 Настанови передбачено, що «Заготівельно-складські витрати розраховуються виходячи з відповідних статей цих витрат та обсягів матеріальних ресурсів, які зберігаються на складах та застосовуються безпосередньо на об`єкті будівництва, потужності організації та обсягів робіт по цьому об`єкту будівництва або за домовленістю сторін за відсотковими показниками, передбаченими в інвесторській кошторисній документації, що обумовлюється договором».

Пунктом 6.4 СОУ передбачено, що «При проведенні взаєморозрахунків за обсяги виконаних робіт вартість матеріальних ресурсів визначається за цінами, передбаченими в договірній ціні. Уточнення вартості здійснюється в порядку, передбаченому умовами договору».

Пунктом 3.8 договору передбачено, що «заготівельно-складські витрати компенсуються за усередненими показниками згідно п.5.10 СОУ 42.1.-5:2018 та, відповідно, для асфальтобетонної суміші становить 2 %.

В Акті ревізії працівниками ДАСУ не встановлено, що в актах виконаних будівельних робіт форм № КБ-2в використовувався показник для компенсації заготівельно-складських витрат для будівельних матеріалів, виробів, комплектів більше, ніж 2 %, а для металевих виробів - 0,75 %.

Як додаткове підтвердження правомірності застосування на стадії взаєморозрахунків відсоткового показника для компенсації заготівельно-складських витрат надав:

- копію роз`яснення Державного підприємства «Державний дорожній науково-дослідний інститут імені М.П. Шульгіна» «Щодо визначення заготівельно-складських витрат, опублікованого у Збірнику роз`яснень з питань визначення вартості дорожніх робіт, випуск № 11, 2020, ст. 32-33 (звертаємо вашу увагу, що саме ДП «ДерждорНДІ» є розробником вищезазначеного СОУ);

- копію роз`яснення ДП «ДерждорНДІ» «Щодо нарахування заготівельно-складських витрат на матеріальні ресурси, що не зберігаються на складах», опублікованого у Збірнику роз`яснень з питань визначення вартості дорожніх робіт, випуск № 11, 2020, ст. 33-34;

- копію листа Держбуду від 02.12.2004 № 6/8-1555 «Про заготівельно-складські витрати» (також розміщений у Збірнику «Ціноутворення в будівництві» № 12, грудень 2004, ст.20).

В даному роз`ясненні та листі зазначено: «Якщо на стадії проведення взаєморозрахунків відповідно до умов договору кошти на покриття зазначених витрат визначаються за відсотковими показниками, базою для їх обчислення є відповідна вартість матеріальних ресурсів, необхідних для виконання будівельно-монтажних робіт на об`єкті будівництва, в тому числі і тих матеріальних ресурсів, що не зберігаються на складах (розчин, бетон, асфальтобетон, щебінь тощо)».

Позивач звернув увагу, з чим погодився відповідач, що в акті ревізії від 21.06.2024 № 06-18-09/02, на сторінці 48 зазначено, що в ході проведення ревізії та зустрічної звірки встановлено, що ТОВ «Будальянс Груп» відображає в актах форми КБ-2в за січень, квітень, травень, вересень та грудень 2023 року заготівельно-складські витрати на суміші асфальтобетонні в загальній кількості 5 118,23 тонн на суму 430 180,44 грн з ПДВ.

Однак, згідно відомостей матеріальних ресурсів, в описаних актах форми КБ-2в за січень, квітень, травень, вересень та грудень 2023 року загальна кількість суміші асфальтобетонної становить 1 1594,459 тонн, відповідно заготівельно-складські витрати на суміші асфальтобетонні дорівнюють 134 138,07 грн з ПДВ.

Інспекторами ДАСУ допущено помилки при розрахунках, а саме найбільша помилка в Акті приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в за вересень 2023 року № 125/2 на суму 2039321,52 грн, де в розрахунку ДАСУ зазначено кількість 3 552,02 тонн, у відомості до даного акта вказано 24,4616 тонн суміші асфальтобетонної. Інспекторами ДАСУ помилково включено вартість суміші асфальтобетонної за кількість.

Додатково позивач звернув увагу суду, що під час проведення зустрічної звірки відповідачем в ТОВ «Будальянс Груп» первинні документи для перевірки в підрядника не витребовувались та відповідно їх дослідження не проводилось, тому твердження щодо суми завищення ґрунтуються лише на припущеннях посадових осіб Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області та не підтверджені належними доказами.

Отже, враховуючи кошторисні норми та вимоги Настанови та СОУ, з врахуванням Закону України «Про публічні закупівлі», Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, умови договору, врахування заготівельно-складських витрат в договірній ціні та додаткові роз`яснення ДП «ДерждорНДІ» та Держбуду, включення до актів приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в заготівельно-складських витрат на загальну суму 134138,07 грн. з ПДВ є цілком обґрунтованим, а твердження стосовно нанесення Службі матеріальної шкоди (збитків) на відповідну суму є безпідставним.

Стосовно завданої матеріальної шкоди Службі відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області Приватним акціонерним товариством «РІВНЕАВТОШЛЯХБУД» на загальну суму 1425439,40 грн. суд зазначає наступне.

Щодо забезпечити відшкодування зайво сплачених коштів, внаслідок завищення вартості виконаних робіт, шляхом стягнення з ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» коштів в сумі 1425439,40 грн. В обґрунтування допущених ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» порушень, що призвели до завищення в сумі 1425439,40 грн., яка на думку відповідача складається завищеної вартість виконаних робіт на суму 628817,97 грн та задвоєння загальновиробничих витрат та встановлено завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 306 272,98 грн з ПДВ, завищення вартості виконаних робіт на суму 490 348,45 грн з ПДВ, Управління Північного офісу Держаудитслужи в Житомирській області обгрунтовує наступним.

Щодо усунення порушень, зокрема висновок щодо завищення вартості виконаних робіт ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» на суму 628817,97 грн з ПДВ, відповідач обґрунтував наступним.

Так, під час проведення зустрічної звірки в ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» на запити працівників Управління щодо підтвердження понесених витрат в ході виконання своїх договірних зобов`язань по договору № 40 від 27.07.2021 року будь-які документи щодо підстав для збільшення вартості машин та механізмів не надано, відповідно збільшення вартості машин та механізмів проведено всупереч умовам вказаного договору. Відповідно до п. 6.4.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 акт приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в є первинним обліковим документом. фінансів України від 13.12.1999 № 318 (далі - П(С)БО 16 «Витрати»). Пунктом 3 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до складання фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, визначено, що витрати - це зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, що призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власниками). Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При цьому, відповідно до п. 5 «Загальні умови укладення та виконання договорів підряду» затверджених постановою кабінетів Міністрів України від 01.08.2005 № 668 (далі - «Загальні умови укладення та виконання договорів підряду» № 668), які прийняті відповідно до вимог Цивільного кодексу України та які є обов`язковими до врахування при укладанні та виконанні договорів підряду на проведення робіт з нового будівництва, реконструкції будівель і споруд та технічного переоснащення діючих підприємств, а також комплексів і видів робіт пов`язаних із капітальним будівництвом незалежно від джерел фінансування робіт, а також форми власності замовника та підрядника (субпідрядників), передбачено істотні умови догорів підряду, зокрема предмет договору підряду та договірна ціна, тобто які можуть змінюватись виключно з урахуванням норм ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі». Разом з тим, виходячи з вимог п. 15 «Загальні умови укладення та виконання договорів підряду» № 668, у договорі підряду сторони зобов`язані визначити найменування об`єкта будівництва та його місцезнаходження, основні параметри (потужність, площа, об`єм тощо), склад та обсяги робіт, які передбачені проектною документацією та підлягають виконанню підрядником, інші показники, що характеризують предмет договору. Таким чином, відповідно до ч. 3, 4 ст. 180 Господарського кодексу України, абзацу 1 ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, п. 5 та 15 «Загальні умови укладання та виконання договорів підряду» № 668, склад та обсяги робіт, які передбачені проектною документацією та підлягають виконанню підрядником, інші показники, що характеризують предмет договору - є предметом договору підряду, який у в свою чергу є істотною умовою договору. Поряд з тим, відповідно до п. 117 «Загальні умови укладення та виконання договорів підряду» № 668 внесення змін у договір підряду оформлюється додатковою угодою. Відповідно до ч. 1 ст. 877 ЦК України Підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Відповідно до п. 2.3.31. Положення Служби, обов`язком Служби є забезпечення цільового, ефективного та результативного використання бюджетних коштів відповідно до вимог бюджетного законодавства. Крім того, відповідно до п. 2.3.39. Положення Служби, обов`язком Служби є здійснення контролю за умовами виконання договорів (контрактів, угод) зокрема з будівництва, ремонту, облаштування, модернізації та утримання об`єктів, щодо яких служба виконує функції замовника. Так, ПрАТ "Рівнеавтошляхбуд" всупереч вартості передбаченої в тендерній документації, тендерній пропозиції, договірній ціні (локальні кошториси, які оприлюднені на веб-порталі уповноваженого органу Prozorro, що є невід`ємною частиною Договору № 40, безпідставно завищено вартість одного із елементів РЕКН, а саме вартість експлуатації будівельних машин, які відображені в актах приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за вересень - грудень 2021 року (підсумкові відомості ресурсів), чим в свою чергу завищено вартість виконаних робіт на суму 628 817,96 грн з ПДВ. Таким чином, в порушення вимог пунктів 6.3.2.2, 6.4.3, 6.2.12 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, п. 6.3.3 ДСТУ - Н Б Д.1.1-2:2013, п. 6.4 та 5.23 СОУ 42.1-5:2018 ч. 1 та 2 ст. 193, ч. 3, 4 ст. 180 ГК України, абзацу 1 ч. 1 ст. 638, ст.877, ст. 526 ЦК України, ч. ч. 1, 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», п. 5 та 15 «Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві» № 668, п. 1.2, п. 2.2.15, п. 4.2 Положення про Службу від 12.09.2016, п. 1.5, 2.3.14, п. 3.6, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 29.07.2019, п. 1.4, п. 2.3.39, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 31.03.2023 та умов договорів в актах приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» завищено вартість виконаних робіт на суму 628 817,97 грн з ПДВ, які Службою прийняті та оплачені в повному обсязі, чим завдано матеріальної шкоди (збитку) Службі на вищевказану суму.

В підтвердження порушень щодо задвоєння загальновиробничих витрат та встановлено завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 306 272,98 грн з ПДВ Управління зазначає наступне. Ревізією та зустрічною звіркою встановлено, що між Службою та ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» укладено договір № 27 від 15.06.2021 року (далі - Договір № 27) на загальну суму 149 814 000,00 грн з ПДВ про надання послуг по об`єкту «Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Т-18-17 Бережниця Степань - Деражне-Клевань М-06 на ділянці км 71+900 - км 80+550». Договірна ціна вказаного договору є динамічна. Пунктом 3.5 Договору № 27 встановлено, що вартість наданих послуг, що підлягає оплаті, визначається на підставі розділу 6 СОУ 42.1-5:2018 та положень розділу 6.3, 6.4 ДСТУ Б Д.1.1-1. 2013 по усіх складових вартості послуг розрахованих в договірній ціні. Згідно абзацу 1 розділу 1 Методичних рекомендацій з калькулювання вартості матеріальних ресурсів, виготовлених на власному підсобному господарстві МР Д.1.2 218-7:2010 (далі - Методичні рекоменації) ці Методичні рекоментації визначають порядок розрахунку вартості матеріальних ресурсів, виготовлених на власному підсобному господарстві підприємств, що підпорядковані Державній службі автомобільних доріг та підриємств, що працюють на об`єктах Укравтодору. Відповідно до пункту 3.3 Методичних рекоментацій загальновиробничі витрати - це витрати, повязані з управлінням, організацією, обслуговуванням підсобного господарства. А згідно пункту 3.8 Методичних рекоментацій підсобне господарство дорожньої галузі (другорядне виробництво) - це структурний виробничий підрозділ підприємсва чи філії, що безпосередньо не бере участі у виконанні дорожніх робіт, але виготовлені ним матеріальні ресурси використовуються під час виконання цих робіт. До підсобних господарств дорожньої організації належать: бітумні бази, стаціонарні асфальтобетонні заводи, цементно-бетонні заводи… Згідно пункту 5.10 Методичних рекомендацій загальновиробничі вирати включають усі витрати загальновиробничого характеру, безпосередньо пов`язані з приготуванням (виготовленням) матеріальних ресурсів на підсобних господарствах підприємства (філії) , а саме:-1 блок - витрати на утримання працівників апарату управління підсобним господарством (витрати на основну , додаткову заробітну плату, будь-які інші грошові виплати працівників апарату управління підсобним господарством);-2 блок - відрахування за встановлними законодавством нормами на соціальнізаходи від витрат на оплату праці працівників апарату управління підсобним господарстом;- 3 блок - кошти на покриття решти статтей: амортизація основних засобів загальновиробничого призначення, витрати на утримання та експлуатацію виробничих будівель і споруд , податки, збри та обов`язкові платежі… Відповідно до абз. 2 п. 6.5 СОУ 42.1-5:2018 вартість матеріальних ресурсів, що виготовляються на тимчасових пересувних заводах) (асфальтобетонних або цементобетонних), визначається за ресурсно-елементними кошторисними нормами на їх приготування (відповідні будівельні норми та стандарти) як окремі види робіт, і трудовитрати на їх виготовлення враховуються при визначенні загальновиробничих, адміністративних витрат і прибутку. Розмір адміністративних та загальновиробничих витрат визначається розрахунково аналітичним методом на підставі аналізу цих витрат за попередній звітний період за даними бухгалтерського обліку та загальної нормативно-розрахункової Документ сформований в системі «Електронний суд» 10.10.2024 19 трудомісткості виконаних робіт за той самий період за актами приймання №КБ-2в. В той же час, відповідно до Методичних рекомендацій передбачено, що до собівартості будівельно-монтажних робіт за договором підряду належать прямі матеріальні витрати, прямі витрати на оплату праці, інші прямі витрати (включаючи вартість виконаних субпідрядниками робіт) та загальновиробничі витрати згідно Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.12.1999 № 318 (далі - П(С)БО 16 «Витрати»). Пунктом 3 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до складання фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73 визначено, що витрати - це зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, що призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власниками). Згідно з П(С)БО 16 «Витрати» загальновиробничі витрати поділяють на постійні та змінні, які в свою чергу відносяться до виробничої собівартості. Враховуючи вищевказане, загальновиробничі витрати - це фактично понесені витрати під час виконання підрядною організацією будівельних робіт на об`єкті. Також, згідно п.п 1.2, 2.1, 2.2, 2.4 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення. Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Згідно Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затверджене наказом Мінфіну від 27.04.2000 № 92 основні засоби - це матеріальні активи, які підприємство утримує з метою використання їх у процесі виробництва або постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних, соціальних і культурно-побутових функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше року (або операційного циклу, якщо він довший за рік). Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби» пепредбачено, що на субраxунку 103 «Будинки та споруди» ведетьcя облік наявності та руху будинкiв, споруд, їх структурних компонентів тa передавальних пристроїв, а такoж житлових будівель. На субрахункаx 104 «Машини тa обладнання» ведеться облік машин та обладнання. Як зазначно в акті ревізії, за результатами зустрічної звірки згідно даних бухгалтерського обліку ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» по оборотно-сальдовій відомості по рахунку 104 «Машини та обладнання» за 2021 - 2023 роки рахується асфальтозмішувач ДС-16863 інвентарним номером 501 в кількості 1 штука, потужністю у 160т/год. В той же час, за даними бухгалтерського обліку ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» встановлено, що по оборотно-сальдовій відомості рахунку 26 «Готова продукція» за 2021 рік вироблено продукції: асфальту АСГ.Кр.Щ.А1.НП.ІІ на бітумі БНД 70/100 за жовтень 2021 року в кількості 13 441,00 тонн в сумі 23 757 370,73 грн, за листопад 2021 року в кількості 3 557,90 тонн в сумі 6 288 694,99 грн, за грудень 2021 року в кількості 600,53 тонн в сумі 1 081 718,96 гривень. Тобто, ні в ході ревізії, ні за результатами зустрічної звірки в ПрАТ «Рівнавтошляхбуд» та під час надання Службою заперечень загальновиробничі витрати структурного виробничого підрозділу ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» документально не підтверджено як фактично понесені витрати. Тобто, ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» до виробничої собівартісті продукції включило загальновиробничі витрати, тоді як такі витрати відображено в актах приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в в подвійному розмірі. Таким чином, як зазначено в акті ревізії, Службою в порушення вимог абз. 2 п. 6.5 СОУ 42.1-5:2018, п. 1.2, п. 2.2.15, п. 4.2 Положення про Службу від 12.09.2016, п. 1.5, 2.3.14, п. 3.6, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 29.07.2019, п. 1.4, п. 2.3.39, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 31.03.2023 та умов договорів до актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за листопад та грудень 2021 року до вартості асфальтобетонних сумішей АСГ.Кр.Щ.А1.НП.ІІ на бітумі БНД 70/100 включено загальновиробничі витрати, в той час коли вказана стаття витрат відображена окремим рядком безпосередньо в актах форми КБ2-в за листопад, грудень 2021 року, що призвело до задвоєння загальновиробничих витрат та встановлено завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 306 272,98 грн з ПДВ, що в свою чергу завдано матеріальної шкоди Службі на вказану суму та не спростовує викладеного в акті ревізії факту оплати Службою завищеної вартості виконаних підрядних робіт, за рахунок бюджетних коштів на вказану суму.

Обґрунтовуючи позицію щодо завищення вартості виконаних робіт ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» на суму 490 348,45 грн з ПДВ, відповідач зазначає наступне. Відповідно до п. 6.2.2 ДСТУ-Н Б Д.1.1-2:2013 вартість експлуатації будівельних машин та механізмів у складі прямих витрат при взаєморозрахунках за обсяги виконаних робіт визначається на підставі фізичних обсягів виконаних робіт, нормативного часу роботи машин та вартості експлуатації машин за одиницю часу їх застосування (машино-година), передбаченої в договірній ціні. Відповідно до п. 6.3.1.1 ДСТУ-Н Б Д.1.1-2:2013 витрати з транспортування матеріальних ресурсів розраховуються на підставі їх нормативної кількості, відстані перевезень та чинних тарифів. Пунктом 6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1-1. 2013 встановлено, що прямі витрати при визначенні вартості виконаних робіт розраховуються на підставі нормативних витрат трудових і матеріально-технічних ресурсів, виходячи з фізичних обсягів виконаних робіт та уточнених цін ресурсів, прийнятих в договірній ціні. Компенсація підряднику витрат, спричинених зростанням вартості матеріально технічних ресурсів, здійснюється у складі вартості цих ресурсів за поточними цінами. Відповідно до частини першої статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. Як зазначалось Службою, згідно п. 14.1. Договору від 15.06.2021 № 27 невід`ємною частиною цього Договору є додатки до даного Договору: 1)Технічна специфікація (Додаток № 1); 2)Договірна ціна (Додаток № 2); 3)Графік надання послуг (Додаток №3); 4)План фінансування (Додаток № 4). Слід зазначити, що ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» оприлюднено на вебсайті https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-03-22-006375-a тендерну пропозицію, відповідно до якої договірна ціна містить додаток, а саме: транспортну схему, яка погоджена Службою вхідним листом від 22.04.2021 № 634 на відстань перевезення асфальтобетонних сумішей у 50,5 кілометрів в тому числі: по автомобільним дорогам з капітальним та удосконаленим полегшеним покриттям поза межами населеного пункту - 32,5 км та в межах населеного пункту - 18 км. В той же час, як встановлено зустрічною звіркою в ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» фактично надано послуги перевезення асфальтобетонних сумішей ТОВ «Тайронс Груп» згідно укладеного договору про надання послуг з автоперевезення від 02.01.2021 № 0201-02А на відстань 54 км, що перевищує відстань, вказану в додатку до договірної ціни, транспортній схемі, погодженій Службою вхідним листом від 22.04.2021 № 634, на 3,5 км (54 км - 50,5 км). Разом з тим, твердження Служби про те, що транспортна схема, яка погоджена Службою вхідним листом від 22.04.2021 № 634 на відстань перевезення асфальтобетонних сумішей у 50,5 кілометрів, не є складовою договірної ціни не відповідає дійсності, оскільки договірна ціна договору від 15.06.2024 № 27 містить додаток, а саме: транспортну схему, яка погоджена Службою та згідно транспортної схеми визначено маршрут та відстань перевезення саме 50,5 км. Враховуючи вищевикладене, та те, що згідно тендерної пропозиції ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд», за якою його визначено як переможця торгів, транспортування сумішей асфальтобетонних на об`єкт «Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Т-18-17 Бережниця - Степань - Деражне Клевань М-06 на ділянці км 71+900 - км 80+550» передбачено на відстань у 50,5 км, включення до актів приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в витрат на транспортування сумішей асфальтобетонних на відстань у 54 км здійснено в порушення вимог п. 6.2.2 ДСТУ-Н Б Д.1.1-2:2013 та п. 6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1-1. 2013, п. 1.2, п. 2.2.15, п. 4.2 Положення про Службу від 12.09.2016, п. 1.5, 2.3.14, п. 3.6, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 29.07.2019, п. 1.4, п. 2.3.39, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 31.03.2023 та умов договорів, що призвело до завищення вартості виконаних робіт на суму 490 348,45 грн з ПДВ, прийнятих та оплачених Службою в повному обсязі, та нанесення Службі матеріальної шкоди (збитків) на вказану суму.

В свою чергу Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області в обґрунтування безпідставних виявлених на думку Держаудитслужбою порушень, зазначає наступне.

Між Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області та ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» за результатами закупівлі за номером ID: UA-2021-05-24-001509-c укладений договір від 27.07.2021 № 40 на надання послуг по об`єкту «Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Т-18-08 Зарічне - Борове - Стара Рафалівка - Полиці на ділянці км 44+900- км 61+800».

Відповідно до умов договору вартість послуг визначається згідно СОУ 42.1-5:2018 «Правила визначення вартості робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання» та ДСТУ Б Д.1.1-1.2013 «Правила визначення вартості будівництва».

Згідно п.3.2. договору договірна ціна є динамічною. Відповідно до п.3.16. розділу 3 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Терміни та визначень понять»: Динамічна договірна ціна - договірна ціна, визначена як приблизний кошторис, що підлягає уточненню у разі змінення поточних цін на ресурси, що враховані у договірній ціні, а також з інших підстав, визначених умовами договору підряду.

В пункті 6.3.2.3 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 вказано, що приблизний кошторис (динамічна договірна ціна) встановлюється відкритим і може уточнюватися протягом всього строку будівництва. Пунктом 6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 встановлено, що за динамічної договірної ціни «Прямі витрати при визначенні вартості виконаних робіт розраховуються на підставі нормативних витрат трудових і матеріально-технічних ресурсів, виходячи з фізичних обсягів виконаних робіт та уточнених цін ресурсів, прийнятих в договірній ціні. Компенсація підряднику витрат, спричинених зростанням вартості матеріальних ресурсів, здійснюється у складі вартості цих ресурсів за поточними цінами».

Вартість експлуатації будівельних машин та механізмів на стадії взаєморозрахунків уточняється з врахуванням вимог п.4.3 договору на підставі розрахунку фактичних витрат по експлуатації машин та механізмів підрядника. При цьому загальна вартість наданих послуг не перевищує суми договору.

Порівнювати вартість експлуатації будівельних машин передбачені в договірній ціні з вартістю експлуатації будівельних машин в актах приймання виконаних будівельних робіт № Кб-2в доцільно лише при твердій договірній ціні, як зазначено в п 6.3.2.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Твердий кошторис (тверда договірна ціна) встановлюється незмінним на весь обсяг будівництва з наданням виконавцем робіт гарантій, в тому числі фінансових, щодо реалізації проектних рішень в установлені строки за фіксовану ціну».

Керуючись п.26 Порядку інспектування, з метою підтвердження виду, обсягу операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку об`єкта контролю органами державного фінансового контролю проведено зустрічну звірку, про що свідчить довідка зустрічної звірки від 10.05.2024 № 06-18-09/06-з.

Провівши зустрічну звірку у ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд», не підтвердивши перевищення фактичних витрат (фактичної вартості роботи машин та механізмів), по вище вказаному договору, а також враховуючи умови договору, висновок про завищення вартості виконаних робіт ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» на суму 628 817,97 грн з ПДВ є безпідставним і суперечить умовам договору та основним правилам ДСТУ Б Д.1.1-1:2013.

В спростування безпідставних висновків викладених в Акті ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності від 21.06.2024 № 06-18-09/02 та вимозі про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства № 260618-14/2122-2024 від 13.08.2024, щодо задвоєння загальновиробничих витрат ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» та завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 306 272,98 грн з ПДВ суд погоджується з такими доводами позивача:

Між Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області та ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» укладено договір від 15.06.2024 № 27 на надання послуг «Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Т-18-17 Бережниця - Степань - Деражне - Клевань - М-06 на ділянці км 71+900 - км 80+550». Договірна ціна вказаного договору є динамічна.

Відповідно до умов договору вартість послуг визначається згідно СОУ 42.1-5:2018 «Автомобільні дороги. Правила визначення вартості робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання» та ДСТУ Б Д.1.1-1.2013 «Правила визначення вартості будівництва».

Позивач в спростування безпідставних висновків задвоєння загальновиробничих витрат звернув увагу суду на абзаци 3-4 ст. 64 Акта ревізії в якому зазначено:

«Відповідно до абз. 2 п. 6.5 СОУ 42.1-5:2018 вартість матеріальних ресурсів, що виготовляються на тимчасових пересувних заводах) (асфальтобетонних або цементобетонних), визначається за ресурсно-елементними кошторисними нормами на їх приготування (відповідні будівельні норми та стандарти) як окремі види робіт, і трудовитрати на їх виготовлення враховуються при визначенні загальновиробничих, адміністративних витрат і прибутку.

Розмір адміністративних та загальновиробничих витрат визначається розрахунково-аналітичним методом на підставі аналізу цих витрат за попередній звітний період за даними бухгалтерського обліку та загальної нормативно-розрахункової трудомісткості виконаних робіт за той самий період за актами приймання № КБ-2в».

Про те, ні в договірній ціні, розрахунки до якої завантажені на сайті PROZORRO в документах учасника процедури закупівлі UA-2021-03-22-006375-a, ні в жодному акті виконаних будівельних робіт форм № КБ-2в не використовуються ресурсно-елементні кошторисні норми на приготування асфальтобетонної суміші на асфальтобетонному заводі (СОУ 42.1-5:2018 «Автомобільні дороги.

Ресурсно-елементними кошторисними норми на ремонтно-будівельні роботи» групи 2-39, відповідно не враховані, а ні трудовитрати на виготовлення асфальтобетонної суміші, а ні загальновиробничі витрати.

Для використання на даному об`єкті асфальтобетонна суміш виготовлялася підприємством ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» на власному асфальтобетонному заводі, що знаходиться стаціонарно (а не тимчасовий пересувний) за адресою: с. Городок, вул. Привокзальна, 2А, Рівненський район, про що зазначено в тендерних документах учасника процедури закупівлі UA-2021-03-22-006375-a на сайті PROZORRO.

Тобто враховуючи, що ціна договору динамічна, асфальтобетонний завод не тимчасовий пересувний, а розміщений стаціонарно, то необхідно керуватися пунктом 6.5 абзацом 3 СОУ 42.1-5:2018, а саме: «При складанні ціни тендерної пропозиції учасника закупівлі (договірної ціни) та при проведенні взаєморозрахунків (при динамічній ціні), при приготуванні матеріальних ресурсів на стаціонарних заводах, за обсяги виконаних робіт їх вартість визначається за відповідними калькуляціями, затвердженими підрядною організацією (за виробничою собівартістю).

Виробнича собівартість продукції відображає суму витрат, пов`язаних із виробництвом, і включає в себе витрати, такі як сировина, матеріали, оплата праці робітників та інші безпосередньо пов`язані витрати, в т. ч. загальновиробничі. Вартість асфальтобетонної суміші визначалася згідно Методичних рекомендацій з калькулювання вартості матеріальних ресурсів, виготовлених на власному підсобному господарстві МР Д.1.2-218-7:2010.

Отже, вартість асфальтобетонної суміші визначалася згідно абзацу 3 пункту 6.5 СОУ 42.1-5:2018 за затвердженою калькуляцією Підрядника.

В Акті ревізії жодних зауважень до калькуляції щодо визначення вартості загальновиробничих витрат в розмірі 14,67 грн на 1 тонну асфальтобетонної суміші немає.

Як і зазначено у висновку ДАСУ, що суть порушення полягає не в тому, що ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» до виробничої собівартості продукції включило загальновиробничі витрати, а в тому, що такі витрати потрапили в акти приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в в подвійному розмірі.

Однак, в актах приймання виконаних робіт форми № КБ-2в за листопад, грудень 2021 року включалися наступні роботи з використанням асфальтобетонних сумішей згідно Стандарту організації України СОУ 42.1-5:2018 «Автомобільні дороги. Ресурсно-елементні кошторисні норми на ремонтно-будівельні роботи»:

- Група 2-1 норма 54 (ДН 2-1-54) «Влаштування верхнього шару покриття товщиною 5 см із дрібнозернистої асфальтобетонної суміші асфальтоукладачем VOGELE SUPER 2100 при ширині укладання 3,5 м». (Склад робіт: Очищення нижнього шару асфальтобетонного покриття механічною щіткою від пилу, сухого сміття та бруду. Розлив в`яжучого матеріалу без додаткового підігріву. Укладання асфальтобетонної суміші асфальтоукладачем);

- Група 2-2 норма 14 (ДН 2-2-14) «Влаштування нижнього шару покриття товщиною 10 см із крупнозернистої асфальтобетонної суміші асфальтоукладачем VOGELE SUPER 2100 при ширині укладання 3,5 м». (Склад робіт: Очищення основи асфальтобетонного покриття механічною щіткою від пилу, сухого сміття та бруду. Розлив в`яжучого матеріалу без додаткового підігріву. Укладання асфальтобетонної суміші асфальтоукладачем);

- Група 2-3 норма 13 (ДН 2-3-13) «Влаштування вирівнюючого шару із асфальтобетонної суміші асфальтоукладачем VOGELE SUPER 2100 при ширині укладання 3,5 м». (Склад робіт: Очищення нижнього шару асфальтобетонного покриття механічною щіткою від пилу, сухого сміття та бруду. Розлив в`яжучого матеріалу без додаткового підігріву. Укладання асфальтобетонної суміші асфальтоукладачем).

В РЕКНах ДН 2-1-54, ДН 2-2-14, ДН 2-3-13 та в цілому у актах приймання виконаних робіт форм № КБ-2в за листопад, грудень 2021 року враховані роботи з використанням готових асфальтобетонних сумішей і додатково не включалися роботи та трудовитрати на виготовлення асфальтобетонної суміші, та відповідно не включалися загальновиробничі витрати.

Отже, враховуючи, що:

- асфальтобетонна суміш виготовлялася підприємством ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» на власному асфальтобетонному заводі, що знаходиться стаціонарно;

- вартість суміші визначалась згідно калькуляції, а не за РЕКНами;

- у актах приймання виконаних робіт форм № КБ-2в за листопад, грудень 2021 року не включені РЕКН групи 2-39 на приготування асфальтобетонної суміші та додатково не включалися трудовитрати від приготування асфальтобетонної суміші;

- у РЕКНах ДН 2-1-54, ДН 2-2-14, ДН 2-3-13 складом робіт не передбачено виготовлення асфальтобетонних сумішей, нормами передбачено використання готових сумішей;

- загальновиробничі витрати нараховувалися лише на роботи, що передбачені РЕКНами у актах приймання виконаних робіт форм № КБ-2в за листопад, грудень 2021 року.

Отже безпідставне припущення стосовно задвоєння загальновиробничих витрат та завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 306 272,98 грн з ПДВ, що в свою чергу завдано матеріальної шкоди Службі на вказану суму не знайшло своє підтвердження.

Щодо доводів відповідача в частині завищення вартості виконаних робіт ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» на суму 490 348,45 грн з ПДВ суд встановив наступне.

Відповідно до умов договору від 15.06.2024 № 27 на надання послуг «Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Т-18-17 Бережниця - Степань - Деражне - Клевань - М-06 на ділянці км 71+900 - км 80+550» вартість послуг визначається згідно СОУ 42.1.-5:2018 «Правила визначення вартості робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання» та ДСТУБ Д.1.1-1.2013 «Правила визначення вартості будівництва».

Згідно п.3.2. договору № 27 від 15.06.2021 р. договірна ціна є динамічною.

Згідно п. 14.1. Договору від 15.06.2021 № 27 Невід`ємною частиною цього Договору є додатки до даного Договору:

1)Технічна специфікація (Додаток № 1);

2)Договірна ціна (Додаток № 2);

3)Графік надання послуг (Додаток №3);

4)План фінансування (Додаток № 4).

Договірна ціна, що є Додатком № 2 до Договору від 15.06.2021 № 27 викладена (ведеться) згідно із п.3.4. Договору у комп`ютерних кошторисних програмних комплексах, рекомендованих Мінрегіонбудом України.

Згідно Договірної ціни ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» передбачало перевезення сумішей асфальтобетонних АСГ.Кр.Щ.А1.НП.ІІ на бітумі БНД 70/100 та сумішей асфальтобетонних гарячих, що застосовуються у верхніх шарах покриттів, дрібнозернистих, АСГ.Др.Щ.А1.НП.І на бітумі БМКП 60/90-65 власного виробництва на 56 км.

Для перевезення сумішей асфальтобетонних АСГ.Кр.Щ.А1.НП.ІІ на бітумі БНД 70/100 та сумішей асфальтобетонних гарячих, що застосовуються у верхніх шарах покриттів, дрібнозернистих, АСГ.Др.Щ.А1.НП.І на бітумі БМКП 60/90-65 власного виробництва ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд», згідно наданих документів під час здійснення оплати наданих послуг, залучило ТОВ «Тайронс Груп» згідно укладеного договору про надання послуг з автоперевезення від 02.01.2021 № 0201-02А.

Твердження щодо того, що передбачено договірною ціною, зокрема транспортною схемою від 11.06.2021 вих. № 973, якою встановлено, що відстань транспортування сумішей асфальтобетонних здійснюється ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» на відстань у 50,5 км не відповідає дійсності виходячи з наступного:

Транспортна схема від 11.06.2021 вих.№ 973 що завантажена ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» не є складовою частиною ні Договірної ціни та не є додатком до Договору від 15.06.2021 № 27. Відповідно, дані вказані в Транспортній схемі не є підставою для оплати послуг згідно Договору від 15.06.2021 № 27.

ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» надано всі необхідні та передбачені Договором від 15.06.2021 № 27 підтверджуючі документи для здійснення оплати.

Позивач звернув увагу суду на ст. 14 абз.4 довідки про зустрічну звірку в ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд», де самим відповідачем підтверджено правомірність розрахунку понесених підрядником витрат, а саме: «Фактично згідно актів здачі - приймання робіт середня відстань перевезення становить 54 км.»

Отже, виходячи з вищевикладеного, розрахунки з ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» в цій частині здійснено відповідно до п. 6.3.1.1 ДСТУ-Н Б Д.1.1-2:2013 витрати з транспортування матеріальних ресурсів розраховуються на підставі їх нормативної кількості, відстані перевезень та чинних тарифів, п. 6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1-1. 2013.

Отже враховуючи вищевикладене висновується, що Службою дотримано вимоги п. 6.2.2 ДСТУ-Н Б Д.1.1-2:2013 та п. 6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1-1. 2013, та умови договору, що в свою чергу свідчить про те, що приймання робіт в ПрАТ «Рівнеавтошляхбуд» в частині транспортування сумішей асфальтобетонних на об`єкт «Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Т-18-17 Бережниця Степань - Деражне-Клевань М-06 на ділянці км 71+900 - км 80+550», включення до актів приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в витрат на транспортування сумішей асфальтобетонних на відстань у 54 км не призвело до завищення вартості виконаних робіт на суму 490 348,45 грн з ПДВ, прийнятих та оплачених Службою в повному обсязі, та в свою чергу не нанесло Службі матеріальної шкоди (збитків) на суму 490 348,45 грн з ПДВ.

ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво» в сумі 12 397 717, 65 грн.

На думку Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області в недотримання вимог п.1 ст. 193 Господарського кодексу, п.1 ст. 3 Закону України про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», п. А.2.3. додатку А ДСТУ -Н Б Д.1.1-3:2013, пункту п.6.3.1.2 ДСТУ -НБД.1.1-2:2013, п.5.4.4 ДСТУ Б В.2.7 - 119:2011, п. 6.2.12, п.6.2.3 та п.6.3.3, п.6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1-2013, вимог Г СОУ 42.1-0:2018, вимог додатку Є, п.5.10, п.5.20 та п.6.15 СОУ 42.1-5:2018, п.12,п.2.2.15, п.4.2. Положення про Службу в редакції від 12.09.2016,п. 1.5, 2.3.14, п.3.6, п.6.2.1, п.7.2. Положення про Службу в редакції від 29.07.2019, п.1.4, п.2.3.39, п.6.2.1., п 7.2 Положення про Службу в редакції від 31.03.2023 умов Договору № 32, встановлено завищення вартості виконаних будівельних робіт, включених адміністративних витрат та прибутку в актах приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2вза жовтень, листопад, грудень 2020 року та жовтень, грудень 2021 року, крім того внаслідок безпідставного включення витрат з перебазування будівельних організацій або їх структурних виробничих підрозділів, безпідставного включення, заготівельно-складських витрат на зберігання гарячої асфальтобетонної суміші, та включення до актів форми № КБ-2в за вересень, листопад та грудень 2020 року завищено вартість матеріальних ресурсів, чим в свою чергу завдано матеріальної шкоди Службі на загальну суму 12397717,65 гривень.

Завдану позивачу матеріальної шкоду на загальну суму 12 397 717, 65 гривень та вимогу про забезпечення відшкодування зайво сплачених коштів, внаслідок завищення вартості виконаних робіт, шляхом стягнення ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво» коштів в сумі 12397717,65 грн. відповідач обґрунтовує наступним.

Відповідно додатку Г та п.22 СОУ 42.1-0:2018 кошти на покриття адміністративних витрат, при виконанні робіт з капітального ремонту автомобільних доріг, мостів та інших транспортних споруд, визначаються в розрахунку на одну людино-годину загальної кошторисної трудомісткості і зазначаються у графах 6 та 7 за підсумком глав (1 - 12) ЗКР на підставі усереднених показників передбачених для відповідного класу наслідків (відповідальності) та становлять:

для об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів зі значними наслідками (СС3) - 5,50 грн/люд.год;

для об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів зі середніми наслідками (СС2) - 4,92 грн/люд.год;

для об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів зі незначними наслідками (СС1) - 4,24 грн/люд.год.

Пунктом 5.20 СОУ 42.1-5:2018 передбачено, що кошти на покриття адміністративних витрат призначені на відшкодування адміністративних витрат, пов`язаних з діяльністю підрядника при виконанні робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання на автомобільних дорогах загального користування, мостів та інших транспортних спорудах.

В інвесторській кошторисній документації кошти на покриття адміністративних витрат визначаються на підставі усереднених показників, що наведені у додатку Е згідно з яким усереднений показник для визначення адміністративних витрат становить 4,92. Проте, як стверджує відповідач надане пояснення під час ревізії не підтверджує, що здійснювалась компенсація адміністративних витрат (коефіцієнт 42,99) за рахунок коштів, які передбачені на інфляційні процеси.

Пунктом 6.13 СОУ 42.1-5:2018 передбачено, що загальновиробничі та адміністративні витрати, а також прибуток враховується в ціні тендерної пропозиції учасника процедури закупівлі в цілому по будові і обчислюються з урахуванням трудовитрат робітників, зайнятих на керуванні та обслуговуванні дорожніх машин і механізмів.

Крім того, пунктом 6.15 СОУ 42.1-5:2018 встановлено, якщо розмір адміністративних витрат, розрахованих підрядником, перевищує розмір зазначених витрат, розрахованих за усередненими показниками в інвесторській документації, то ця різниця може компенсуватися за рахунок коштів на покриття ризику, коштів на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами.

Поряд з тим, договірною ціною ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво» (далі - ТОВ «ЕДБ») передбачено кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами в сумі 2 912 118,35 грн без ПДВ.

Відповідно до розрахунку № 12, який оприлюднений на веб - порталі уповноваженого органу за номером UA-2020-06-30-001561-c, встановлено що кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами в сумі 2 912 118,35 передбачено на прямі витрати та зазначає, що згідно укладеної додаткової угоди № 4 від 21.12.2021 року до Договору № 32, якою зокрема внесено зміни до «Договірної ціни», такі витрати, як на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами в сумі 2 912 118,35 грн не передбачено. Враховуючи зазначене, відповідачем встановлено, що компенсація в різниці адміністративних витрат за коефіцієнтом, який застосувало ТОВ «ЕДБ» в розмірі 42,99 та коефіцієнтом передбаченим відповідно до СОУ 42.1-5:2018 в розмірі 4,92, повинна здійснюватись за рахунок коштів на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами. Однак, згідно оприлюдненого ТОВ «ЕДБ» на веб - порталі розрахунку «Коштів на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами» така компенсація не передбачена та відповідно в актах виконаних робіт не відображена. Враховуючи зазначене, встановлено що ТОВ «ЕДБ» завищено вартість виконаних робіт в частині адміністративних витрат на суму 3 037 085,28 грн з ПДВ, а саме внаслідок застосування коефіцієнту 42,99, який компенсується за рахунок коштів інфляційних процесів, та вказує на недотримання вимог додатку Г СОУ 42.1 0:2018, додатку Е, п 5.20 та п. 6.15 СОУ 42.1-5:2018, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, п. 1.2, п. 2.2.15, п. 4.2 Положення про Службу від 12.09.2016, п. 1.5, 2.3.14, п. 3.6, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 29.07.2019, п. 1.4, п. 2.3.39, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 31.03.2023, умов договору № 32.

Крім того, ТОВ «ЕДБ» відображено кошторисний прибуток на загальну суму 1054482,00 грн без ПДВ із застосуванням коефіцієнту в розмірі 16,11 грн, який передбачений додатком Е СОУ 42.1-5:2018 та розрахунком до договірної ціни, що є невід`ємною частиною Договору № 32. Проте, враховуючи загальну кошторисну трудомісткість в кількості 46205,61 люд/год на надані ТОВ «ЕДБ» послуги за Договором № 32 та коефіцієнт який передбачений додатком Е СОУ 42.1-5:2018 в розмірі 16,11 грн, ревізією встановлено, що фактично понесені ТОВ «ЕДБ» дані витрати становлять 744 372,37 грн без ПДВ, а не як відображено в прийнятих Службою та оплачених в повному обсязі актах форми КБ2-в за 2020 та 2021 роки в сумі 1054482,00 грн без ПДВ, що вказує на порушення вимог ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України № 436-ІУ, п. 1.2, п. 2.2.15, п. 4.2 Положення про Службу від 12.09.2016, п. 1.5, 2.3.14, п. 3.6, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 29.07.2019, п. 1.4, п. 2.3.39, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 31.03.2023, пункту 3.5, 3.13 Договору № 32 та додатку Е СОУ 42.1-5:2018, завищення вартості виконаних ТОВ «ЕДБ» робіт на суму 372 131,55 грн з ПДВ. Враховуючи вищевикладене позиція Служби а саме, що завищення адміністративних витрат та прибутку в сумі 1 139 849,00 грн з ПДВ по Договору № 32 скориговано шляхом повернення коштів ТОВ «ЕДБ» та проведенням вказаних коштів в дохід держбюджету в повному обсязі згідно платіжного доручення від 25.06.2021 №33, та те, що ТОВ «ЕДБ» як встановлено ревізією завищено вартість виконаних робіт в частині адміністративних витрат та прибутку в сумі 3 409 216,83 грн з ПДВ по згаданому вище договору, то встановлено завищення вартості виконаних робіт за різницею повернутої до бюджету становить в загальній сумі 2 269 367,83 грн з ПДВ (3 409 216,83 грн - 1 139 849,00 грн). Таким чином, в порушення вимог додатку Г СОУ 42.1-0:2018, додатку Е, п 5.20 та п. 6.15 СОУ 42.1-5:2018, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, п. 1.2, п. 2.2.15, п. 4.2 Положення про Службу від 12.09.2016, п. 1.5, 2.3.14, п. 3.6, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 29.07.2019, п. 1.4, п. 2.3.39, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 31.03.2023 та умов Договору № 32, встановлено завищення вартості виконаних ТОВ «ЕДБ» робіт на суму 2 269 367,83 грн з ПДВ, яка Службою прийнята та оплачена в повному обсязі, чим нанесено матеріальної шкоди (збитки) Службі на вказану суму.

Щодо завищення вартості виконаних робіт ТОВ "ЕДБ" на суму 750 000,00 грн з ПДВ відповідач зазначає наступне.

Договірною ціною та тендерною пропозицією ТОВ «ЕДБ» чітко передбачено компенсацію витрат на перебазування будівельних організацій або їх структурних виробничих підрозділів. Відповідно до п. 6.4.2 Правил визначення вартості будівництва ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 (наказ Мінрегіону України від 05.07.2013 №293) Акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в) і Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма № КБ-3) є первинними обліковими документами. Як зазначено у листі Міністерства фінансів України від 11.06.2007 № 31-34000-10 16/11926 відображення в бухгалтерському обліку доходу підрядника та витрат забудовника в сумі вартості виконаних робіт здійснюється на підставі акта приймання виконаних робіт.

Відповідно до «Методичних рекомендацій з формування собівартості будівельно-монтажних робіт», затверджених наказом Мінрегіонбуду від 31.12.2010 №573 (далі - Методичні рекомендації), передбачено, що до собівартості будівельно монтажних робіт за договором підряду належать прямі матеріальні витрати, прямі витрати на оплату праці, інші прямі витрати (включаючи вартість виконаних субпідрядниками робіт) та загальновиробничі витрати згідно Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.12.1999 № 318 (далі - П(С)БО 16 «Витрати»).

Пунктом 3 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до складання фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, визначено, що витрати - це зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, що призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власниками).

Відповідач при цьому зазначає, що Службою будь-яких підтверджуючих документів, які б підтверджували понесені витрати, до ревізії та до заперечень не надавались.

Щодо витрат на перебазування будівельних організацій або їх структурних виробничих підрозділів, як інші супутні витрати слід вказати, що у переліку загальновиробничих витрат (Додаток А до ДСТУ-Н Б Д.1.1-3:2013) перераховано всі витрати, що враховуються у складі ЗВВ, у тому числі в п.А.2.3 зазначено «витрати на перебазування лінійних підрозділів будівельних організацій на інший об`єкт будівництва та у межах будівельного майданчика» (останнє може мати місце при лінійному будівництві значної довжини або на великих будівництвах). У пп. А.2.5 і А.2.6 Додатка А цього стандарту зазначено витрати на спорудження, розбирання, утримання, переміщення, амортизацію, зношення і ремонт нетитульних тимчасових споруд, до яких відносяться: -приоб`єктні приміщення та комори виконробів і майстрів; санітарно-побутові приміщення; складські приміщення та навіси на об`єкті будівництва; помости, драбини, перехідні містки, ходові дошки, обгороджування під час розпланування будівлі; пристосування для охорони труда; інвентарні уніфіковані засоби підмощування типу люльок, інвентарних площадок тощо; паркани і огорожі, необхідні для проведення робіт (крім спеціальних та архітектурно оформлених), захисні козирки, сховища під час проведення вибухових робіт; тощо.

Переміщення (перебазування) перерахованого майна лінійного підрозділу (дільниці), необхідного для організації та виконання робіт на об`єкті, може мати місце як з одного об`єкта на інший об`єкт у межах одного населеного пункту, так і з виробничої бази підрядної організації на об`єкт будівництва, що знаходиться в тому ж населеному пункті. При складанні інвесторської кошторисної документації, коли підрядник ще невідомий, витрати на ці цілі враховано в усереднених показниках, наведених у Додатках Б і В до ДСТУ-Н Б Д.1.1-3:2013. При складанні тендерної пропозиції, формуванні договірної ціни, кожна підрядна організація розрахунково-аналітичним методом визначає свої загальновиробничі витрати, у тому числі і витрати на перебазування своїх лінійних підрозділів (дільниць) на об`єкти будівництва.

Розрахунки складаються на підставі бухгалтерських даних про величину витрат на ці цілі за попередній звітний рік і отримані показники є основою при проведенні взаєморозрахунків за обсяги виконаних будівельних робіт. Приклад розрахунку було наведено у Збірнику «Ціноутворення у будівництві» № 6, червень 2014, стор.67-85, у якому витрати на перебазування лінійних підрозділів підрядної організації (фактичні витрати) було зазначено в п.1.3.10 Таблиці 2 на стор.75, а також у п.3.10 Таблиці З (розрахункові витрати) на стор.80. У тому випадку, якщо Замовник приймає обґрунтоване рішення про будівництво об`єкта підрядною організацією, що знаходиться в іншому населеному пункті (відсутність місцевої підрядної організації відповідної спеціалізації, необхідної виробничої потужності тощо), це рішення вказується у вихідних даних на проектування, на підставі цих даних пропрацьовуються відповідні рішення в проекті організації будівництва (ПОБ). Відповідно до рішень ПОБ кошторисний підрозділ проектної організації визначає розрахунком розмір необхідних коштів на перебазування і відповідно до розрахунку враховує ці кошти у Зведеному кошторисному розрахунку вартості будівництва (форма № 5 у Додатку И до ДСТУ-Н Б Д.1.1-1:2013).

Примірна номенклатура Зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва (Додаток К до ДСТУ-Н Б Д.1.1-1:2013) передбачає врахування цих коштів у рядку 38 «Кошти на перебазування будівельних організацій або їх структурних виробничих підрозділів». При підготовці тендерної пропозиції (договірної ціни) розмір коштів уточнюється підрядником з урахуванням конкретних даних і місця розташування підрядної організації. Під час розрахунку враховуються кошти на перебазування структурного підрозділу на об`єкт будівництва і назад, до місця розташування підрядної організації після завершення будівництва. Проте, відповідно до проведених торгів, та після того як ТОВ «ЕДБ» визнано переможцем торгів, та відповідно укладено з останнім договір, будь-яких розрахунків щодо витрат з перебазування будівельних організацій або їх структурних виробничих підрозділів не оприлюднено, лише прописано витрати в сумі 400 000,00 грн без ПДВ. В той же час, Службою відповідно до завдання на проектування даних витрат також не передбачено, а також в листі від 25.05.2020 року №9/1151 надісланому до Проектанта щодо витрат, які підлягають врахуванню, при складанні кошторисних розрахунків по вищезгаданому об`єкту витрат на перебазування будівельних організацій або їх структурних виробничих підрозділів, теж не передбачено.

Слід зазначити, що пункт 3.11 вищезгаданого договору передбачає компенсацію витрат на перебазування техніки, а не перебазування будівельних організацій або їх структурних виробничих підрозділів. Крім того, як зазначено вище по тексту, розрахунки з перебазування будівельних організацій або їх структурних виробничих підрозділів в першу чергу по їх потребі передбачаються у завданні на проектування та відповідно здійснюється Проектантом відповідний розрахунок, однак Службою дана потреба не передбачалась та відповідно в проектній документації розрахунок відсутній.

Слід відмітити, що згідно пункту А.2.3 ДСТУ-Н Б Д.1.1-3:2013 зазначено, що в загальновиробничих витратах враховуються витрати на перебазування лінійних підрозділів будівельних організацій на інший об`єкт будівництва та у межах будівельного майданчика (за винятком витрат, пов`язаних з переміщенням будівельних машин і механізмів, врахованих у вартості машино-години). Крім того, Додатком А М 218-7:2011 Методики розрахунку витрат на перебазування дорожніх машин та механізмів встановлено, що такі витрати як перебазування техніки вже відображено в ресурсно елементних кошторисних нормах. Таким чином, в порушення вимог п.3.5, 3.12 Договору № 32, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України № 436-ІУ, п. А.2.3 ДСТУ-Н Б Д.1.1-3:2013 та в недотримання положень п. 1 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 1.2, п. 2.2.15, п. 4.2 Положення про Службу від 12.09.2016, п. 1.5, 2.3.14, п. 3.6, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 29.07.2019, п. 1.4, п. 2.3.39, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 31.03.2023 та умов договору ТОВ «ЕДБ» до актів виконаних робіт форми КБ2-в, а саме в акт № 3/3 за грудень 2020, в акт № 105/1 за липень 2021, в акт № 212/1 за жовтень та в акт № 5/1 за жовтень 2020 року включено завищену вартість виконаних робіт (внаслідок безпідставного включення витрат з перебазування будівельних організацій або їх структурних виробничих підрозділів) в сумі 750 000,00 грн з ПДВ, а Службою, в свою чергу прийнято їх та оплачено в повному обсязі, чим завдано матеріальної шкоди Службі на вказану суму.

З приводу доводів Служби стосовно положень Акту ревізії в частині завищення вартості виконаних робіт ТОВ «ЕДБ» на суму 3 470 105,22 грн відповідач вважає, що посилання Служби на роз`яснення ДП «ДерждорНДІ» «Щодо нарахування заготівельно-складських витрат на матеріальні ресурси, що не зберігаються на складах», опублікованого у Збірнику роз`яснень з питань визначення вартості дорожніх робіт, випуск № 11, 2020 та копію листа Держбуду від 02.12.2004 № 6/8-1555 «Про заготівельно-складські витрати» (також розміщений у Збірнику «Ціноутворення в будівництві» № 12, грудень 2004, ст.20) стосовно включення до актів приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в заготівельно складських витрат на суміші асфальтобетонні гарячі в сумі 430 180,44 грн. з ПДВ є не обґрунтованим твердженням, так як вказані роз`яснення стосуються ДБН Д.1.1-1-2000 Правила визначення вартості будівництва, який втратив чинність 01.01.2014. Пунктом 5.10 СОУ 42.1-5:2018 встановлено, що у складі кошторисної вартості матеріальних ресурсів враховуються заготівельно-складські витрати та витрати, пов`язані з втратами, які важко усуваються, та псування матеріалів при транспортуванні і зберіганні. Ці витрати розраховуються за відсотковими показниками до кошторисної вартості матеріалів франко - приоб`єктний склад і є лімітом коштів на відшкодування цих витрат підрядника: - для будівельних матеріалів, виробів та конструкцій - 2 %. Проте, згідно п. 5.4.4. та таблиці 12 ДСТУ Б В.2.7-119:2011 «Суміші асфальтобетонні і асфальтобетон дорожній та аеродромний. Технічні умови» встановлено, що час зберігання гарячої асфальтобетонної суміші у бункері-накопичувачі не повинен перевищувати трьох годин після її приготування та температура асфальтобетонної суміші на початку ущільнення та не нижче 90-100 градусів на початку ущільнення, що не дає змоги зберігання даного матеріалу на складах та не несе витрат, пов`язаних з втратами та пошкодженням матеріалу при їх транспортуванні. Відповідно до п. 6.4.2 Правил визначення вартості будівництва ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 (наказ Мінрегіону України від 05.07.2013 №293) Акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в) і Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма № КБ-3) є первинними обліковими документами. Як зазначено у листі Міністерства фінансів України від 11.06.2007 № 31-34000-10 16/11926 відображення в бухгалтерському обліку доходу підрядника та витрат забудовника в сумі вартості виконаних робіт здійснюється на підставі акта приймання виконаних робіт.

Позивач звертає увагу, що Службою будь-яких підтверджуючих документів до ревізії та до заперечень не надано, які б підтверджували понесені витрати. Крім того, помилково вважати, що заготівельно-складські витрати призначені для покриття витрат будівельних організацій на утримання апарату заготівельних служб (контори і відділи постачання, підрозділи виробничо-технологічної комплектації будівельно-монтажних організацій тощо) та матеріальних базових складів, а також витрат, пов`язаних з втратами, які важко усуваються, і псуванням матеріалів при їх транспортуванні та зберіганні на складах. Так, як заготівельно-складські витрати для будівельних матеріалів, виробів, комплектів відображені в підсумковій відомості ресурсів до актів приймання виконаних будівельних робіт, окремим рядом (стовпцем). Відповідач зауважує, що будь-яких підтверджуючих документів щодо понесених витрат на утримання апарату заготівельних служб (контори і відділи постачання, підрозділи виробничо-технологічної комплектації будівельно-монтажних організацій тощо) та матеріальних базових складів, а також витрат, пов`язаних з втратами, які важко усуваються, і псуванням матеріалів при їх транспортуванні та зберіганні на складах до ревізії не надано. Таким чином, в порушення вимог пункту п. 6.3.1.2 ДСТУ - НБД. 1.1-2:2013, п. 5.4.4. та таблиці 12 ДСТУ Б В.2.7-119:2011, п. 5.10 СОУ 42.1-5:2018, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України № 436-ІУ, та в недотримання положень пункту 1 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 1.2, п. 2.2.15, п. 4.2, Положення про Службу від 12.09.2016, п. 1.5, 2.3.14, п. 3.6, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 29.07.2019, п. 1.4, п. 2.3.39 та умов договору № 32 ТОВ «ЕДБ» безпідставно включено до актів приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в за жовтень, листопад, грудень 2020 року та жовтень, грудень 2021 заготівельно-складські витрати на «Суміші асфальтобетонні» та відповідно завищено вартість виконаних робіт на загальну суму 3 470 105,22 грн з ПДВ, які Службою прийнято та оплачено в повному обсязі, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) Службі на вказану суму.

Щодо включення завищених витрат на матеріальні ресурси, чим завищено вартість виконаних робіт на загальну суму 5 908 244,60 грн з ПДВ відповідач зазначає.

Відповідно до п. 6.4.2 Правил визначення вартості будівництва ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 (наказ Мінрегіону України від 05.07.2013 №293) Акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в) і Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма № КБ-3) є первинними обліковими документами. Як зазначено у листі Міністерства фінансів України від 11.06.2007 № 31-34000-10 16/11926 відображення в бухгалтерському обліку доходу підрядника та витрат забудовника в сумі вартості виконаних робіт здійснюється на підставі акта приймання виконаних робіт.

Відповідно до «Методичних рекомендацій з формування собівартості будівельно-монтажних робіт», затверджених наказам Мінрегіонбуду від 31.12.2010 №573 (далі - Методичні рекомендації), передбачено, що до собівартості будівельно монтажних робіт за договором підряду належать прямі матеріальні витрати, прямі витрати на оплату праці, інші прямі витрати (включаючи вартість виконаних субпідрядниками робіт) та загальновиробничі витрати згідно Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.12.1999 № 318 (далі - П(С)БО 16 «Витрати»).

Пунктом 3 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до складання фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, визначено, що витрати - це зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, що призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власниками). Згідно п. 6.3.1.2 ДСТУ - НБД. 1.1-2:2013 «Настанова щодо визначення прямих витрат у вартості будівництва» (далі - ДСТУ - НБД. 1.1-2:2013) заготівельно-складські витрати розраховуються виходячи з відповідних статей цих витрат та обсягів матеріальних ресурсів, які зберігаються на складах та застосовуються безпосередньо на об`єкті будівництва , потужності організації та обсягів робіт по цьому об`єкту будівництва або за домовленістю сторін за усередненими відсотковими показникам, передбаченими в інвесторській кошторисній документації, що обумовлюється договором.

Пунктом 3 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до складання фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, визначено, що витрати - це зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, що призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власниками).

Відповідно до вимог п. 6.3.3 ДСТУ - Н Б Д.1.1-2:2013, вартість матеріальних ресурсів у складі прямих витрат при проведені розрахунків за обсяги виконаних робіт визначається на підставі виконаних обсягів робіт, нормативних витрат матеріальних ресурсів, визначених за ресурсними елементарними кошторисними нормами, та їх вартості за договірною ціною.

Відповідно до п. 6.2.3 ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 в ціну пропозиції учасника конкурсних торгів, окрім іншого, повинно бути включено кошти на покриття ризиків у випадках, передбачених п. 6.2.10 ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013, кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, призначені на відшкодування збільшення вартості трудових і матеріально-технічних ресурсів, спричинене інфляцією, яка може відбутися протягом будівництва. Окрім того, п. 6.2.10.1 ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 визначено, що під час розгляду проектної документації підрядник вивчає можливість виникнення ризиків для себе та, обчислюючи ціну своєї пропозиції, визначає умови, які б запобігали виникненню ризикових ситуацій або компенсували його втрати на такий випадок. Таким чином, ТОВ «ЕДБ» як учасник конкурсних торгів володів інформацією про строки та обсяги виконання робіт і повинен був врахувати всі можливі для нього ризики, в тому числі пов`язані з інфляційними процесами та зростанням вартості, однак, не зробив цього. Враховуючи вищевикладене, в порушення вимог п.3.5 Договору № 24, п. 6.4.4.1, 6.2.12, п. 6.2.3 та п. 6.3.3 ДСТУ Б Д.1.1-1.201, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України № 436-ІУ, та в недотримання положень пункту 1 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 1.2, п. 2.2.15, п. 4.2 Положення про Службу від 12.09.2016, п. 1.5, 2.3.14, п. 3.6, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 29.07.2019, п. 1.4, п. 2.3.39 в актах форми № КБ-2в за вересень, листопад та грудень 2020 року ТОВ «ЕДБ» включено завищені витрати на матеріальні ресурси, чим завищено вартість виконаних робіт на загальну суму 5 908 244,60 грн з ПДВ, прийнятих та оплачених Службою в повному обсязі, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) Службі на вказану суму.

В обґрунтування безпідставності виявлених Держаудитслужбою порушень, Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області зазначає таке.

Між Службою та ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво» за результатами закупівлі за номером ID: UA-2020-06-30-001561-c укладено договір від 08.09.2020 № 32 на надання послуг по об`єкту «Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Н-25 Городище - Рівне - Старокостянтинів на ділянці км 0+000 - км 12+000».

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області (далі - Служба) не погоджується із висновком ревізії щодо порушення вимог додатку Г СОУ 42.1-0:2018, додатку Е, п 5.20 та п. 6.15 СОУ 42.1-5:2018, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, п. 1.2, п. 2.2.15, п. 4.2 Положення про Службу від 12.09.2016, п. 1.5, 2.3.14, п. 3.6, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 29.07.2019, п. 1.4, п. 2.3.39, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 31.03.2023 та умов Договору № 32 та завищення вартості виконаних ТОВ «ЕДБ» робіт на суму 2 269 367,83 гри з ПДВ, яка Службою прийнята та оплачена в повному обсязі, та завданню Службі матеріальної шкоди (збитки) Службі на вказану суму.

Відповідно до умов договору вартість послуг визначається згідно СОУ

42.1-5:2018 «Правила визначення вартості робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання» та ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва».

Згідно п.3.2. договору договірна ціна є динамічною. Відповідно до СОУ

42.1- 5:2018 та ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 динамічна договірна ціна встановлюється відкритою і може уточнюватися протягом всього строку будівництва.

В договірній ціні (розрахунки до договірної ціни) розмішені на сайті Prozorro UA-2020-06-30-001561-c до даної закупівлі, враховано:

- згідно п.6.16 СОУ 42.1-5:2018 та п.3.13 договору показник для визначення розміру кошторисного прибутку - 16.1 грн/люд.-год. ;

- згідно п.6.14 СОУ 42.1-5:2018 та п.3.14 договору показник для визначення розміру адміністративних витрат - 42,99 грн./люд.- год.

Розрахунок адміністративних витрат, визначений підрядником на підставі обґрунтованої її величини і структури (за даними бухгалтерського обліку та загальної нормативно-розрахункової трудомісткості виконаних ремонтних робіт за актами приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в), яка склалася у цій організації за попередній звітній період також розміщений на сайті Prozorro UA-2020-06-30-001561-c.

Дані показники були погоджені на стадії підписання договору, укладання договірної ціни, відповідно використовувалися на стадії взаєморозрахунків протягом всього періоду надання послуг та враховані також і в додатковій угоді від 21.12.2021 № 4 до договору.

Варто зазначити, що усереднені показники адміністративних витрат, що наведені у додатку Е СОУ 42.1-5:2018, слугують орієнтиром і застосовуються лише при складанні інвесторської кошторисної документації, про що зазначено в назві додатку Е - «Рекомендовані усереднені показники для визначення загальновиробничих, адміністративних витрат і прибутку при складанні інвесторської кошторисної документації». Тому неправомірно визначати вартість цих витрат в договірній ціні і при проведенні взаєморозрахунків за показниками призначеними для інвесторської документації.

Крім того, згідно з абзацом з п. 6.15 СОУ 42.1-5:2018 величина адміністративних витрат може компенсуватися за рахунок коштів на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами. Отже, з врахуванням вищевикладеного, застосування показника для визначення розміру адміністративних витрат 42,99 грн./люд.-год. відповідає вимогам СОУ 42.1- 5:2018 та умовам договору, а твердження стосовно завищення вартості робіт в частині застосування даного коефіцієнту помилкове.

Враховуючи те, що застосування ТОВ «ЕДБ» показника для визначення розміру адміністративних витрат 42,99 грн./ люд.-год відповідає вимогам п. 6.13-6.15 СОУ 42.1-5:2018, відповідно виключає наявність збитків.

Позивачем в заперечення висновку щодо завищення вартості виконаних робіт ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво» на суму сумі 750 000,00 грн з ПДВ зазначено наступне.

Компенсація вартості коштів на перебазування техніки будівельних організацій здійснювалась відповідно п.3.11. договору № 32 від 08.09.2020.

Перевірка коштів на перебазування техніки здійснювалась на стадії прийняття актів приймання виконаних робіт Кб-2в. Згідно пункту 1 статті 849 ЦК України, Замовник не має втручатись у господарську діяльність підрядника, а повинен здійснювати контроль і технічний нагляд за відповідністю обсягу і якості виконаних робіт.

Пунктом 3.11 Договору № 32 встановлено, що перебазування техніки компенсується Замовником по фактичним витратам, які підтверджуються розрахунком згідно М 218 - 7:2011 «Методика розрахунку витрат на перебазування дорожніх машин та механізмів».

Слід зазначити, що пункт 3.11 вищезгаданого договору передбачає компенсацію витрат на перебазування техніки.

Відповідачем не надано жодних обґрунтованих висновків ревізорів щодо безпідставного включення витрат з перебазування будівельних організацій або їх структурних виробничих підрозділів в сумі 750 000,00 грн з ПДВ та розрахунку даної суми та не доведено порушення п.3.5, 3.12 Договору № 32, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, п. А.2.3 ДСТУ-Н Б Д.1.1-3:2013 та недотримання положень п. 1 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та завданої матеріальної шкоди Службі на вказану суму.

Висновок щодо завищення вартості виконаних робіт ТОВ «ЕДБ» на суму 3470105,22 грн з ПДВ Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області спростовано наступним.

Вартість надання послуг по об`єкту «Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Н-25 Городище - Рівне - Старокостянтинів на ділянці км 0+000 - км 12+000» визнається згідно Стандарту організації України СОУ 42.1-5:2018 «Автомобільні дороги. Правила визначення вартості робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання», прийнято та надано чинності наказом Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор) від 28.12.2018 № 424 з 01.01.2019 (далі СОУ), Національний стандарт України ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 № 293 (зі змінами) (далі - ДСТУ).

Пунктом 1.1. Сфери застосування СОУ зазначено:

«Цей стандарт установлює основні правила визначення вартості робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування (державного та місцевого значення), мостів та інших штучних споруд (мостових переходів, естакад, шляхопроводів, транспортних розв`язок, підземних та надземних переходів тощо) (далі - автомобільні дороги) та носить обов`язковий характер при визначенні вартості робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання, що фінансуються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, а також кредитів, наданих під державні гарантії.

Застосування цього стандарту обумовлюється договором».

Договором від 08.09.2020 № 32 на надання послуг по об`єкту: «Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Н-25 Городище - Рівне - Старокостянтинів на ділянці км 0+000 - км 12+000», в пункті 1.4. зазначено, що «Поточний середній ремонт повинен здійснюватись відповідно до діючих норм і правил в тому числі:

…СОУ 42.1-5:2018 «Автомобільні дороги. Правила визначення вартості робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання»…».

Тобто договором передбачено застосування норм, нормативів, правил та вимог СОУ.

Відповідно до пункту 4.9 Настанови та пункту 5.8. СОУ, поточні ціни на матеріальні ресурси визначаються франко-приоб`єктний склад і на встановлену одиницю виміру враховують такі елементи вартості:

- відпускну ціну (в тому числі вартість тари, упаковки і реквізиту та вартість вантажних робіт);

- вартість транспортування;

- заготівельно-складські витрати.

Заготівельно-складські витрати розраховуються за відсотком до кошторисної вартості матеріалів франко-приоб`єктний склад і є лімітом коштів на відшкодування цих витрат підряднику та визначається для будівельних матеріалів, виробів та комплектів - 2 %, для металевих комплектів, металевих виробів - 0,75 % від суми відпускної ціни та транспортних витрат.

Заготівельно-складські витрати призначені для покриття витрат будівельних організацій на утримання апарату заготівельних служб (контори і відділи постачання, підрозділи виробничо-технологічної комплектації будівельно-монтажних організацій тощо) та матеріальних базових складів, а також витрат, пов`язаних з втратами, які важко усуваються, і псуванням матеріалів при їх транспортуванні та зберіганні на складах, що зазначено в пункті 4.13 Настанови та в пункті 5.10 СОУ. Тобто, поняття заготівельно-складських витрат значно ширше, ніж витрати лише на зберігання матеріалу на складі, як помилково вважає відповідач на ст.95 Акта.

Крім того, позивач зазначає, що згідно пункту 3.2 договору договірна ціна є динамічною та згідно пункту 3.4 договору обґрунтовується відповідно до СОУ. Договірна ціна є невід`ємною частиною договору та є додатком до договору. При цьому, на сайті PROZORRO процедури закупівлі UA-2020-06-30-001561-c завантажені розрахунки до договірної ціни, зокрема підсумкова відомість ресурсів, в якій передбачено використання заготівельно-складських витрат на будівельні матеріали (в тому числі і на суміші асфальтобетонні) в розмірі 2 %.

Пунктом 6.4 СОУ передбачено, що «При проведенні взаєморозрахунків за обсяги виконаних робіт вартість матеріальних ресурсів визначається за цінами, передбаченими в договірній ціні. Уточнення вартості здійснюється в порядку, передбаченому умовами договору».

Пунктом 3.7 договору передбачено, що «заготівельно-складські витрати компенсуються за усередненими показниками згідно п.5.10 СОУ 42.1.-5:2018 та, відповідно, для асфальтобетонної суміші становить 2 %. В Акті працівниками ДФІ не встановлено, що в актах виконаних будівельних робіт форм № КБ-2в використовувався показник для компенсації заготівельно-складських витрат для будівельних матеріалів, виробів, комплектів більше, ніж 2 %, а для металевих виробів - 0,75 %.

Як додаткове підтвердження правомірності застосування на стадії взаєморозрахунків відсоткового показника для компенсації заготівельно-складських витрат позивачем надано копію роз`яснення Державного підприємства «Державний дорожній науково-дослідний інститут імені М.П. Шульгіна» який є розробником вищезазначеного СОУ «Щодо визначення заготівельно-складських витрат, опублікованого у Збірнику роз`яснень з питань визначення вартості дорожніх робіт, випуск № 11, 2020, ст. 32-33; копію роз`яснення ДП «ДерждорНДІ» «Щодо нарахування заготівельно-складських витрат на матеріальні ресурси, що не зберігаються на складах», опублікованого у Збірнику роз`яснень з питань визначення вартості дорожніх робіт, випуск № 11, 2020, ст. 33-34; копію листа Держбуду від 02.12.2004 № 6/8-1555 «Про заготівельно-складські витрати» (також розміщений у Збірнику «Ціноутворення в будівництві» № 12, грудень 2004, ст. 20).

В даному роз`ясненні та листі зазначено: «Якщо на стадії проведення взаєморозрахунків відповідно до умов договору кошти на покриття зазначених витрат визначаються за відсотковими показниками, базою для їх обчислення є відповідна вартість матеріальних ресурсів, необхідних для виконання будівельно-монтажних робіт на об`єкті будівництва, в тому числі і тих матеріальних ресурсів, що не зберігаються на складах (розчин, бетон, асфальтобетон, щебінь тощо)».

Отже, враховуючи кошторисні норми та вимоги СОУ, з врахуванням Закону України «Про публічні закупівлі», Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, умови договору, врахування заготівельно-складських витрат в договірній ціні та додаткові роз`яснення ДП «ДерждорНДІ» і Держбуду, включення до актів приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в заготівельно-складських витрат на загальну суму 3 470 105,22 грн. з ПДВ є обґрунтованим, а твердження відповідача стосовно нанесення Службі матеріальної шкоди (збитків) на відповідну суму є безпідставним.

Щодо висновку Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області включення завищених витрат на матеріальні ресурси, чим завищено вартість виконаних робіт на загальну суму 5 908 244,60 грн з ПДВ.

Судом встановлено що за результатами закупівлі за номером ID: UA-2020-04-14-002037-c між Службою та ТОВ «ЕДБ» укладено договір від 04.07.2020 № 24 на виконання робіт по об`єкту: «Капітальний ремонт автомобільної дороги Н-25 Городище - Рівне - Старокостянтинів на ділянці км 201+000 - км 204+500».

Відповідно до умов договору вартість послуг визначається згідно СОУ

42.1-0:2018 «Правила визначення вартості робіт з капітального ремонту» та ДСТУ Б Д.1.1-1.2013 «Правила визначення вартості будівництва».

Згідно п.3.2. договору договірна ціна є динамічною. Відповідно до п.3.16. розділу 3 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Терміни та визначень понять»: Динамічна договірна ціна - договірна ціна, визначена як приблизний кошторис, що підлягає уточненню у разі змінення поточних цін на ресурси, що враховані у договірній ціні, а також з інших підстав, визначених умовами договору підряду.

В пункті 6.3.2.3 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 вказано, що приблизний кошторис (динамічна договірна ціна) встановлюється відкритим і може уточнюватися протягом всього строку будівництва.

Пунктом 6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 встановлено, що за динамічної договірної ціни «Прямі витрати при визначенні вартості виконаних робіт розраховуються на підставі нормативних витрат трудових і матеріально-технічних ресурсів, виходячи з фізичних обсягів виконаних робіт та уточнених цін ресурсів, прийнятих в договірній ціні. Компенсація підряднику витрат, спричинених зростанням вартості матеріальних ресурсів, здійснюється у складі вартості цих ресурсів за поточними цінами».

Вартість за одиницю матеріальних ресурсів на стадії взаєморозрахунків уточняється з врахуванням вимог п. 4.3 договору на підставі фактичних витрат підрядника (накладних на придбані матеріали, конструкції, вироби та/або інших документів, які підтверджують витрати та/або довідок про вартість матеріалів тощо). При цьому загальна вартість наданих послуг не перевищує суми договору.

При цьому на ст. 97, абзац 4-5 акту ревізії працівники ДАСУ також посилаються на п 6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Прямі витрати при визначенні вартості виконаних робіт розраховуються на підставі нормативних витрат трудових і матеріально-технічних ресурсів, виходячи з фізичних обсягів виконаних робіт та уточнених цін ресурсів, прийнятих в договірній ціні. Компенсація підряднику витрат, спричинених зростанням вартості матеріальних ресурсів, здійснюється у складі вартості цих ресурсів за поточними цінами», що суперечить твердженню стосовно завищенню вартості матеріальних ресурсів.

Порівнювати матеріальні ресурси передбачені в договірній ціні з матеріальними ресурсами в актах приймання виконаних будівельних робіт № Кб-2в доцільно лише при твердій договірній ціні, як зазначено в п 6.3.2.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Твердий кошторис (тверда договірна ціна) встановлюється незмінним на весь обсяг будівництва з наданням виконавцем робіт гарантій, в тому числі фінансових, щодо реалізації проектних рішень в установлені строки за фіксовану ціну».

Враховуючи вищевикладене, твердження працівників ДАСУ стосовно включення завищених витрат на матеріальні ресурси, чим завищено вартість виконаних робіт на загальну суму 5908244,60 грн з ПДВ є безпідставним.

- ВАТ «Дорожньо-будівельний трест №2, м. Гомель» в сумі 29 308 951, 90 гривень.

На думку відповідача, в порушення вимог пунктуп.6.3.3., п. 6.3.1.2 ДСТУ - НБД. 1.1-2:2013,п.6.4.4.1. ДСТУ Б Д.1.1.-1.2013 п. 5.4.4. та таблиці 12 ДСТУ Б В.2.7-119:2011,п.1.2., п.2.2.15, п. 4.2. п. 4.2 Положення про Службу від 12.09.2016, п. 1.5, 2.3.14, п. 3.6, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 29.07.2019, п. 1.4, п. 2.3.39, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 31.03.2023, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України № 436-ІУ ст.526,п. 2.4. ст. 884 Цивільного кодексу України та в недотримання положень пункту 1 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та умов договору № 24 відкритим акціонерним товариством «Дорожньо-будівельний трест №2, м. Гомель» зайво включено до актів виконаних робіт форми № КБ-2в за 2020-2021 роки, заготівельно-складські витрати на суміші асфальтобетонні та суміші бетонні готові, включено в подвійному розмірі витрати на перебазування бурової установки, зокрема включено такі витрати у розділі «Інші супутні витрати» попри те, що однією зі складових на виконання робіт в розділі «Прямі витрати» РЕКН ДН 4-17-25 вже передбачено такі витрати, що суперечить договірній ціні на суму 6 764 856, 70 грн;

Крім того, як зазначає відповідач проведеним дослідженням питання щодо наявності підстав коригування проекту з будівництва автомобільної дороги державного значення Н-25 Городище Рівне - Старокостянтинів км 146+630 до автомобільної дороги державного значення Т-18-32 /Н-22/ - Ходоси-Кустин - /Н-25/ км 8+426 протяжністю 6 км, Рівненська область встановлено, що внаслідок руйнувань елементів автомобільної дороги та штучних споруд, дефектів, пошкоджень в основних конструктивних елементах дороги та штучних спорудах (акт обстеження об`єкту незавершеного будівництва від 24.04.2023 та Завдання № 9/1-12 від 01.12.2022) виникла необхідність у проведенні коригування проектної документації для забезпечення ефективного функціонування об`єкту будівництва, якою визначено перелік додаткових робіт, що в свою чергу спричинило збільшення об`ємів робіт та їх вартості, крім того до проектної документації включено повторні роботи на відновлення дороги на суму 22544095,20 грн. (які вже були фактично виконані ВАТ «Дорожньо-будівельний трест №2,м. Гомель» без забезпечення їх якісного виконання, та які були оплачені Службою),чим в свою чергу завдано матеріальної шкоди Службі на загальну суму 29 308 951,90 гривень.

В обгрунтування вимоги щодо забезпечення відшкодування зайво сплачених коштів, внаслідок завищення вартості виконаних робіт, шляхом стягнення з ВАТ «Дорожньо - будівельний трест № 2, м. Гомель» коштів в сумі 29 308 951,90 грн. відповідач зазначає наступне.

Пунктом 5.10 СОУ 42.1-5:2018 встановлено, що у складі кошторисної вартості матеріальних ресурсів враховуються заготівельно-складські витрати та витрати, пов`язані з втратами, які важко усуваються, та псування матеріалів при транспортуванні і зберіганні. Ці витрати розраховуються за відсотковими показниками до кошторисної вартості матеріалів франко - приоб`єктний склад і є лімітом коштів на відшкодування цих витрат підрядника: - для будівельних матеріалів, виробів та конструкцій - 2 %.

Проте, згідно п. 5.4.4. та таблиці 12 ДСТУ Б В.2.7-119:2011 «Суміші асфальтобетонні і асфальтобетон дорожній та аеродромний. Технічні умови» встановлено, що час зберігання гарячої асфальтобетонної суміші у бункері-накопичувачі не повинен перевищувати трьох годин після її приготування та температура асфальтобетонної суміші на початку ущільнення та не нижче 90-100 градусів на початку ущільнення, що не дає змоги зберігання даного матеріалу на складах та не несе витрат, пов`язаних з втратами та пошкодженням матеріалу при їх транспортуванні. Відповідно до п. 6.4.2 Правил визначення вартості будівництва ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 (наказ Мінрегіону України від 05.07.2013 №293) Акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в) і Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма № КБ-3) є первинними обліковими документами. Як зазначено у листі Міністерства фінансів України від 11.06.2007 № 31-34000-10 16/11926 відображення в бухгалтерському обліку доходу підрядника та витрат забудовника в сумі вартості виконаних робіт здійснюється на підставі акта приймання виконаних робіт.

Відповідно до «Методичних рекомендацій з формування собівартості будівельно-монтажних робіт», затверджених наказом Мінрегіонбуду від 31.12.2010 №573 (далі - Методичні рекомендації), передбачено, що до собівартості будівельно монтажних робіт за договором підряду належать прямі матеріальні витрати, прямі витрати на оплату праці, інші прямі витрати (включаючи вартість виконаних субпідрядниками робіт) та загальновиробничі витрати згідно Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.12.1999 № 318 (далі - П(С)БО 16 «Витрати»).

Пунктом 3 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до складання фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, визначено, що витрати - це зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, що призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власниками).

Відповідач зазначає, що Службою будь-яких підтверджуючих документів до ревізії та до заперечень не надано, які б підтверджували понесені витрати при цьому зазначає, що заготівельно-складські витрати для будівельних матеріалів, виробів, комплектів відображені в підсумковій відомості ресурсів до актів приймання виконаних будівельних робіт, окремим рядом (стовпцем). Додатково зауважує, що будь-яких підтверджуючих документів щодо понесених витрат на утримання апарату заготівельних служб (контори і відділи постачання, підрозділи виробничо-технологічної комплектації будівельно-монтажних організацій тощо) та матеріальних базових складів, а також витрат, пов`язаних з втратами, які важко усуваються, і псуванням матеріалів при їх транспортуванні та зберіганні на складах до ревізії та заперечень Службою не надано.

Таким чином, в порушення вимог пункту п. 6.3.1.2 ДСТУ - НБД. 1.1-2:2013, п. 5.4.4. та таблиці 12 ДСТУ Б В.2.7-119:2011, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України № 436 ІУ п. 1.2, п. 2.2.15, п. 4.2 Положення про Службу від 12.09.2016, п. 1.5, 2.3.14, п. 3.6, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 29.07.2019, п. 1.4, п. 2.3.39, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 31.03.2023 та в недотримання положень пункту 1 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та умов договору, ВАТ «Дорожньо - будівельний трест № 2 м. Гомель» (далі - Трест № 2) зайво включено до актів виконаних робіт форми № КБ-2в за березень, квітень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2020 року та за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, грудень 2021 року заготівельно-складські витрати на суміші асфальтобетонні та суміші бетонні готові на загальну суму 4 493 981,23 грн з ПДВ, які Службою прийняті та оплачені в повному обсязі, чим в свою чергу завдано матеріальної шкоди Службі на вказану суму. Таким чином, в акті ревізії здійснено висновок про факт виявлення матеріальної шкоди (збитків), виходячи із норм статей 224-225 ГК України. Крім того, слід зазначити, що у договірній ціні, яка є невід`ємною частиною Договору № 24 та розрахунку до договірної ціни, зокрема «Інші супутні витрати» який оприлюднений на веб - порталі за номером UA-2019-05-31-000582-c, а саме в файлі «ДЦ_ч.1» такі витрати, як на перебазування транспортних засобів відсутні, що в свою чергу свідчить про те, компенсація таких витрат умовами договору не передбачена. Слід відмітити, що в ході проведення ревізії встановлено, що між Службою та Трест № 2 будь-які додаткові угоди до Договору № 24 не укладались, відповідно зміни до договору, в тому числі з вказаного питання, не вносились. Поряд з тим, відповідно до інформації, яка оприлюднена на веб - порталі Prozorro за номером UA-2019-05-31-000582-c встановлено, що в переліку наявної техніки в Трест №2 відсутня Універсальна бурова установка. Проте, згідно оприлюдненого Трест № 2 листа, який виданий ТОВ «ШБ «Альтком» від 11.07.2019 року № 11/07-04 щодо погодження виконання робіт у якості субпідрядної організації на улаштування шляхопроводу через залізницю та естакади через яр та згідно довідки від 11.07.2019 року № 11/07-02 яка підтверджує наявність матеріально технічної бази у ТОВ «ШБ «Альтком», зокрема як Універсальна бурова установка.

В ході ревізії працівниками Управління надано Службі запит № 59 від 04.06.2024 року, щодо надання інформації, чи здійснювалось погодження Трест № 2 з субпідрядними організаціями щодо залучення до виконання робіт по «Будівництву автомобільної дороги від автомобільної дороги державного значення Н-25 Городище Рівне - Старокостянтинів км 146+630 до автомобільної дороги державного значення Т-18-32 /Н-22/ - Ходоси - Кустин - /Н-25/ км 8+426» та чи перевірялись акти виконаних робіт субпідрядних організацій. Так, у відповідь на вказаний запит № 59 Службою повідомлено, що акти форми КБ2-в приймання виконаних будівельних робіт надавалися виключно генпідрядною організацією Трест №2, тобто погодження щодо залучення Трест №2 не передбачених тендерною пропозицією субпідрядних організацій (крім ТОВ «ШБ «Альтком»), не здійснювалось та акти субпідрядних організацій не перевірялись. Слід відмітити, що договір, який укладений між Трест № 2 та субпідрядною організацією ТОВ «Мостобудівельний загін № 112» та договір, який укладений між ТОВ «Мостобудівельний загін № 112» та ТОВ «ДРІЛЛ ІНВЕСТ», Службою не погоджувались, тобто не мають жодного відношення та підстав для застосування Договору № 24. В той же час, платіжні доручення та будь які інші документи, які б слугували б, як підтвердження понесених витрат з перебазування між Трест № 2, Мостобудівельний загін № 112» та ТОВ «ДРІЛЛ ІНВЕСТ», ні в ході ревізії ні в ході заперечень Позивачем (Службою) не надано. Слід відмітити, що згідно вимог ч. ч. 1, 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922 (в редакції чинній на момент укладання договору), договір про закупівлю укладається в письмовій формі відповідно до положень Цивільного Кодексу України та Господарського кодексу України від 01.01.2004 №436 ІV (далі - Господарський кодекс України) з урахуванням особливостей, визначених законом. Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі; 5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); 6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; 7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; 8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що умови, порядок та процедури закупівель товарів, робіт і послуг регулюються виключно цим Законом та/абоЗаконом України"Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", крім випадків, передбачених цим Законом, і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно норми щодо внесення змін до цього Закону та/або до Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони". Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При цьому, відповідно до п. 5 «Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 № 668 (далі - «Загальні умови укладення та виконання договорів підряду» № 668), які прийняті відповідно до вимог Цивільного Кодексу України та які є обов`язковими до врахування при укладанні та виконанні договорів підряду на проведення робіт з нового будівництва, реконструкції будівель і споруд та технічного переоснащення діючих підприємств, а також комплексів і видів робіт пов`язаних із капітальним будівництвом незалежно від джерел фінансування робіт, а також форми власності замовника та підрядника (субпідрядників), передбачено істотні умови догорів підряду, зокрема предмет договору підряду та договірна ціна, тобто які можуть змінюватись виключно з урахуванням норм ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922 (в редакції чинній на момент укладання договору від 07.08.2018 року №394-18). Разом з тим, виходячи з вимог п. 15 «Загальні умови укладення та виконання договорів підряду» № 668, у договорі підряду сторони зобов`язані визначити найменування об`єкта будівництва та його місцезнаходження, основні параметри (потужність, площа, об`єм тощо), склад та обсяги робіт, які передбачені проектною документацією та підлягають виконанню підрядником, інші показники, що характеризують предмет договору. Таким чином, відповідно до ч. 3, 4 ст. 180 Господарського кодексу України, абзацу 1 ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, п. 5 та 15 «Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві» № 668, склад та обсяги робіт, які передбачені проектною документацією та підлягають виконанню підрядником, інші показники, що характеризують предмет договору - є предметом договору підряду, який у в свою чергу є істотною умовою договору. Поряд з тим, відповідно до п. 117 «Загальні умови укладення та виконання договорів підряду» № 668 внесення змін у договір підряду оформлюється додатковою угодою. Слід відмітити, що в ході проведення ревізії встановлено, що між Службою та Трест № 2 будь-які додаткові угоди до Договору № 24 не укладались. Відповідно до ч. 1 ст. 877 Цивільного кодексу України, Підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектно кошторисної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Відповідно до Збірника офіційних документів та роз`яснень ціноутворення у будівництві за червень 2018 року № 6, зазначено наступне. Якщо в процесі виконання робіт виникає необхідність зміни проектних рішень, внесення змін у робочу документацію, яка видана замовнику, проводиться відповідно до державного стандарту України ДСТУ Б А.2.4-4:2009 «Основні вимоги до проектної та робочої документації». Додаткові обсяги робіт, які не передбачені проектним рішенням, також повинні знаходити відображення в робочій документації, розробленій проектною організацією, яка відповідає за якість проектно-кошторисної документації відповідно до ст. 891 Цивільного кодексу України і ст. 324 Господарського кодексу України. Також відповідно до вищевказаного роз`яснення будь-які узгодження з фахівцями технічного нагляду або авторського нагляду не є підставою для виконання робіт, які не передбачені проектом. Тобто, всі зміни проектних рішень повинні проводитися у встановленому порядку з відповідним коригуванням інвесторської кошторисної документації, договірних цін (незалежно від їх виду) і врахуванням цих змін в Актах приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в. У тих випадках, коли відповідно до п.5.3.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 кошторисна документація на окремі види капітальних ремонтів складається за дефектним актом, уточнення обсягів і видів робіт здійснюється шляхом складання дефектного акту на додаткові роботи, у якому відображаються всі зміни за номенклатурою та обсягами робіт. На підставі дефектного акту на додаткові роботи складається кошторис на додаткові роботи. На підставі перезатвердженої проектно-кошторисної документації здійснюється фінансування додаткових робіт, що виникли в процесі будівництва або ремонту. Відповідно до частини першої статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське Документ сформований в системі «Електронний суд» 10.10.2024 11 правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Так, враховуючи вищевикладене, та те що згідно тендерної пропозиції за якою Трест № 2 визначено як переможець торгів не передбачено в інших супутніх витратах перебазування бурової установки та те, що однією з складових на виконання робіт по РЕКН ДН4-17-25 передбачено такі витрати як переміщення бурової установки, чим в свою чергу в порушення вимог п. 6.3.3 ДСТУ - Н Б Д.1.1-2:2013, п. 6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1-1. 2013, п.2.1, 3.10 та п.3.15 Договору 24, 3, 4 ст. 180 Господарського Кодексу України, абзацу 1 ч. 1 ст. 638, ст.877 Цивільного Кодексу України, п. 5 та 15 «Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві» № 668, п. 11 Порядку № 560, п. 1.2, п. 2.2.15, п. 4.2 Положення про Службу від 12.09.2016, п. 1.5, 2.3.14, п. 3.6, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 29.07.2019, п. 1.4, п. 2.3.39, п. 6.2.1, п. 7.2 Положення про Службу від 31.03.2023 та умов договору встановлено завищену вартість виконаних робіт на суму 965 535,01 грн з ПДВ, які Службою оплачені в повному обсязі, чим в свою чергу завдано матеріальної шкоди Службі на вказану суму.

Позивач вважає висновок відповідача щодо зазначених порушень на загальну суму 6764856,70 грн (завищення заготівельно-складських витрат, чим завищено вартість виконаних робіт на загальну суму 4493981,23 грн., завищення вартості виконаних робіт внаслідок врахування витрат з перебазування бурової установки в сумі 965535,01 грн., завищення вартості на загальну суму 891146,44 грн., оплати роботи з завищеним обсягом на загальну суму 414194,02 грн.) необґрунтованими, протиправними з огляду на наступне.

Щодо включення заготівельно-складських витрат, чим завищено вартість виконаних робіт на загальну суму 4 493 981,23 грн з ПДВ.

Між Службою та Відкритим акціонерним товариством «Дорожньо-будівельний трест № 2, м. Гомель» за результатами закупівлі ID: UA-2019-05-31-000582-c укладено договір від 11.10.2019 № 24 на виконання робіт по об`єкту «Будівництво автомобільної дороги від автомобільної дороги державного значення Н-25 Городище - Рівне - Старокостянтинів км 146+630 до автомобільної дороги державного значення Т-18-32 /Н-22/ - Ходоси -Кустин -/Н-25/ км 8+426» відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» з врахуванням вимог Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Вартість виконання робіт по об`єкту «Будівництво автомобільної дороги від автомобільної дороги державного значення Н-25 Городище - Рівне - Старокостянтинів км 146+630 до автомобільної дороги державного значення Т-18-32 /Н-22/ - Ходоси -Кустин -/ Н-25/ км 8+426» визначається згідно Національного стандарту України ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» (далі - ДСТУ Б Д.1.1-1:2013), прийнято та надано чинності наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 № 293, Національний стандарт України ДСТУ-Н Б Д.1.1-2 «Настанова щодо визначення прямих витрат у вартості будівництва» (далі - ДСТУ-Н Б Д.1.1-2:2013), прийнято та надано чинності наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.08.2013 № 405 тощо.

Пунктами 1.1, 1.2 та 1.3 Сфери застосування ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 зазначено:

Цей стандарт установлює основні правила з визначення вартості нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту та технічного переоснащення будинків, будівель і споруд будь-якого призначення, їх комплексів, лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури, а також реставрації пам`яток архітектури та містобудування (будівництво) та носить обов`язковий характер при визначенні вартості будівництва об`єктів, що споруджуються за рахунок бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії. Застосування цього стандарту обумовлюється договором».

Пунктом 4.4.2 ДСТУ-Н Б Д.1.1-2 зазначено, що поточні ціни на матеріальні ресурси для будівництва визначаються франко-приоб`єктний склад і на встановлену одиницю виміру враховують такі елементи вартості:

- відпускну ціну;

- вартість тари, упаковки і реквізиту;

- вартість вантажних робіт;

- вартість транспортування;

- заготівельно-складські витрати.

Заготівельно-складські витрати розраховуються за відсотком до кошторисної вартості матеріалів франко-приоб`єктний склад і є лімітом коштів на відшкодування цих витрат підряднику та визначається для будівельних матеріалів, виробів та конструкцій - 2 % від суми відпускної ціни та транспортних витрат, для металевих конструкцій, металевих виробів - 0,75 % від суми відпускної ціни та транспортних витрат.

Заготівельно-складські витрати призначені для покриття витрат будівельних організацій на утримання апарату заготівельних служб (контори і відділи постачання, підрозділи виробничо-технологічної комплектації будівельно-монтажних організацій тощо) та матеріальних базових складів, а також витрат, пов`язаних з втратами, які важко усуваються, і псуванням матеріалів при їх транспортуванні та зберіганні на складах, що зазначено в пункті 4.4.2.4 ДСТУ-Н Б Д.1.1-2. Тобто поняття заготівельно-складських витрат значно ширше, ніж витрати лише на зберігання матеріалу на складі, як помилково вважають відповідачі та про що зазначають на ст.128-142 акту.

Крім того, хочемо зазначити, що згідно пункту 3.2 договору договірна ціна є динамічною та згідно пункту 3.4 договору обґрунтовується відповідно до ДСТУ Б Д.1.1-1:2013.

Договірна ціна є невід`ємною частиною договору та є додатком до договору. При цьому, на сайті PROZORRO процедури закупівлі UA-2019-05-31-000582-c завантажені розрахунки до договірної ціни, зокрема підсумкова відомість ресурсів, в якій передбачено використання заготівельно-складських витрат на будівельні матеріали (в тому числі і на бетонні та асфальтобетонні суміші) в розмірі 2 %.

Пунктом 6.3.1.2 ДСТУ-Н Б Д.1.1-2 передбачено, що «Заготівельно-складські витрати розраховуються виходячи з відповідних статей цих витрат та обсягів матеріальних ресурсів, які зберігаються на складах та застосовуються безпосередньо на об`єкті будівництва, потужності організації та обсягів робіт по цьому об`єкту будівництва або за домовленістю сторін за усередненими відсотковими показниками, передбаченими в інвесторській кошторисній документації, що обумовлюється договором».

Пунктом 3.7 договору передбачено, що «заготівельно-складські витрати компенсуються за усередненими відсотковими показниками, передбаченими в інвесторській кошторисній документації» та, відповідно, для асфальтобетонної та бетонної суміші становить 2 %. В Акті працівниками ДФІ не встановлено, що в актах виконаних будівельних робіт форм № КБ-2в використовувався показник для компенсації заготівельно-складських витрат для будівельних матеріалів, виробів, комплектів більше, ніж 2 %, а для металевих виробів - 0,75 %.

Як додаткове підтвердження правомірності застосування на стадії взаєморозрахунків відсоткового показника для компенсації заготівельно-складських витрат Держаудитслужбі надано копію роз`яснення Державного підприємства «Державний дорожній науково-дослідний інститут імені М.П. Шульгіна» «Щодо визначення заготівельно-складських витрат, опублікованого у Збірнику роз`яснень з питань визначення вартості дорожніх робіт, випуск № 11, 2020, ст. 32-33, копію роз`яснення ДП «ДерждорНДІ» «Щодо нарахування заготівельно-складських витрат на матеріальні ресурси, що не зберігаються на складах», опублікованого у Збірнику роз`яснень з питань визначення вартості дорожніх робіт, випуск № 11, 2020, ст. 33-34, копію листа Держбуду від 02.12.2004 № 6/8-1555 «Про заготівельно-складські витрати» (також розміщений у Збірнику «Ціноутворення в будівництві» № 12, грудень 2004, ст. 20).

Відповідно до вищевказаних листів та роз`яснень чітко вказано: «Якщо на стадії проведення взаєморозрахунків відповідно до умов договору кошти на покриття зазначених витрат визначаються за відсотковими показниками, базою для їх обчислення є відповідна вартість матеріальних ресурсів, необхідних для виконання будівельно-монтажних робіт на об`єкті будівництва, в тому числі і тих матеріальних ресурсів, що не зберігаються на складах (розчин, бетон, асфальтобетон, щебінь тощо)».

Отже, враховуючи кошторисні норми та вимоги ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 та ДСТУ-Н Б Д.1.1-2, з врахуванням Закону України «Про публічні закупівлі», Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, умови договору, врахування заготівельно-складських витрат в договірній ціні та додаткові роз`яснення ДП «ДерждорНДІ» та Держбуду, включення до актів приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в заготівельно-складських витрат на загальну суму 4 493 981,23 грн. з ПДВ є цілком обґрунтованим, а твердження стосовно нанесення Службі матеріальної шкоди (збитків) на відповідну суму є безпідставним.

Щодо висновку завищення вартості виконаних робіт на суму 965 535,01 грн з ПДВ.

Відповідно до умов договору від 11.10.2019 № 24 на виконання робіт по об`єкту «Будівництво автомобільної дороги від автомобільної дороги державного значення Н-25 Городище - Рівне - Старокостянтинів км 146+630 до автомобільної дороги державного значення Т-18-32 /Н-22/ - Ходоси - Кустин - /Н-25/ км 8+426» вартість послуг визначається згідно ДСТУ Б Д.1.1-1.2013 «Правила визначення вартості будівництва».

Відповідно до п. 6.2.3 ДСТУ Б Д.1.1-1.2013 «Ціна пропозиції підрядника формується на підставі вартості підрядних робіт, до складу якої включаються прямі, загальновиробничі та інші витрати на будівництво об`єкту, прибуток, кошти на покриття адміністративних витрат, кошти на покриття ризиків, кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, кошти на сплату податків, зборів, обов`язкових платежів». В договірній ціні до договору від 11.10.2019 № 24 на виконання робіт по об`єкту «Будівництво автомобільної дороги від автомобільної дороги державного значення Н-25 Городище - Рівне - Старокостянтинів км 146+630 до автомобільної дороги державного значення

Т-18-32 /Н-22/ - Ходоси - Кустин - /Н-25/ км 8+426» главою 9 «Інші супутні витрати» на суму 470 7350,42 без ПДВ та 5 648 820,50 грн з ПДВ відповідно, що суперечить висновку працівників ДАСУ, що «витрати на перебазування транспортних засобів відсутні» (акт ревізії ДАСУ на ст. 144 абзац 5).

ВАТ «Дорожньо-будівельний трест № 2, м. Гомель» на стадії підписання договору та складання договірної ціни врахувало необхідність включення витрат на перебазування в інші супутні витрати в межах ціни пропозиції, згідно якої дане підприємство визнано переможцем закупівлі.

Згідно п.3.2. договору договірна ціна є динамічна. Відповідно ДСТУ Б Д.1.1-1.2013 динамічна договірна ціна встановлюється відкритою і може уточнюватися протягом всього строку будівництва.

В актах приймання виконаних будівельних робіт форм №КБ-2в приймалися фактичні (уточнені) витрати на перебазування будівельних машин та механізмів в межах ціни договору.

Витрати на перебазування техніки враховуються відповідно до положень п. 6.2.1.10 ДСТУ-Н Б Д.1.1-4.2013 «Настанова щодо визначення вартості експлуатації будівельних машин та механізмів у вартості будівництва» для кожної машини, виходячи з конкретної відстані перебазування, способу перебазування, виду транспорту, із застосуванням якого здійснюється перебазування, габаритів машини або механізму, необхідності розукрупнення на окремі вузли за умовами транспортування та інших факторів, що впливають на розмір витрат.

ВАТ «Дорожньо-будівельний трест № 2, м. Гомель» для реалізації договору від 11.10.2019 № 24 на виконання робіт по об`єкту «Будівництво автомобільної дороги від автомобільної дороги державного значення

Н-25 Городище - Рівне - Старокостянтинів км 146+630 до автомобільної дороги державного значення Т-18-32 /Н-22/ - Ходоси - Кустин - /Н-25/ км 8+426», заключено договір з ТОВ «Мостобудівельний загін № 112», а не з ТОВ «ШБ «АЛЬТКОМ», як помилково зазначено в акті ДАСУ на ст. 144 абзац 2.

ТОВ «Мостобудівельний загін № 112» в свою чергу укладено договір від 13.05.2020 № 1305-2020Д з ТОВ «ДРІЛЛ ІНВЕСТ» на виконання робіт на будівництво естакади через яр на об`єкті «Будівництво автомобільної дороги від автомобільної дороги державного значення Н-25 Городище - Рівне - Старокостянтинів км 146+630 до автомобільної дороги державного значення Т-18-32 /Н-22/ - Ходоси - Кустин - /Н-25/ км 8+426», а додатковою угодою № 1 від 20.11.2020 - на виконання робіт на будівництві шляхопроводу через залізницю на об`єкті «Будівництво автомобільної дороги від автомобільної дороги державного значення Н-25 Городище - Рівне - Старокостянтинів км 146+630 до автомобільної дороги державного значення Т-18-32 /Н-22/ - Ходоси - Кустин - /Н-25/ км 8+426».

В актах приймання виконаних будівельних робіт включені витрати по перебазуванню бурової установки (№ 2 за липень 2020 року та № 7 за жовтень 2020 року - на будівництво естакади, № 3 за листопад 2020 року та № 6 за січень 2021 року - на будівництво шляхопроводу). Загальна сума актів, якими підтверджуються витрати на перебазування будівельних машин та механізмів, становить 1 400 000,00 грн з ПДВ, з яких оплачено Службою 965 535,01 грн. з ПДВ.

Крім того, в акті ревізії ДАСУ на ст 144 абзац 6, зазначено, що «однією з складових на виконання робіт по РЕКН ДН4-17-25 передбачено такі витрати як переміщення бурової установки». Стосовно цього працівниками ДАСУ помилково трактується розуміння переміщення бурової установки. В РЕКН ДН4-17-25 «Улаштування залізобетонних буронабивних паль» передбачено складом робіт переміщення бурової установки в межах будівельного майданчика (місця виконання робіт), тобто в межах влаштування естакади через яр та шляхопроводу через залізницю.

Бурова установка перебазовувалася більше як на 300 км з м. Київ до місця виконання робіт і назад при будівництві естакади через яр та шляхопроводу через залізницю, про що зазначено в схемах транспортування ТОВ «ДРІЛЛ ІНВЕСТ» на відповідні об`єкти.

Підтвердження того, що РЕКН ДН4-17-25 враховано переміщення в межах об`єкта є також в СОУ 42.1-8:2017 «АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ. НОРМИ ЧАСУ НА РЕМОНТНО-БУДІВЕЛЬНІ РОБОТИ», прийнято та надано чинності Наказом Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор) від 07.04.2017 № 105 з 01.06.2017.

Згідно розділу 1 «СФЕРА ЗАСТОСУВАННЯ»:

1.1 Цей стандарт встановлює норми часу (далі - НЧ) на виконання робіт з нового будівництва, реконструкції, капітального та поточних ремонтів на автомобільних дорогах загального користування та мостах на них, які необхідні для визначення складу і потреби у трудових ресурсах.

1.2 Ці НЧ визначають склад робіт, склад ланки, витрати труда робітників, витрати робочого часу будівельних машин і механізмів при виконанні ремонтно-будівельних робіт на автомобільних дорогах загального користування.

1.3 Ці НЧ застосовуються при визначенні послідовності операцій технологічних процесів, потреби в людських ресурсах, будівельних машинах та механізованому інструменті під час виконання ремонтно-будівельних робіт на автомобільних дорогах загального користування, а також при складанні калькуляцій вартості матеріальних ресурсів, виготовлених на власному підсобному господарстві для підприємств, установ та організацій, які виконують роботи на об`єктах Укравтодору.

Розділ 3 «ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ» пункт 3.18 чітко вказує, що «У НЧ не враховано час переміщення дорожніх машин від місця стоянки до місця роботи та назад або з ділянки на ділянку та нормується окремо».

Група 7.17 СОУ 42.1-8:2017 «Влаштування буронабивних залізобетонних паль діаметром 1500 мм в обсадних трубах універсальними буровими установками», що складається з підгруп 7.17.1-7.17-8, в складі робіт не передбачено перебазування бурової установки за межами будівельного майданчика.

Враховуючи вище викладене, твердження стосовно завищення вартості виконаних робіт внаслідок врахування витрат з перебазування бурової установки в сумі 965 535,01 грн. з ПДВ є безпідставним.

Щодо висновку відповідача стосовно завищення вартості на загальну суму 891 146,44 грн з ПДВ.

Відповідно до умов договору від 11.10.2019 № 24 на виконання робіт по об`єкту «Будівництво автомобільної дороги від автомобільної дороги державного значення Н-25 Городище - Рівне - Старокостянтинів км 146+630 до автомобільної дороги державного значення Т-18-32 /Н-22/ - Ходоси -Кустин - /Н-25/ км 8+426» вартість послуг визначається згідно ДСТУ Б Д.1.1-1.2013 «Правила визначення вартості будівництва».

Згідно п.3.2. договору договірна ціна є динамічною. Відповідно до п.3.16. розділу 3 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Терміни та визначень понять»: Динамічна договірна ціна - договірна ціна, визначена як приблизний кошторис, що підлягає уточненню у разі змінення поточних цін на ресурси, що враховані у договірній ціні, а також з інших підстав, визначених умовами договору підряду.

В пункті 6.3.2.3 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 вказано, що приблизний кошторис (динамічна договірна ціна) встановлюється відкритим і може уточнюватися протягом всього строку будівництва. Пунктом 6.4.4.1 ДСТУ

Б Д.1.1-1:2013 встановлено, що за динамічної договірної ціни «Прямі витрати при визначенні вартості виконаних робіт розраховуються на підставі нормативних витрат трудових і матеріально-технічних ресурсів, виходячи з фізичних обсягів виконаних робіт та уточнених цін ресурсів, прийнятих в договірній ціні. Компенсація підряднику витрат, спричинених зростанням вартості матеріальних ресурсів, здійснюється у складі вартості цих ресурсів за поточними цінами».

Договірною ціною передбачені кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними витратами в сумі 7 977 783,60 грн з ПДВ. Згідно п 6.1.5.4 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, призначені на відшкодування збільшення вартості трудових та матеріально-технічних ресурсів, спричинене інфляцією, яка може відбутися з моменту складання інвесторської кошторисної документації. За динамічної договірної ціни вартість експлуатації дорожніх машин та механізмів при взаєморозрахунках за обсяги виконаних робіт з будівництва здійснювалася на підставі уточненої вартості на момент проведення взаєморозрахунків.

Порівнювати вартість експлуатації будівельних машин та механізмів (універсальна бурова установка) передбачені в договірній ціні з вартістю експлуатації будівельних машин та механізмів в актах приймання виконаних будівельних робіт № Кб-2в доцільно лише при твердій договірній ціні, як зазначено в п 6.3.2.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Твердий кошторис (тверда договірна ціна) встановлюється незмінним на весь обсяг будівництва з наданням виконавцем робіт гарантій, в тому числі фінансових, щодо реалізації проектних рішень в установлені строки за фіксовану ціну».

Вищевикладене спростовує твердження працівників ДАСУ стосовно нанесення Службі матеріальної шкоди (збитків) на суму 891 146,44 грн з ПДВ є безпідставним і суперечить основним правилам ДСТУ Б Д.1.1-1:2013.

Щодо висновку стосовно прийняття та оплати роботи з завищеним обсягом на загальну суму 414 194,02 грн з ПДВ.

В акті ревізії відповідачем зазначено, що Службою прийнято та оплачено роботи з завищеним обсягом, а саме 890 м2 верхнього шару покриття товщиною 5 см на загальну суму 414 194,02 грн з ПДВ.

Відповідно до п.6.16. розділу VI «Визначення вартості виконаних робіт та витрат» «Кошторисні норми України. Настанова з визначення вартості будівництва. З урахуванням Змін № 1, № 2, № 3, № 4» «Незалежно від виду договірної ціни та способів взаєморозрахунків при виявленні у кошторисах виконаних робіт (які були оформлені та оплачені у попередні періоди) безперечних помилок та порушень чинного порядку визначення вартості будівництва загальна вартість виконаних підрядних робіт підлягає уточненню з дати виявлення зазначених помилок з урахуванням термінів позовної давності згідно з законодавством України».

При проведенні ревізії Управлінню Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області було надано Акти приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ2в) по об`єкту «Будівництво автомобільної дороги від автомобільної дороги державного значення Н - 25 Городище - Рівне - Старокостянтинів км 146+630 до автомобільної дороги державного значення

Т-18-32 /Н-22/ - Ходоси - Кустин - /Н-25/ км 8+426» від початку будівельних робіт по дату проведення ревізії, а саме 159 Актів, в яких прийнято та/або скориговано виконані обсяги робіт.

При виконані будівельних робіт підрядною організацією ВАТ «Дорожньо-будівельний трест № 2, м. Гомель» виконані та не здані обсяги з влаштування нижніх шарів покриття дорожнього одягу з асфальтобетонних сумішей на 4 080 м2 та 4 680 м2 більше, що зафіксовано в Акті контрольних обмірів від 05.07.2023 під час проведення ревізії Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області в 2023 році, (копія Акту додається).

Враховуючи дані результати обмірів Службою проведено коригування обсягів виконаних робіт Актом приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ2в) від 24.07.2023 № 159, який був наданий Управлінню Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області, з усіма іншими Актами приймання виконаних будівельних робіт по об`єкту будівництва, на їх запит № 1 від 25.03.2024.

Тобто коригування обсягів, Службою проведено до початку проведення ревізії у 2024 році.

Проте представниками Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області даний Акт приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ2в) до уваги не взятий, зазначаючи, що даний Акт приймання виконаних будівельних робіт від 24.07.2023 № 159 не підписаний зі сторони підрядної організації, а лише зі сторони Служби.

Враховуючи факти, що компанія мала власників з Республіки Білорусь через неможливість виконувати роботи, у зв`язку з обставини непереборної сили у 2022 році, договір між Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області та ВАТ «Дорожньо-будівельний трест № 2, м. Гомель» розірвано (лист - повідомлення про розірвання договору від 08.07.2022 № 12/1090).

Відповідно після розірвання договору, Акт приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ2в) від 24.07.2023 № 159 не міг бути підписаний підрядною організацією.

Враховуючи вищевикладене та умови договору, твердження працівників ДАСУ стосовно нанесення Службі матеріальної шкоди (збитків) на суму 414 194,02 грн з ПДВ є безпідставним і суперечить умовам договору та основним правилам ДСТУ Б Д.1.1-1:2013.

Щодо шкоди завданої Службі відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області в загальній сумі 22 544 095,20 грн з ПДВ. на думку відповідача внаслідок, не виконання підрядником своїх договірних зобов`язань, зокрема пункту 2.2, 2.9 Договору № 24 та п.2, 4 ст. 884 ЦК України позивач спростовує наступним.

В Акті ревізії та вимозі про усунення порушень зазначено, що ВАТ «Дорожньо-будівельний трест № 2, м. Гомель» завдано матеріальної шкоди Службі на суму 22 544 095,20 грн з ПДВ внаслідок неможливості подальшого виконання своїх договірних зобов`язань по об`єкту незавершеного будівництва автомобільної дороги від автомобільної дороги державного значення Н-25 Городище - Рівне - Старокостянтинів км 146+630 до автомобільної дороги державного значення Т-18-32 /Н-22/ - Ходоси - Кустин - /Н-25/ км 8+426, що призвело до руйнувань виконаних обсягів на даному об`єкті.

При цьому позивач зауважує, що під час ревізії Управлінням Державної аудиторської служби в Житомирській області недоліків щодо якості та обсягів виконаних робіт на момент прийняття позивачем Актів виконаних робіт форми КБ - 2в та оплати порушень не встановлено. Руйнування відбулись внаслідок вимушеного зупинення виконання робіт, у зв`язку з чим під дією природніх факторів відбулися пошкодження елементів автомобільної дороги та штучних споруд.

Як зазначає відповідач, проведеним дослідженням питання щодо наявності підстав коригування проекту з будівництва автомобільної дороги державного значення Н-25 Городище Рівне - Старокостянтинів км 146+630 до автомобільної дороги державного значення Т-18-32 /Н-22/ - Ходоси-Кустин - /Н-25/ км 8+426 протяжністю 6 км, Рівненська область встановлено, що внаслідок руйнувань елементів автомобільної дороги та штучних споруд, дефектів, пошкоджень в основних конструктивних елементах дороги та штучних спорудах (акт обстеження об`єкту незавершеного будівництва від 24.04.2023 та Завдання № 9/1-12 від 01.12.2022) виникла необхідність у проведенні коригування проектної документації для забезпечення ефективного функціонування об`єкту будівництва, якою визначено перелік додаткових робіт, що в свою чергу спричинило збільшення об`ємів робіт та їх вартості, крім того до проектної документації включено повторні роботи на відновлення дороги на суму 22544095,20 грн. (які вже були фактично виконані ВАТ «Дорожньо-будівельний трест №2,м. Гомель» без забезпечення їх якісного виконання, та які були оплачені Службою),чим в свою чергу завдано матеріальної шкоди Службі

Як зазначалось раніше, судом встановлено що між Службою та Відкритим акціонерним товариством «Дорожньо-будівельний трест № 2, м. Гомель» за результатами закупівлі ID: UA-2019-05-31-000582-c укладено договір від 11.10.2019 № 24 на виконання робіт по об`єкту «Будівництво автомобільної дороги від автомобільної дороги державного значення Н-25 Городище - Рівне - Старокостянтинів км 146+630 до автомобільної дороги державного значення Т-18-32 /Н-22/ - Ходоси -Кустин -/Н-25/ км 8+426».

При укладанні Договору сторони узгодили умови та порядок звільнення сторін від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором.

Відповідно до п.8.1.Договору Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею Сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).

Пунктом 8.2. передбачено, що Сторона, яка не може виконувати зобов`язання за цим Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше 3 робочих днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі.

У разі коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більше ніж 60 днів, кожна із Сторін в установленому порядку має право розірвати цей Договір. У разі попередньої оплати Виконавець повертає Замовнику кошти протягом трьох днів з дня розірвання цього Договору (п.8.3. Договору).

Відповідно до п.8.4. Договору доказом виникнення обставин непереборної сили та строком їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою Палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами або іншим компетентним органом відповідно чинного законодавства України.

«Форс-мажором» прийнято вважати ті обставини непереборної сили, які вплинули на невиконання/неналежне виконання зобов`язань.

"Форс-мажор" в Україні регулюється Законом України «Про торгово-промислові палати в Україні», Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Конвенцією ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 агресію російської федерації проти України та власне воєнний стан визнано «форс-мажорною» обставиною.

За загальноприйнятим правилом форс-мажор звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язання, а форс-мажорні обставини можуть визнаватися в рамках виконання конкретного договору (контракту).

Форс-мажор (непереборна сила) може бути причиною істотної зміни обставин, що є підставою для розірвання або зміни договору і, у кінцевому рахунку, призводить до припинення зобов`язання (його розірвання).

Відповідно до ст. 652 Цивільного кодексу України істотна зміна обставин, з яких сторони виходили під час укладення договору, є підставою для його зміни або розірвання, якщо інше не передбачено договором або не випливає із суті зобов`язання. При цьому зміна обставин визнається істотною, коли вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це розумно передбачити, договір взагалі не був би ними укладений або був би укладений на умовах, що значно відрізняються.

Як встановлено посадовими особами Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області та підтверджено належними документами, які досліджено під час здійснення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Служби, з дотриманням умов договору ВАТ «Дорожньо-будівельний трест № 2, м. Гомель належним чином повідомив Службу про неможливість виконати обов`язки по Договору в наслідок обставин непереборної сили.

Відповідно до обставин, що не залежали від сторін Договору, є законні підстави звільнення від відповідальності Підрядника за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором через виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею Сторін.

Отже нормами права прямо закріплено право звільнення підрядника від відповідальності за невиконання зобов`язання через обставини, які не залежали від волі сторін, а, отже, відсутні підстави щодо виконання своїх договірних зобов`язань.

Водночас, як і зазначено в акті ревізії, Служба неодноразово зверталась до Агентства відновлення та розвитку інфраструктури України, про включення об`єкта незавершеного будівництва автомобільної дороги до переліку об`єктів, фінансування яких передбачено у 2024 році або виділити кошти на консервацію даного об`єкта, оскільки рішення про консервацію об`єкта приймається головним розпорядником бюджетних коштів, за поданням відповідних органів виконавчої влади - розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня, та суб`єктами господарської діяльності -замовниками будівництва, та у разі неможливості передбачити кошти для подальшого будівництва об`єкта. На що Агентство відновлення та розвитку інфраструктури України повідомило про відсутність можливості виділення коштів у зв`язку з першочерговістю робіт в умовах воєнного стану направлених на своєчасне виявлення та ліквідацію дефектів на автомобільних дорогах, які можуть спричинити утруднення або зупинку руху на основних дорогах та напрямках в державі, улаштування переправ, утримання госпітальєрних евакуаційних маршрутів, улаштуванням тимчасових мостів та підтримку проїзного стану основних логістичних маршрутів, мінімальних заходів з безпеки дорожнього руху.

Разом з тим, Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України повідомило, що розгляне можливість внесення незавершеного будівництва при збільшені фінансування дорожньої галузі до переліку об`єктів, фінансування яких передбачено за рахунок коштів Державного бюджету України.

Позивач додатково звернув увагу суду та наголосив на необгрунтованість та надуманість щодо розміру завданої шкоди, оскільки відповідач обґрунтовує завдану шкоду в загальній сумі 22544095,20 грн. попереднім розрахунком проектної документації, яка станом на дату розгляду даної справи не затверджена Замовником, не затверджені проектні рішення щодо усунення руйнувань, не пройшла експертизу та наразі перебуває в процесі розробки. Виключно після завершення та затвердження проектної документації, отримання експертного звіту може бути відомо про обсяг та вартість робіт, що необхідні для відновлення.

Відтак суму шкоди завданої Службі відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області на дату формування акта ревізії та вимоги визначити неможливо, з чим погоджується суд.

Щодо висновків у п.3 вимоги Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області щодо забезпечення в межах повноважень вжиття заходів для стягнення матеріальної шкоди завданої земельним ділянкам на загальну суму 1766894,80 грн. внаслідок самовільного зняття та перенесено родючого шару землі без спеціального дозволу відповідно до норм статей 156,157 Земельного кодексу України від 25.10.2002 № 2768 -ІІІ, статей 216-229 Господарського кодексу України від 16.01.2003 № 436-IV та статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435 - IV.

Держаудитслужба вимагаючи здійснити заходи для стягнення матеріальної шкоди завданої земельним ділянкам на загальну суму 1766894,80 грн. внаслідок самовільного зняття та перенесено родючого шару землі без спеціального дозволу обґрунтовує порушенням вимог п. 5.7 Договору № 24 від 11 жовтня 2019 року укладеного між Службою та Відкритим акціонерним товариством «Дорожньо-будівельний трест № 2, м. Гомель» та п. 2 статті 168 Земельного кодексу України ( в редакції, яка діяла на час проведення робіт) внаслідок самовільного зняття та перенесення родючого шару землі без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду ( контролю) а агропромисловому комплексі, завдано шкоди земельним ділянкам загальною площею 23.0722 га (розрахований відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням. Псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963) вищевказаним Підрядником, чим нанесено матеріальної шкоди земельним ділянкам на загальну суму 1 766 894, 80 грн.

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області (далі - Служба) заперечує факт наявності шкоди у розмірі 1 766 894,80 гривень, завданої земельним ділянкам загальною площею 23.0722 га під час зняття поверхневого шару ґрунту.

В Акті ревізії зазначено, що розмір шкоди був розрахований відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання, затвердженої постановою КМ України від 25.07.2007 № 963 (надалі по тексту - постанова № 963).

Пунктом 7 постанови № 963 унормовано, що розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання визначається Держекоінспекцією та її територіальними органами, Держгеокадастром та його територіальними органами або виконавчими органами сільських, селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до пункту 7-1 постанови № 963, підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди є матеріали справи про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт вчинення правопорушення, а саме:

- акт перевірки або акт, складений за результатами здійснення планового або позапланового заходу державного нагляду (контролю);

- протокол про адміністративне правопорушення.

Статтею 188 ЗК України визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Державний контроль за використанням та охороною земель в обсязі, визначеному законом, також здійснюється виконавчими органами сільських, селищних, міських рад. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад набувають установлених законом повноважень із здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю.

Стаття 3 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачає здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; невтручання органу державного нагляду (контролю) у діяльність суб`єкта господарювання, якщо вона здійснюється в межах закону; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.

Відповідно до частини 2 статті 5 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», орган державного нагляду (контролю) визначає у віднесеній до його відання сфері критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності. Залежно від ступеня ризику орган державного нагляду (контролю) визначає перелік питань для здійснення планових заходів (далі - перелік питань), що затверджується наказом такого органу.

У статті 2 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» зазначено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю за використанням та охороною земель.

Відповідно до підпункту 33 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою КМ України від 14.01.2015 № 15 Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності.

Натомість, відповідно до статті 2 ЗУ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, в тому числі суб`єктах господарювання, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків акцій (часток) належить суб`єктам господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, в ході проведення ревізії орган фінансового контролю, визначаючи розмір шкоди 1766894,80 грн, завданої земельним ділянкам при знятті та перенесенню ґрунтового покриву без спеціального дозволу, всупереч статті 19 Конституції України використав повноваження органів Держгеокадастру.

Пунктом 5 постанови № 963 унормовано, що розмір шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, порушення режиму, нормативів і правил використання земель, визначається за відповідною формулою, в якій, задля встановлення реального розміру шкоди, необхідно зазначити площу земельної ділянки, яка використовується не за цільовим призначенням, або земельної ділянки чи земель, що використовуються з порушенням режиму, нормативів і правил використання земель.

Орган державного фінансового контролю не вправі керуватись припущеннями і, відповідно, акт ревізії повинен містити фактичні, реальні обставини.

В Довідці від 03.06.2024 дослідження питань щодо дотримання вимог земельного законодавства, в рамках проведення ревізії Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області за період з 01.01.2021 по 31.12.2023, яка є Додатком 44 до акта ревізії, зазначено, що площу родючого шару ґрунту, який підлягав зняттю відповідно до вимог Держстандартів 17.5.3.06-85 та 17.5.1-03-86, визначити неможливо, але попри вказане, розмір шкоди був визначений органом державного фінансового контролю.

Ані акт ревізії, ані Додаток 44 до акта не містить даних щодо наявності родючого шару ґрунту на земельних ділянках площею 23,0722 га, його знищення або ступеня пошкодження, що впливає на показник нормативних втрат від знищення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту), оскільки даний показник аналогічно використовується у формулі з обрахунку розміру збитків. Отже, зазначаючи в акті ревізії розмір збитків внаслідок зняття та перенесення родючого шару землі без відповідного дозволу, органом державного фінансового контролю не були встановлені необхідні показники, які зазначені у формулі по обрахунку збитків.

Згідно з пункту 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 № 45 (надалі по тексту - Порядок), проектна документація на будівництво об`єктів розробляється з урахуванням вимог містобудівної документації, вихідних даних на проектування та дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, нормативно-правових актів з охорони праці.

Відповідно до пунктів 18, 20, 21 Порядку, проектна документація на будівництво об`єктів та зміни до неї не потребують погодження державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ та організацій, отримання будь-яких інших погоджень, узгоджень, висновків (у тому числі рішень архітектурно-містобудівної ради) тощо, не передбачених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Оформлення проектної документації має відповідати нормативним документам, обов`язковість застосування яких встановлена нормативно-правовими актами щодо проектної документації на будівництво об`єктів, крім випадків розроблення проектної документації із застосуванням технологій будівельного інформаційного моделювання, із зазначенням у пояснювальній записці до проекту будівництва особливостей оформлення проектної документації.

Проектна документація затверджується відповідно до Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою КМ України від 11.05.2011 № 560.

Перед затвердженням проектів будівництва у випадках, визначених статтею 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснюється оцінка впливу на довкілля відповідно до Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Відповідно до пункту 6 Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою КМ України від 11.05.2011 № 560, метою проведення експертизи проектів будівництва (далі - експертиза) є визначення та перевірка якості проектних рішень шляхом виявлення відхилень від вимог до міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, зокрема щодо додержання нормативів з питань створення умов для безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, допустимого відсотка забудови земельної ділянки, гранично допустимої висоти будівництва та щільності населення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, екології, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, енергозбереження, кошторисної частини проекту будівництва. Експертиза є завершальним етапом розроблення проектів будівництва..

Згідно з п. 15 Порядку експертна організація за результатами проведеної експертизи подає її замовникові експертний звіт, складений відповідно до настанов щодо організації проведення експертизи проектної документації на будівництво об`єктів.

Отже, затвердження проектної документації у передбаченому порядку свідчить, що проектна документація відповідає вимогам чинного законодавства, у тому числі у сфері землекористування, екології та охорони ґрунтів.

Роботи з будівництва автомобільної дороги від автомобільної дороги державного значення Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів км 146+630 до автомобільної дороги державного значення Т-18-32/Н-22/ Ходоси-Кустин/Н-25/км 8+426 виконувались відповідно до затвердженої проектної документації, яка отримала при проходженні експертизи позитивний експертний звіт.

Проектна документація на будівництво автомобільної дороги державного значення Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів км 146+630 до автомобільної дороги державного значення Т-18-32/Н-22/ Ходоси-Кустин/Н-25/км 8+426 протяжністю 6 км, Рівненська область не містить поняття «родючий шар ґрунту», «зняття родючого шару ґрунту», відповідно відсутні вимоги отримання перед початком здійснення будівництва об`єкту спеціального дозволу на зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту).

Процедуру видачі та анулювання спеціальних дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок регулював Порядок видачі та анулювання спеціальних дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок, який затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 1 від 04.01.2005 (надалі по тексту - Порядок № 1), який втратив чинність 23.06.2020 на підставі наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства № 642 від 07.04.2020.

У розділі 2 Порядку № 1 містилось визначення поняття «ґрунтовий покрив земельних ділянок» - поверхневий шар ґрунту, який характеризується родючістю.

При цьому, спеціальний дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок - це офіційний документ, який видається на підставі затвердженого в установленому законом порядку проекту землеустрою і дає право власнику земельної ділянки чи землекористувачу на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки.

Тобто, Порядок № 1 визначає, що дозвіл потрібний для зняття і перенесення покриву, який характеризується родючістю.

Відповідно до пункту 3.1. Порядку № 1 власники земельних ділянок та землекористувачі, які проводять гірничодобувні, геологорозвідувальні, будівельні та інші роботи, зобов`язані отримати дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки, якщо це призводить до порушення поверхневого (родючого) шару ґрунту. Тобто, необхідне отримання дозволу на зняття ґрунту з будь-якої землі, за умови, що вона є родюча і не підпадає під винятки, передбачені пунктом 3.2. Порядку № 1.

Дозвіл видається виключно на зняття та перенесення ґрунтового покриву, тобто родючого шару ґрунту, земельних ділянок, для визначення якісного стану земель, для чого необхідно проводити ґрунтове обстеження земельної ділянки, на якій планується проведення земляних робіт.

При розробленні Проектної документації на будівництво автомобільної дороги державного значення Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів км 146+630 до автомобільної дороги державного значення Т-18-32/Н-22/ Ходоси-Кустин/Н-25/км 8+426 протяжністю 6 км, Рівненська область відповідними фахівцями проводились інженерні вишукування: інженерно-геодезичні, інженерно-геологічні, тощо.

У пункті 4.1. розділу 4 «Пояснювальна записка», Робочий проект 20-АД, Том № 1, Книга 1 зазначено, що проектована автомобільна дорога територіально проходить по території Рівненського району, Рівненської області по землях Шпанівської та Олександрійської сільської ради. У 1990 році Рівненським філіалом Республіканського проектного інституту по землевпорядкуванню «Укрземпроект» на замовлення «Дирекція автошляхів», що будуються в Ровенській області, було розроблено проект «Відведення земельних ділянок Ровенському районному шляховому ремонтно-будівельному управлінню під будівництво автошляху (Ровно-Устилуг)-Хотин-Кустин-Біла Криниця-Квасилів-Вересневе на ділянці Хотин-Кустин за рахунок земель землекористувачів Ровенського району Ровенської області», відповідно до якого було відведено землі під будівництво автомобільної дороги. Додаткове відведення не потрібно.

У пункті 7.2. розділу 7 «Земляне полотно», Робочий проект 20-АД, Том № 1, Книга 1 зазначено, що відповідно до інженерно-геологічного звіту, ґрунти ділянки будівництва автомобільної дороги представлені переважно суглинками та супісками пилуватими, лесовидними, просідними.

Так, як на всій довжині траси, ділянки з висотою насипу, що не перевищує двох метрів знаходяться лише в декількох місцях та їх протяжність невелика, проектом передбачено влаштування огородження без розривів на цих ділянках. В зв`язку із цим та тим, що землі під будівництво автомобільної дороги були зарезервовані ще в 90-х роках 20-го століття, з метою уникнення додаткового відведення приватних земельних ділянок ширину узбіччя прийнято 1,65 м в місцях влаштування бортового каменю та 2,15 м в місцях влаштування прикромочного лотка, що не суперечить вимогам п.4.5.11 ДБН В.2.3-4:2015 щодо мінімальної відстані від стояків огородження до брівки земляного полотна.

В ході виконання підготовчих робіт передбачене розчищення ділянки будівництва від чагарнику, а також вирубування дерев, що обумовлюється необхідністю виконання вимог п.4.5.3 ДБН В.2.3-4:2015.

Перед початком земляних робіт виконують зняття рослинного шару з існуючих узбіч та укосів, знятий рослинний ґрунт використовується для укріплення узбіч, укосів земляного полотна та водовідвідних канав, залишок вивозиться на майданчик тимчасового складування.

На ділянці автомобільної дороги Н-25 км 146+125 - км 146+865 виконується зрізання існуючих узбіч до низу дорожнього одягу. В місцях, де проектна ділянка дороги відходить від існуючого насипу, проектом передбачено його розбирання, ґрунт використовується при досипанні проектного насипу.

Земляне полотно досипається з ґрунту від влаштування виїмки, ґрунту після зрізання існуючого земляного полотна, ґрунту від влаштування водовідвідних канав, ґрунту від влаштування котловану під водопропускні труби та щебню від розбирання існуючого дорожнього одягу, який складується в смузі відведення дороги з додаванням платного ґрунту (пісок мілкий), розробленого в кар`єрі. Наявний ґрунт - суглинок пилуватий та супісок пилуватий. Платний ґрунт для досипання земляного полотна - пісок.

Отже, як вбачається з пояснювальної записки у складі проектної документації, ґрунти ділянки будівництва автомобільної дороги були представлені переважно суглинками та супісками пилуватими, лесовидними, просідними, які знімались для влаштування інших дорожніх елементів (конструкцій) з подальшим їх поверненням (влаштуванням) на місця зняття.

Вказані ґрунти в проектній документації не характеризуються ознакою родючості, а тому відповідно до вимог Порядку № 1 отримання спеціального дозволу на зняття рослинного шару не передбачено.

У складі проектної документації на будівництво автомобільної дороги державного значення Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів км 146+630 до автомобільної дороги державного значення Т-18-32/Н-22/ Ходоси-Кустин/Н-25/км 8+426 протяжністю 6 км, Рівненська область наявний Робочий проект 20-ОВНС, Том № 12 «Оцінка впливу на навколишнє середовище», з тексту якого (арк.36) вбачається, що знятий рослинний ґрунт використовується для укріплення узбіч, укосів земляного полотна та водовідвідних канав, залишок вивозиться на майданчик тимчасового складування.

Арк. 37 Том № 12 «Оцінка впливу на навколишнє середовище» передбачена рекультивація, яка складається з наступних видів робіт: планування площ механізованим способом з одночасним покриттям їх рослинним ґрунтом; оранка і розпушення ґрунту; укріплення території посівом багаторічних трав і полив посівів водою. Вартість робіт із рекультивації земель закладено в кошторис.

Арк. 38 Том № 12 «Оцінка впливу на навколишнє середовище» - запроектовані заходи із рекультивації здійснять позитивний вплив на мікроклімат ділянок, їх гідрологічні та гідрогеологічні умови, та покращать в цілому екологічне становище.

Експертний звіт щодо розгляду проектної документації за робочим проектом «Будівництво автомобільної дороги державного значення Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів км 146+630 до автомобільної дороги державного значення Т-18-32/Н-22/ Ходоси-Кустин/Н-25/км 8+426 протяжністю 6 км, Рівненська область» від 17.10.2019 № 00-0505-19/Ф містить аналогічні позиції щодо знімання рослинного шару ґрунту, які зазначені у проекті та наведені по тексту вище, без жодного застереження про родючий шар ґрунту та необхідність отримання спеціального дозволу та розроблення окремого робочого проекту землеустрою щодо зняття та перенесення родючого шару ґрунту.

Під час проходження проекту експертизи, була здійснена оцінка Тому № 12 «Оцінка впливу на навколишнє середовище», проаналізовано на відповідність законодавству передбачені в Томі № 12 відповідні рішення по дотриманню нормативних вимог санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, екології, пожежної та техногенної безпеки, енергозбереження та в Експертному звіті від 17.10.2019 № 00-0505-19/Ф зазначено, що будівництво та експлуатація об`єкта не буде мати негативного впливу на навколишнє середовище.

Отже, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що органом державного фінансового контролю не був належним чином проаналізований робочий проект на будівництво автомобільної дороги державного значення Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів км 146+630 до автомобільної дороги державного значення Т-18-32/Н-22/ Ходоси-Кустин/Н-25/км 8+426 протяжністю 6 км, Рівненська область, відтак, були зроблені передчасні висновки щодо необхідності отримання спеціального дозволу на зняття ґрунтового покриву (родючого шару) земельних ділянок і, як наслідок, не встановивши необхідні показники (площа земельних ділянок, на яких знімався ґрунтовий покрив; наявність родючого шару ґрунту на земельних ділянках площею 23,0722 га, його знищення або ступеня пошкодження, що впливає на показник нормативних втрат від знищення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту), які використовуються у формулі з обрахунку розміру збитків, підміняючи повноваження органів Держгеокадастру, безпідставно прийшли до висновку, що було завдано збитків у розмірі 1 766 894,80 гривень.

Щодо п.4 вимоги щодо забезпечення відповідно до умов Договору № 24 та норм статей 216-229 Господарського кодексу України від 16.10.2003 № 436- IV та статей 22,610-625 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435 - IV надходження коштів у вказаній сумі недоотриманих доходів на користь Державного бюджету України.

В обґрунтування п. 4 вимоги відповідач зазначає що Служба всупереч вимог статті 26 ЗУ «Про публічні закупівлі», вимог тендерної документації (п. 6.2.1 Розділу 6), п. 1.5, п. 2.3.14, п. 3.6, п. 7.2 Положення про Службу від 29.07.2019 та п.7.10, п. 11.5, 11.6 Договору № 24, згідно направленого листа від 03.08.2022 року № 18/1239, повернула та звільнила Трест № 2 від зобов`язань за банківською гарантією № 4497-1019/DBG10t від 09.10.2019 року (забезпечення виконання договору) на суму 7 459 990,00 грн, внаслідок чого Службою не забезпечено проведення перерахування у періоді з 24 лютого 2022 року та станом на момент завершення ревізії до державного бюджету коштів Тресту № 2 за банківською гарантією № 4497-1019/DBG10tвід 09.10.2019 року (забезпечення виконання договору) на суму 7 459 999,00 грн, внаслідок чого державним бюджетом недоотримано дохід (код доходів 24061900 «Кошти, отриманні від надання учасниками процедури закупівлі/спрощеної закупівлі як забезпечення їх тендерної пропозиції/пропозиції учасника спрощеної закупівлі, які не підлягають поверненню цим учасникам») у сумі 7 459 990,00 гривень.

Суд погоджується з позицією Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області щодо хибності висновку Держаудитслужби щодо безпідставності повернення банківської гарантії № 4497-1019/DBG10t від 09.10.2019 (забезпечення виконання договору) з огляду на наступне.

Банківська гарантія відповідно до умов укладеного між Службою автомобільних доріг у Рівненській області (Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області) та Відкритим акціонерним товариством «Дорожньо-будівельний трест № 2, м. Гомель» договору № 24 від 11.10.2019 на виконання робіт з будівництва автомобільної дороги від автомобільної дороги державного значення Н-25 Городище - Рівне - Старокостянтинів км 146+630 до автомобільної дороги державного значення Т-18-32 /Н-22/ - Ходоси - Кустин - /Н-25/ км 8+426 (далі Договір) свідчить про обов`язок гаранта виплатити Замовнику суму забезпечення виконання договору про закупівлю у випадку неналежного виконання умов договору.

Варто зазначити що під час виконання робіт за Договором Замовником не було виявлено неналежного та неякісного виконання робіт Підрядником, не накладались штрафні санкції, штрафи пені тощо, що могло б свідчити про невиконання або неналежного виконання Підрядником своїх зобов`язань за Договором.

Умовами укладеного між Службою автомобільних доріг у Рівненській області (Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області) та Відкритим акціонерним товариством «Дорожньо-будівельний трест № 2, м. Гомель» договору № 24 від 11.10.2019 на виконання робіт з будівництва автомобільної дороги від автомобільної дороги державного значення Н-25 Городище - Рівне - Старокостянтинів км 146+630 до автомобільної дороги державного значення Т-18-32 /Н-22/ - Ходоси - Кустин - /Н-25/ км 8+426 передбачено умови повернення забезпечення виконання договору.

Відповідно до п. 11.4. укладеного Договору Замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання Підрядником договору, у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або договору про закупівлю недійсним, у разі розірвання договору за згодою сторін та у випадках передбачених ст. 37 Закону «Про публічні закупівлі», а також згідно з умовами, зазначеними в договорі, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.

При укладанні Договору сторони узгодили умови та порядок звільнення сторін від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором.

Відповідно до п.8.1. Договору Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею Сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).

П.8.2. передбачено, що Сторона, яка не може виконувати зобов`язання за цим Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше 3 робочих днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі.

У разі коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більше ніж 60 днів, кожна із Сторін в установленому порядку має право розірвати цей Договір. У разі попередньої оплати Виконавець повертає Замовнику кошти протягом трьох днів з дня розірвання цього Договору (п.8.3. Договору).

Відповідно до п.8.4. Договору доказом виникнення обставин непереборної сили та строком їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою Палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами або іншим компетентним органом відповідно чинного законодавства України.

«Форс-мажором» прийнято вважати ті обставини непереборної сили, які вплинули на невиконання/неналежне виконання зобов`язань.

"Форс-мажор" в Україні регулюється Законом України «Про торгово-промислові палати в Україні», Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Конвенцією ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 агресію російської федерації проти України та власне воєнний стан визнано «форс-мажорною» обставиною. За загальноприйнятим правилом форс-мажор звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язання, а форс-мажорні обставини можуть визнаватися в рамках виконання конкретного договору (контракту).

Форс-мажор (непереборна сила) може бути причиною істотної зміни обставин, що є підставою для розірвання або зміни договору і, у кінцевому рахунку, призводить до припинення зобов`язання (його розірвання)

Відповідно до ст. 652 Цивільного кодексу України істотна зміна обставин, з яких сторони виходили під час укладення договору, є підставою для його зміни або розірвання, якщо інше не передбачено договором або не випливає із суті зобов`язання. При цьому зміна обставин визнається істотною, коли вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це розумно передбачити, договір взагалі не був би ними укладений або був би укладений на умовах, що значно відрізняються.

Як встановлено посадовими особами Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області та підтверджено належними документами, які досліджено під час здійснення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Служби, з дотриманням умов договору ВАТ «Дорожньо-будівельний трест № 2, м. Гомель належним чином повідомив Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області про неможливість виконати обов`язки по Договору в наслідок обставин непереборної сили.

Відповідно до обставин, що не залежали від сторін Договору, підставою для повернення забезпечення виконання договору слугували законні підстави звільнення від відповідальності Підрядника за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором через виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею Сторін.

Отже нормами права прямо закріплено право звільнення підрядника від відповідальності за невиконання зобов`язання через обставини, які незалежали від волі сторін, а отже відсутні підстави стягнення забезпечення за невиконання зобов`язання за банківською гарантією № 4497-1019/DBG10t від 09.10.2019.

Крім того, як зазначено безпідставно Держаудитслужбою внаслідок повернення банківської гарантії № 4497-1019/DBG10t від 09.10.2019 державним бюджетом недоотримано дохід (код доходів 24061900 «Кошти, отриманні від надання учасниками процедури закупівлі/спрощеної закупівлі як забезпечення їх тендерної пропозиції/пропозиції учасника спрощеної закупівлі, які не підлягають поверненню цим учасникам»).

Суд зауважив, що Класифікація доходів бюджету затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 № 11 на яку посилається Держаудитслужба передбачає надходження коштів стягнення яких передбачено в разі порушення учасником процедури закупівлі, що виникли у зв`язку з поданням тендерної пропозиції у вигляді такого забезпечення як гарантія. При цьому Держаудитслужбою під час ревізії не встановлено порушень процедури закупівлі UA-2019-05-31-000582-c.

Вимога про забезпечення повернення коштів за банківською гарантією № 4497-1019/DBG10t від 09.10.2019 як забезпечення належного виконання умов договору за кодом класифікації доходів 24061900 «Кошти, отриманні від надання учасниками процедури закупівлі/спрощеної закупівлі як забезпечення їх тендерної пропозиції/пропозиції учасника спрощеної закупівлі, які не підлягають поверненню цим учасникам» що передбачає надходження коштів від забезпечення тендерної пропозиції може призвести до нового можливого порушення позивачем чинного законодавства.

Додатково Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області звернула увагу суду, що спірна вимога, яка є обов`язковою до виконання підконтрольною установою, винесена з порушенням вимог закону щодо її змісту, оскільки є неконкретизованою. Зазначене у світлі обов`язкового характеру спірної вимоги в частині коригування роботи підконтрольної установи є порушенням вимог закону в частині змісту вимоги як акту індивідуальної дії, оскільки спірна вимога не містить чітких, конкретних і зрозумілих приписів на адресу підконтрольного суб`єкту. Тому оскаржувана вимога не відповідає критеріям, які встановлені частиною другою статті 2 КАС України, що є самостійною та достатньою підставою для задоволення позовних вимог про скасування такої вимоги.

Основою спірної вимоги є необхідність забезпечення позивачем відшкодування завищеної вартості підрядних робіт у спосіб, передбачений нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Аналізуючи статті 22, 610-625 Цивільного кодексу України, статті 216-229 Господарського кодексу України слід дійти висновку, що такі за своєю суттю є правовими підставами для реалізації різних способів судового захисту, вирішення спорів та подачі різних за своєю суттю позовів.

В оскаржуваній вимозі відповідач, посилаючись на різні статті Цивільного та Господарського кодексів України, які містять різні за своєю правовою природою способи захисту прав, створив для позивача правову невизначеність.

В оскаржуваній вимозі відповідач покладає на позивача обов`язок забезпечити відшкодування коштів відповідно до норм статей 216-229 Господарського кодексу України, статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України.

З даного приводу позивач зазначає, що статті Господарського кодексу України, на які посилається відповідач містять положення про загальні засади відповідальності учасників господарських правовідносин, а також про відшкодування збитків. У цих статтях йде мова про господарські санкції як правовий засіб відповідальності у сфері господарювання, зокрема, про відшкодування збитків, штрафні санкції, оперативно-господарські санкції. Також, в цих статтях містяться положення про адміністративно-господарські санкції, які застосовуються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зазначені статті містять положення про прострочення боржника, прострочення кредитора, досудове врегулювання та ін.

У статтях Цивільного кодексу України, на які посилається відповідач, йде мова, зокрема, про виконання зобов`язання за рахунок боржника, виконання зобов`язання в натурі, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання.

Звертає увагу суду, що кожна із зазначених статей є правовою підставою для реалізації різних способів судового захисту та для подачі різних за своєю суттю позовів.

Тобто, в оскаржуваній вимозі відповідач, посилаючись на різні статті Цивільного та Господарського кодексів України, які містять різні за своєю правовою природою способи захисту прав, створив для позивача правову невизначеність. Саме тому така вимога не відповідає вимогам закону щодо її змісту та є неконкретизованою.

Суд встановив, що Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області з метою недопущення можливих порушень пов`язаних з невизначеністю щодо способу виконання вимог Держаудитслужби зазначених в листі від 13.08.2024 № 260618-14/2122-2024, звернулась до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області про надання роз`яснення про усунення порушень виявлених ревізією та конкретизувати яких саме заходів має вжити Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області для виконання вищевказаної вимоги про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства із визначенням імперативного обов`язкового способу його усунення.

Листом від 12.09.2024 № 260618-14/2343-2024 Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області повідомило Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області про виконання вимоги від 13.08.2024 № 260618-14/2122-2024 у спосіб, який визначений у вказаній вимозі.

Вимога про усунення виявлених порушень чинного законодавства на думку Держаудитслужби містить чітку конкретизацію дій, які має вжити об`єкт контролю, керуючись визначеними у вимозі правовими актами.

Проте за таких умов, спонукання позивача самостійно визначити на підставі наведених норм права, які саме заходи слід вжити для усунення виявлених порушень, в свою чергу, може призвести до нового можливого порушення останнім чинного законодавства. Зазначене, в світлі обов`язкового характеру спірної вимоги в частині корегування роботи підконтрольної установи, є порушенням вимог Закону № 2939-ХІІ щодо змісту вимоги як акту індивідуальної дії.

Наведене правозастосування, відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка наведена у його у постанові від 08 травня 2018 року (справа № 826/3350/17).

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 15 Закону № 2939-XIІ, згідно яких законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються, Верховний Суд у постанові від 08 травня 2018 року у справі № 826/3350/17 досліджував питання: якою є правова природа «законної вимоги» контролюючого органу, її правове навантаження.

У цій постанові Верховний Суд дійшов висновку про те, що "законна вимога" контролюючого органу про усунення виявлених порушень законодавства повинна бути здійснена у письмовій формі, сформована внаслідок реалізації контролюючим органом своєї компетенції (завдань і функцій відповідно до законодавства), містити чіткі, конкретні і зрозумілі, приписи на адресу підконтрольного суб`єкту (об`єкту контролю, його посадових осіб), які є обов`язковими до виконання останнім.

Таким чином, спірна вимога є обов`язковою до виконання підконтрольною установою та винесена з порушенням вимог закону щодо її змісту, оскільки є необґрунтованою і неконкретизованою, а тому є такою, що не відповідає критеріям, які встановлені ч. 2 ст. 2 КАС України, що по суті є самостійною та достатньою підставою для задоволення позовних вимог про скасування такої вимоги.

Аналогічний правовий підхід застосовано у постановах Верховного Суду від 06 серпня 2020 року у справі № 826/6254/17, від 14 грудня 2020 року у справі №200/7584/19-а, від 26 травня 2022 року у справі №480/496/19.

Суд враховує, що вимога Держаудитслужби, в якій остання так само посилалась на різні статті Цивільного та Господарського кодексів України, які містять різні за своєю правовою природою способи захисту прав, вже була предметом розгляду Верховним Судом.

Так, в постанові Верховного Суду від 02 липня 2024 року у справі № 600/2824/23-а касаційний суд дійшов висновку, що вимога Держаудитслужби наведеного вище змісту не містить чітких, конкретних і зрозумілих приписів на адресу підконтрольного суб`єкту, не відповідає критеріям, які встановлені частиною другою статті 2 КАС України, що є самостійною та достатньою підставою для задоволення позовних вимог про скасування такої вимоги.

З огляду на викладене, а також враховуючи наведені вище висновки щодо необґрунтованості спірної вимоги, її невідповідності закону щодо змісту суд вважає, що вимога про усунення порушень у вказаній частині також не може бути визнана судом правомірною.

На підставі наведеного у сукупності, враховуючи установлену практику Верховного Суду, в тому числі, висновки ВС в постанові від 02.07.2024 року у справі № 600/2824/23-а, суд приходить до висновку, що вимога від про усунення виявлених порушень чинного законодавства від 13.08.2024 №260618-14/2122-2024 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області про усунення виявлених порушень чинного законодавства від 13.08.2024 №260618-14/2122-2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області на користь Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області сплачений судовий збір у сумі 3028,00 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області (вул. Героїв поліції, буд. 19,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 25894919)

Відповідач - Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області (Майдан імені С.П. Корольова, 12,м. Житомир,Житомирський р-н, Житомирська обл.,10014, ЄДРПОУ/РНОКПП 40479560)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Група Компаній "Автострада" Адреса: 21036, м.Вінниця, вул. Праведників світу, 4-а, каб.313, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "БУДАЛЬЯНС ГРУП" Адреса: 54055, м.Миколаїв, вул. Слобідська сьома, 70/8, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство "Рівнеавтошляхбуд" Адреса: 33024, м.Рівне, вул.Соборна, 446, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" Адреса: 19000, Черкаська область, м.Канів, вул.Енергетиків, 65, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Відкрите акціонерне товариство "Дорожньо-будівельний трест №2, м.Гомель" Адреса: 246017, Республіка Білорусь, м.Гомель, вул.Червоноармійська, 28, ОКПО 03454730, УНП 400022426.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Відкрите акціонерне товариство "Дорожньо-будівельний трест №2, м.Гомель" Адреса: 03035, м.Київ, вул.Митрополита Василя Липківського, 45, приміщення 810.

Повний текст рішення складений 01 липня 2025 року (у зв`язку з перебуванням судді у відпустці).

Суддя С.М. Дуляницька