Справа № 420/19709/24
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Національної поліції України, Головного управління Міністерства внутрішніх справи України в Одеській області (ліквідаційної комісії), Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі відповідач 1, ГУ НП в Одеській області), Національної поліції України (далі відповідач 2, НПУ), Головного управління Міністерства внутрішніх справи України в Одеській області (ліквідаційної комісії) (далі відповідач 3, ГУ МВС України в Одеській області), Департаменту захисту економіки Національної поліції України (далі відповідач 4, ДЕЗ НПУ), в якому просить:

- визнати бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо виплати основних та додаткових видів грошового забезпечення та видачі довідки протиправною;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, а саме:

надбавку за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від розміру посадового окладу починаючи з 01.04.2017 по 30.11.2017;

надбавку за специфічні умови проходження служби у розмірі 25% посадового окладу починаючи з 01.04.2017 по 30.04.2018;

компенсацію за невикористаних 30 днів щорічної відпустки та 15 днів додаткової оплачуваної відпустки;

індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 30.11.2017 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення листопад 2015 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004;

компенсацію втрат доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 30.11.2017, за весь час затримки;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення та грошового атестату ОСОБА_1 з урахуванням змін грошового забезпечення, зокрема: надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від розміру посадового окладу, починаючи з 01.04.2017 по 30.11.2017; надбавки за специфічні умови проходження служби у розмірі 25% посадового окладу починаючи з 01.04.2017 по 30.04.2018; компенсації за не використаних 30 днів щорічної відпустки та 15 днів додаткової оплачуваної відпустки; індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 30.11.2017 та компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб; компенсації втрат доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 30.11.2017, за весь час затримки;

- визнати бездіяльність Національної поліції України щодо виплати основних та додаткових видів грошового забезпечення протиправною;

- зобов`язати Національну поліцію України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, а саме:

доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 07.11.2015 по 30.03.2017;

надбавку за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від розміру посадового окладу починаючи з 07.11.2015 по 30.03.2017;

надбавку за специфічні умови проходження служби у розмірі 100% посадового окладу починаючи з 07.11.2015 по 30.03.2017;

індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.03.2017 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення листопад 2015 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004;

компенсацію втрат доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.03.2017, за весь час затримки;

- визнати бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (в особі ліквідаційної комісії) щодо виплати основних та додаткових видів грошового забезпечення протиправною;

- зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (в особі ліквідаційної комісії) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, а саме:

доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 01.01.2011 по 06.11.2015;

надбавку за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від розміру посадового окладу починаючи з 22.06.2011 по 06.11.2015;

надбавку за специфічні умови проходження служби у розмірі 25% посадового окладу починаючи з 01.01.2011 по 06.11.2015;

індексацію грошового забезпечення за період з січня 2009 по лютий 2009, з червня 2009 по серпень 2009, за листопад 2009, з січня 2010 по березень 2010, з лютого 2011 по квітень 2011, за період з серпня 2011 по вересень 2014 включно, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004;

компенсацію втрат доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з січня 2009 по лютий 2009, з червня 2009 по серпень 2009, за листопад 2009, з січня 2010 по березень 2010, з лютого 2011 по квітень 2011, за період з серпня 2011 по вересень 2014 включно, за весь час затримки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головне управління Національної поліції в Одеській області видано довідку № 466 від 14.05.2019, в якій містяться відомості про основні та додаткові види грошового забезпечення позивача для призначення пенсії. В подальшому на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2023 видано оновлену довідку в частині доплати за службу в нічний час. В той же час, Головним управлінням Національної поліції в Одеській області, Національною поліцією України (Департамент захисту економіки), Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (ліквідаційною комісією) не зазначено всіх видів грошового забезпечення позивача та не здійснено виплату такого грошового забезпечення. Заявами від 16.01.2024 та 10.06.2024 позивач звернувся до відповідачів щодо виплати грошових коштів, які не було виплачено та здійснити формування та подання оновленої довідки до органів пенсійного фонду України з метою збільшення її розміру. В той же час, не на всі заяви щодо виплати грошового забезпечення відповіді отримано.

Бездіяльність відповідачів щодо невиплати основних та додаткових видів грошового забезпечення позивач вважає протиправною, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 01.07.2024 відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Національної поліції України, Головного управління Міністерства внутрішніх справи України в Одеській області (ліквідаційної комісії) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про:

визнання бездіяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо виплати основних та додаткових видів грошового забезпечення та видачі довідки протиправною;

зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, а саме: надбавку за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від розміру посадового окладу починаючи з 01.04.2017 по 30.11.2017; надбавку за специфічні умови проходження служби у розмірі 25% посадового окладу починаючи з 01.05.2017 по 30.04.2018.

В іншій частині позовних вимог ухвалою від 01.07.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

10.07.2024 до суду від Національної поліції України надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача на належного - Департамент захисту економіки Національної поліції України.

Ухвалою суду від 12.07.2024 запропоновано ОСОБА_1 протягом п`яти днів з дня вручення (отримання) копії даної ухвали висловити свою думку щодо залучення до участі у справі співвідповідача, подавши відповідне клопотання про залучення такої особи як співвідповідача, або висловити заперечення чи навести інші доводи з даного процесуального питання, зобов`язано Національну поліцію України надати до суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

18.07.2024 Національною поліцією України подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач 2 позов не визнає.

Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що позивач службу в центральному органі управління НПУ () в період часу з 07.11.2015 по 30.03.2017 не проходив.

Національною поліцією України у спірних правовідносинах жодної протиправної, незаконної дії чи бездіяльності не допущено.

З огляду на викладене відповідач 2 просить відмовити у задоволенні позову.

19.07.2024 Головним управлінням Національної поліції в Одеській області подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач 1 позов не визнає.

Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що відповідно до ч. 5 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Статтею 5 Закону про індексацію, порядок провадження індексації грошових доходів громадян визначається Кабінетом Міністрів України, згідно із законодавством. Постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення. 18 жовтня 2017 постановою КМУ № 782 внесено зміни до пункту 2 вищевказаного порядку та доповнено абзац 5 після слова «військовослужбовців» словом «поліцейських». Таким чином, індексація грошового забезпечення поліцейських проводиться після набрання чинності вищевказаної постанови, а саме з 24.10.2017.

Щодо позовних вимог до Головного управління Національної поліції в Одеській області про нарахування та виплати компенсації за невикористанні 30 днів відпустки та 15 днів додаткової оплачуваної відпустки відповідач 1 зазначає, що обов`язковою передумовою для виплати поліцейському компенсації за невикористану відпуску є визначення кількості днів невикористаної відпустки в наказі про звільнення.

З огляду на викладене відповідач 1 просить відмовити у задоволенні позову.

ГУ НП в Одеській області 19.07.2024 подано клопотання поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 22.07.2024 поновлено Головному управлінню Національної поліції в Одеській області строк для подання відзиву на позовну заяву.

19.07.2024 від представника позивача надійшло клопотання про залучення до участі у розгляді справи в якості співвідповідача Департамент захисту економіки Національної поліції України.

Ухвалою суду від 22.07.2024 клопотання ОСОБА_1 про залучення до участі у розгляді справи співвідповідача задоволено, залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент захисту економіки Національної поліції України.

07.08.2024 Департаментом захисту економіки Національної поліції України подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач 4 позов не визнає.

Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що посадові обов`язки ОСОБА_1 не передбачають несення служби в нічний час. Документи щодо залучення позивача до служби в нічний час за період з 07.11.2015 по 30.03.2017 (час проходження служби в Департаменті) не створювалися і не могли бути створені; графіки нарядів чергувань наказами керівника Департаменту не затверджувались і, як наслідок, не могли бути затверджені довідки обліку несення позивачем служби в нічний час, які, в свою чергу, слугували б підставою для нарахування йому доплати за службу в нічний час.

Доплата за службу в нічний час виплачується лише за умови підтвердження залучення поліцейського до служби в нічний час.

У Департаменту були відсутні законодавчі підстави для виплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час, а відтак, і відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 в цій частині.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині нарахування та виплати надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15 % від розміру посадового окладу починаючи з 07.11.2015 по 30.03.2017 відповідач 4 зазначає, що встановлення та виплата поліцейському надбавки за роботу в умовах режимних обмежень залежить не лише від наявності в поліцейського допуску та доступу до державної таємниці за посадою, а й передбачає інші обов`язкові складові: постійну роботу з відомостями, що становлять державну таємницю, наявність мотивованого рапорту керівника та наявності асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.

Наявність у ОСОБА_1 доступу до державної таємниці не є безумовною підставою для встановлення надбавки за службу в умовах режимних обмежень та не підтверджує факт постійної роботи із секретною інформацією або її носіями, з огляду, що мотивовані рапорти керівництва Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту з приводу встановлення позивачу такої надбавки не подавалися протиправна бездіяльність Департаменту щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень відсутня.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині нарахування та виплати надбавки за специфічні умови проходження служби у розмірі 100 % посадового окладу починаючи з 07.11.2015 по 30.03.2017 відповідач 4 зазначає, що зазначена надбавка не є безумовною, а призначається у разі наявності передбачених підстав за рішенням керівника.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.03.2017 відповідач 4 зазначає, що право на індексацію грошового забезпечення поліцейських наступило після прийняття постанови № 782, тобто індексація грошового забезпечення виплачується поліцейським з листопада 2017 року.

Таким чином, позовна вимога позивача в частині зобов`язання Департаменту нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.03.2017 є безпідставною та необґрунтованою.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині нарахування та виплати компенсації втрати доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.03.2017, за весь час затримки відповів 4 зазначає, що вказані позовні вимоги є передчасними і задоволенню не підлягають, оскільки у зв`язку з відсутністю факту виплати суми присуджених за судовим рішенням коштів неможливо на даний час, як встановити період прострочення, так і здійснити розрахунок компенсації втрати частини доходів.

З огляду на викладене відповідач 4 просить відмовити у задоволенні позову.

29.07.2024 за вх. № 854/33169/24 на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 у справі № 420/19709/24.

Ухвалою суду від 12.09.2024 зупинено провадження в адміністративній справі до перегляду судом апеляційної інстанції ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 у справі №420/19709/24.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2024 у справі № 420/19709/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 залишено без змін.

Ухвалою суду від 14.10.2024 поновлено провадження в адміністративній справі № 420/19709/24.

Ухвалою суду від 30.06.2025 пояснення ОСОБА_1 повернуто без розгляду.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 18.08.1996 до 08.05.2019 проходив службу в органах внутрішніх справ та в органах поліції.

З 01.01.2011 до 06.11.2015 позивач проходив службу на різних посадах у різних відділах ГУ МВС України в Одеській області.

06.11.2015 ОСОБА_1 звільнений згідно з п.9 розділу ХІ Закону України «Про національну поліцію», п. 64 «з» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою КМУ №114 від 29.07.1991 - у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації.

07.11.2015 позивач призначений на посаду старшого оперуповноваженого Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

01.04.2017 прибув для подальшого проходження служби з Департаменту захисту економіки Національної поліції України, та призначений на посаду старшого оперуповноваженого відділу боротьби зі злочинами, скоєними на залізничному та повітряному транспорті Управління карного розшуку ГУ НП в Одеській області.

З 05.03.2018 ОСОБА_1 призначений на посаду старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП в Одеській області

08.05.2019 позивач звільнений зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» - через хворобу.

На виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2023 у справі № 420/1304/22 ГУНП в Одеській області видано довідку № 873 від 16.10.2023 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в частині доплати за службу в нічний час.

Не зазначення всіх видів грошового забезпечення позивача та не здійснення виплати грошового забезпечення стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні приписи законодавства.

Щодо позовних вимог про визнання бездіяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо виплати основних та додаткових видів грошового забезпечення та видачі довідки протиправною; зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, а саме: надбавку за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від розміру посадового окладу починаючи з 01.04.2017 по 30.11.2017, надбавку за специфічні умови проходження служби у розмірі 25% посадового окладу починаючи з 01.04.2017 по 30.04.2018, компенсацію за невикористаних 30 днів щорічної відпустки та 15 днів додаткової оплачуваної відпустки, індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 30.11.2017 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення листопад 2015 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004, компенсацію втрат доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 30.11.2017, за весь час затримки; зобов`язання Головне управління Національної поліції в Одеській області скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення та грошового атестату ОСОБА_1 з урахуванням змін грошового забезпечення, зокрема: надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від розміру посадового окладу, починаючи з 01.04.2017 по 30.11.2017, надбавки за специфічні умови проходження служби у розмірі 25% посадового окладу починаючи з 01.04.2017 по 30.04.2018, компенсації за невикористаних 30 днів щорічної відпустки та 15 днів додаткової оплачуваної відпустки, індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 30.11.2017 та компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб; компенсації втрат доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 30.11.2017, за весь час затримки, суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 01.07.2024 відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Національної поліції України, Головного управління Міністерства внутрішніх справи України в Одеській області (ліквідаційної комісії) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про:

визнання бездіяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо виплати основних та додаткових видів грошового забезпечення та видачі довідки протиправною;

зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, а саме: надбавку за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від розміру посадового окладу починаючи з 01.04.2017 по 30.11.2017; надбавку за специфічні умови проходження служби у розмірі 25% посадового окладу, починаючи з 01.05.2017 по 30.04.2018.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2024 у справі № 420/19709/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 залишено без змін.

За приписами п. 4 р. ІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції України та курсантам вищих навчальних закладів МВС зі специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 №260 (далі - Порядок №260), надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції поліцейським виплачується в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

При цьому розмір надбавки встановлюється кожному поліцейському індивідуально залежно від специфіки умов проходження служби (успішне виконання повноважень, якість, складність, обсяг та важливість виконуваних завдань, залучення до розробки проектів нормативно-правових актів тощо) на підставі мотивованого подання керівника структурного підрозділу відповідного органу поліції та оголошується наказом по особовому складу.

Виплата надбавки проводиться на підставі наказу про її встановлення з дня, зазначеного в наказі, у разі відсутності дати - з дня підписання наказу (абз. 3).

Поліцейським, які отримують підвищені посадові оклади, надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції виплачується з урахуванням підвищених посадових окладів.

У разі несвоєчасного або неналежного виконання завдань, зниження результатів службової діяльності розмір установленої раніше надбавки за мотивованим поданням керівництва органу поліції може бути зменшено або надбавку взагалі скасовано, про що оголошується наказом.

Проходження позивачем служби в поліції, а саме в ГУ НП в Одеській області, розпочалось з 01.04.2017.

У постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2024 у справі № 420/19709/24 судом встановлено, що наказом ГУ НП в Одеській області №1750 від 30.05.2018 надбавка за специфічні умови проходження служби, встановлена ОСОБА_1 з 01.05.2018 в розмірі 25 відсотків.

Встановлення позивачу саме з 01.05.2018 надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 25 відсотків не суперечить приписами п. 4 р. ІІ Порядок №260.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позовна заява ОСОБА_1 не містить жодного правого обґрунтування заявлених вимог щодо встановлення указаної надбавки з 01.04.2017.

З врахуванням приписів абзацу 3 пункту 4 розділу ІІ Порядку № 260 суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо компенсації за невикористані 30 днів щорічної відпустки та 15 днів додаткової оплачуваної відпустки суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 10 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський: своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України; у повному обсязі користується гарантіями соціального та правового захисту, передбаченими цим Законом та іншими актами законодавства.

Згідно з ч.1-3 ст.93 Закону України «Про Національну поліцію» тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки. За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів.

Відповідно до ч. 9-10 ст.93 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

Частинами 1 та 2 статті 94 Закону № 580-VIII обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції України, у тому числі здобувачам вищої освіти, яким присвоєно спеціальне звання поліції (далі - здобувачі), закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - ЗВО) визначені у Порядку та умовах виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 (далі Порядок № 260).

Пунктом 3 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацами сьомим і восьмим пункту 8 розділу ІІІ Порядку №260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

З вищевикладеного слідує, що правило про надання відпустки до кінця календарного року не є виключним, про що свідчать положення частин восьмої, одинадцятої статті 93 Закону №580-VIII, зокрема до яких, поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Відкликання поліцейського з чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. Не передбачено позбавлення поліцейського права на відпустку, яке він уже отримав в попередньому календарному році. Водночас надано право працівнику використати право на відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.

Таким чином, у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року № 8-рп/2002 в справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень частин другої, третьої статті 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - КЗпП України.

З огляду на відсутність правового врегулювання цього питання положеннями Закону №580-VIII і Порядку №260 питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки, суд дійшов висновку, що при вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню приписи КЗпП України і Закону №504/96-ВР.

Так, відповідно до частини першої статті 24 Закону №504/96-ВР і частини першої статті 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки.

Отже, у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі №160/10875/19, від 31 березня 2021 року у справі №320/3843/20.

Судом встановлено, що позивач за період служби в ГУ НП в Одеській області не використав 30 діб щорічної основної та 15 діб додаткової оплачуваних відпусток за 2018 рік.

Доказів нарахування та виплати позивачу грошової компенсації за невикористані ним дні основної щорічної та додаткової відпустки за 2018 рік відповідачем 1 до матеріалів справи не надано.

З огляду на викладене, позивач має право на отримання грошової компенсації за 30 діб щорічної основної та 15 діб додаткової оплачуваних відпусток.

Щодо доводів відповідача 1 про відсутність у наказі про звільнення позивача визначеної кількості днів невикористаної відпустки, суд зазначає наступне.

За приписами п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Наказ ГУ НП в Одеській області від 07.05.2016 № 499 о/с, за своєю правовою природою є актом індивідуальної дії, оскільки не змінює, не припиняє (не скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і не розрахований на довгострокове та неодноразове застосування, а є актом одноразового застосування, дія якого має визначений строк.

У рішенні від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Ненормативні правові акти є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені після їх виконання.

Суд зазначає, що наявність такої інформації в наказі є доцільною у випадку визначення її відповідачем при звільненні для подальшої виплати позивачу, однак, оскільки право на виплати компенсації в даній справі є предметом судового спору, то достатнім і ефективним способом захисту порушених прав позивача є прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за всі невикористані дні відпустки за 2018 рік.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач наділений повноваженнями на самостійне внесення змін до наказу про звільнення позивача щодо кількості діб невикористаної відпустки.

Таким чином, позовні вимоги щодо виплати компенсації за невикористані дні відпустки підлягають задоволенню.

Щодо індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 30.11.2017 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення листопад 2015 року, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 94 Закон України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Згідно із ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-XII від 03.07.1991 року (далі - Закон № 1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За змістом ст. 2 Закону України № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ст. 4 Закону України № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (з 01.01.2016 - 103 відсотка).

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Таким чином, законом визначено, що грошове забезпечення, як грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, підлягають індексації в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (з 01.01.2016 - 103 відсотка).

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок № 1078).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

До вказаної постанови внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 року № 782 та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.

Статтею 94 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону. Змін до вказаного пункту ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» у спірному періоді не вносилося, ця норма закону була діючою.

В силу положень ч. 2 ст. 8 Закону України № 1282-ХІІ за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Конституційне поняття «Закон України», на відміну від поняття «законодавство України», не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Суд вважає, що вказані відповідачем обставини (не включення поліцейських до переліку осіб, грошове забезпечення яких підлягає індексації) не позбавляють його обов`язку провести індексацію грошового забезпечення, оскільки право позивача на індексацію його грошового забезпечення передбачено статтею 94 Закону України «Про Національну поліцію», тобто нормативно-правовим актом, що має вищу юридичну силу, що спростовує доводи відповідача.

При цьому, індексація має проводитися за наявності на це відповідних підстав, що визначені чинним законодавством.

Згідно зі ст. 2, ст. 4 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (ст. 9 Закону).

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» №2017-III від 05.10.2000 визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці і у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) покладається на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності та виду юридичної особи.

Частиною 2 ст. 5 Закону №1282-ХІІ передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Згідно пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (з 01.01.2016 - 103 відсотка). Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2013 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищував поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Таким чином, місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації, індексація грошових доходів громадян проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін, обчисленого наростаючим підсумком, перевищить поріг індексації, який становить 101 відсотка (з 01.01.2016 - 103 відсотка) (п. 1-1 Порядку № 1078). Для проведення подальшої індексації обчислення індексу споживчих цін здійснюється за місяцем, у якому відбувається перевищення порога індексації. Підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією проводиться з місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін і на підставі якого відбувається перевищення порога індексації.

Отже, можливість проведення індексації грошових доходів залежить від порогу індексації - величини індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення. В свою чергу, якщо величина індексу споживчих цін не перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (з 01.01.2016 - 103 відсотка), індексація грошових доходів в такому місяці не проводиться.

Проте, відповідач мотивуючи свою бездіяльність жодним чином не врахував та не перевірив наявність вищевказаних підстав визначених Законом №1282-ХІІ та Порядком № 1078.

Таким чином, Головним управлінням Національної поліції в Одеській області допущено протиправну бездіяльність щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 сум індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 30.11.2017.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що індексація грошового забезпечення позивача повинна здійснюватися лише після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 782 «Про внесення зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення», якою абз. 5 п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, після слова військовослужбовців доповнено словом поліцейських, оскільки така індексація прямо передбачена положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Юридична сила закону як основного джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України.

Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади. Пунктом 3 частини першої статті 85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17 жовтня 2002 року № 17-рп (щодо повноважності Верховної Ради України) визначення Верховної Ради України єдиним органом законодавчої влади означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони.

Ще однією ознакою, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є критерій регулювання найбільш важливих суспільних відносин. Статтею 92 Конституції України визначено коло питань (суспільних відносин), які можуть бути врегульовані виключно законами України.

Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Згідно частини 3 статті 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Оскільки право на індексацію грошового забезпечення позивача, передбаченого Законами України «Про індексацію грошових доходів населення» і «Про Національну поліцію», порушено, воно підлягає відновленню в судовому порядку.

Таким чином, позивачу протиправно ненараховано та невиплачено індексацію грошового забезпечення з 01.04.2017 по 30.11.2017.

З огляду на те, що відповідач не врахував та не перевірив наявність підстав визначених Законом №1282-ХІІ та Порядком № 1078 для виплати позивачу індексації грошового забезпечення, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 30.11.2017 включно.

Разом з тим, позовна вимога позивача про встановлення для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) листопад 2015 року, є передчасною, адже спірні правовідносини між учасниками справи в цій частині ще не виникли.

Положеннями КАС України не встановлено можливості захисту порушених прав та інтересів осіб на майбутнє, а судове рішення не повинно містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та про зобов`язання відповідача вчинити чи утриматись від вчинення певних дій на майбутнє.

У даній правовій ситуації індексація не була нарахована та виплачена позивачу. Тобто, питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації є передчасним, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені.

Щодо вимоги позивача про компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44 суд зазначає наступне.

Пункт 3 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України Про податок з доходів фізичних осіб.

Пункти 4 та 5 Порядку № 44 визначають, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

З огляду на викладене, вимоги позивача про проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 15.01.2004 № 44, підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 30.11.2017 суд зазначає наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою КМУ від 21.02.2001 № 159.

Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З аналізу наведених норм матеріального права вбачається, що основною умовою для виплати людині компенсації, передбаченої Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.

З іншого боку, законодавець пов`язав виплату компенсації із виплатою заборгованості по доходу, тобто і компенсація, і заборгованість по доходу провадиться в одному місяці.

Проте, відповідачем не здійснено виплату спірної заборгованості позивачу, а тому позовні вимоги в цій частині є передчасними та задоволенню не підлягають, так як суд не може надавати правову оцінку майбутньому та лише можливому порушенню прав позивача у цій частині.

Аналогічна права позиція щодо застосування норм права викладена у постановах Верховного Суду від 29.09.2022 у справі № 520/1001/19, від 23.03.2023 у справі № 520/2020/19.

Позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення та грошового атестату ОСОБА_1 з урахуванням змін грошового забезпечення є передчасними, а відтак не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання бездіяльності Національної поліції України щодо виплати основних та додаткових видів грошового забезпечення протиправною; зобов`язання Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в Одеській області грошове забезпечення, а саме: доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 07.11.2015 по 30.03.2017; надбавку за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від розміру посадового окладу починаючи з 07.11.2015 по 30.03.2017; надбавку за специфічні умови проходження служби у розмірі 100% посадового окладу починаючи з 07.11.2015 по 30.03.2017; індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.03.2017 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення листопад 2015 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004; компенсацію втрат доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.03.2017, за весь час затримки, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що згідно з наказом Національної поліції України від 11.11.2015 № 174 о/с «По особовому складу Департаменту захисту економіки» ОСОБА_1 призначено з 07.11.2015 старшим оперуповноваженим управління захисту економіки в Одеській області Департаменту.

Наказом Департаменту від 31.03.2017 № 126 о/с відповідно до статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 переведено для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Одеській області, звільнивши з посади старшого оперуповноваженого управління захисту економіки в Одеській області, з 01.04.2017 .

Оскільки у спірний період з 07.11.2015 по 30.03.2017 позивач проходив служби у Департаменті захисту економіки Національної поліції України, тому звернуті позовні вимоги до Національної поліції задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 94 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі по тексту - Постанова №988) встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 пункту 5 Постанови №988 визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Відповідно до статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, Міністерством внутрішніх справ України видано наказ № 260 від 06.04.2016 року, яким затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 3 Розділу І Порядку № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 11 Розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання.

Відповідно до пункту 11 Розділу II Порядку № 260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні. Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.

Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється керівником підрозділу, у якому проходить службу поліцейський, шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною в додатку 1 до цих Порядку та умов, яка до 15 числа місяця, наступного після залучення поліцейських до несення служби в нічний час, подається до фінансового підрозділу.

Доплата за службу в нічний час не має постійного характеру та виплачується поліцейським, залучення яких до служби в нічний час, підтверджене вказаними вище документами, за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо ненарахування та невиплати позивачу грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 30.03.2017.

Суд звертає увагу, що аналіз наведених норм свідчить про те, що за несення служби в нічний час виплачується доплата у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Тобто, відповідна виплата проводиться саме за кожну годину служби поліцейським у нічний час.

При цьому, підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції, а облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

У разі відсутності зазначених документів, додаткова оплата понаднормової служби не проводиться.

Вказана позиція викладена Верховним Судом у постановах від 04.12.2019 у справі №825/66/16 та від 31.03.2021 у справі №200/9828/19-а.

Суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про залучення позивача до служби у нічний час, таких як: наказів, табелів обліку понаднормового виходу, табелів обліку використання робочого часу щодо підтвердження виконання роботи, книги нарядів щодо залучення до служби в нічний час.

Таким чином, позивачем не доведено протиправної бездіяльності відповідача, тому у задоволенні позову у цій частині слід відмовити.

Щодо нарахування надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від розміру посадового окладу починаючи з 07.11.2015 по 30.03.2017 суд зазначає наступне.

Пунктом 7 розділу ІІ Порядку № 260 визначено, що поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації, а саме:

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», - 20 відсотків;

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», - 15 відсотків;

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно», - 10 відсотків.

Поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень і безпосередньо виконують науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи, що містять державну таємницю і передбачені державним замовленням (контрактом), установлюється надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності та обсягу інформації, а саме:

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», - 70-100 відсотків;

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», - 30-70 відсотків;

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно», - 10-30 відсотків.

Установлення надбавки поліцейським за службу в умовах режимних обмежень здійснюється на підставі затверджених керівниками органів поліції номенклатур посад поліцейських, що підлягають оформленню на допуск до державної таємниці.

Надбавка за службу в умовах режимних обмежень установлюється поліцейським за займаною посадою наказом по особовому складу на підставі мотивованих рапортів керівників структурних підрозділів відповідного органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу.

Надбавка за службу в умовах режимних обмежень виплачується поліцейським з дня призначення на посаду, яку включено до номенклатури посад, що підлягають оформленню на допуск до державної таємниці, але не раніше дня оформлення допуску до державної таємниці.

У разі призначення на іншу штатну посаду або покладення на поліцейського тимчасового виконання обов`язків надбавка за службу в умовах режимних обмежень переустановлюється з дотриманням вимог цих Порядку та умов.

Виплата надбавки за роботу в умовах режимних обмежень припиняється:

з дня призначення на посаду, за якою вона не встановлена;

з дня скасування допуску до державної таємниці;

з дня закінчення науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт.

Поновлення виплати вказаної надбавки здійснюється в порядку, що визначений для її встановлення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну таємницю»:

допуск до державної таємниці - оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації;

доступ до державної таємниці - надання повноважною посадовою особою дозволу громадянину на ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, або ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, цією посадовою особою відповідно до її службових повноважень.

Статтею 21 Закону України «Про державну таємницю» встановлено, що режимно-секретні органи мають право, зокрема, брати участь у розгляді пропозицій щодо виплати в установленому нормативними актами порядку компенсації за роботу в умовах режимних обмежень.

Статтею 30 Закону України «Про державну таємницю» визначено, що у разі, коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 № 414 (далі - Положення № 414), такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.

Пунктом 6 цього положення № 414 визначено, що персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу, де працюють ці особи.

При цьому суд зазначає, що позивач помилково ототожнив сам факт допуску до роботи в умовах режимних обмежень із постійною роботою з відомостями (документами), що становлять відповідну державну таємницю. Відсутність фактів такої системної роботи позивача з розроблення, виготовлення, обліку, зберігання використання документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації та приймання рішень з цих питань або здійснення постійного контролю за станом охорони державної таємниці виключає право позивача на такі надбавки до грошового забезпечення.

Таким чином, наявність у ОСОБА_1 допуску та доступу до державної таємниці не є безумовною підставою для встановлення надбавки за службу в умовах режимних обмежень та не підтверджує факт постійної роботи із секретною інформацією або її носіями.

Тому, суд вважає, що у Департаменту захисту економіки Національної поліції України були відсутні підстави для встановлення позивачу надбавки за службу в умовах режимних обмежень, а відтак позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо нарахування надбавки за специфічні умови проходження служби у розмірі 100% посадового окладу починаючи з 07.11.2015 по 30.03.2017 суд зазначає наступне.

За приписами п. 4 р. ІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції України та курсантам вищих навчальних закладів МВС зі специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 №260 (далі - Порядок №260), надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції поліцейським виплачується в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

При цьому розмір надбавки встановлюється кожному поліцейському індивідуально залежно від специфіки умов проходження служби (успішне виконання повноважень, якість, складність, обсяг та важливість виконуваних завдань, залучення до розробки проектів нормативно-правових актів тощо) на підставі мотивованого подання керівника структурного підрозділу відповідного органу поліції та оголошується наказом по особовому складу.

Виплата надбавки проводиться на підставі наказу про її встановлення з дня, зазначеного в наказі, у разі відсутності дати - з дня підписання наказу (абз. 3).

Поліцейським, які отримують підвищені посадові оклади, надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції виплачується з урахуванням підвищених посадових окладів.

У разі несвоєчасного або неналежного виконання завдань, зниження результатів службової діяльності розмір установленої раніше надбавки за мотивованим поданням керівництва органу поліції може бути зменшено або надбавку взагалі скасовано, про що оголошується наказом.

Встановлення надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції, є дискреційним правом начальника, яке реалізується ним лише після отримання мотивованого подання керівника структурного підрозділу відповідного органу поліції.

Судом встановлено, що у Департаменту були відсутні законні підстави для нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції, оскільки до Департаменту мотивоване подання керівника структурного підрозділу Департаменту не надходило.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.03.2017 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення листопад 2015 року, суд зазначає наступне.

З врахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що позивач, як поліцейський, має право на нарахування та виплату індексації з 07.11.2015.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що індексація грошового забезпечення позивача повинна здійснюватися лише після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 782 «Про внесення зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення», якою абз. 5 п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, після слова військовослужбовців доповнено словом поліцейських, оскільки така індексація прямо передбачена положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Оскільки право на індексацію грошового забезпечення позивача, передбаченого Законами України «Про індексацію грошових доходів населення» і «Про Національну поліцію», порушено, воно підлягає відновленню в судовому порядку.

Таким чином, Департаментом захисту економіки Національної поліції України допущено протиправну бездіяльність щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 сум індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.03.2017.

З огляду на те, що відповідач не врахував та не перевірив наявність підстав визначених Законом №1282-ХІІ та Порядком № 1078 для виплати позивачу індексації грошового забезпечення, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Департаменту захисту економіки Національної поліції України допущено нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.03.2017 включно.

Разом з тим, позовна вимога позивача про встановлення для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) листопад 2015 року, є передчасною, а відтак задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги позивача про компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44 суд зазначає наступне.

Пункт 3 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України Про податок з доходів фізичних осіб.

Пункти 4 та 5 Порядку № 44 визначають, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

З огляду на викладене, вимоги позивача про проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 15.01.2004 № 44, підлягають задоволенню.

Позовна вимога позивача про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.03.2017 є передчасною та задоволенню не підлягає, так як суд не може надавати правову оцінку майбутньому та лише можливому порушенню прав позивача у цій частині.

Щодо позовних вимог про визнання бездіяльності Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (в особі ліквідаційної комісії) щодо виплати основних та додаткових видів грошового забезпечення протиправною; зобов`язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (в особі ліквідаційної комісії) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, а саме: доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 01.01.2011 по 06.11.2015; надбавку за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від розміру посадового окладу починаючи з 22.06.2011 по 06.11.2015; надбавку за специфічні умови проходження служби у розмірі 25% посадового окладу починаючи з 01.01.2011 по 06.11.2015; індексацію грошового забезпечення за період з січня 2009 по лютий 2009, з червня 2009 по серпень 2009, за листопад 2009, з січня 2010 по березень 2010, з лютого 2011 по квітень 2011, за період з серпня 2011 по вересень 2014 включно, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004; компенсацію втрат доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з січня 2009 по лютий 2009, з червня 2009 по серпень 2009, за листопад 2009, з січня 2010 по березень 2010, з лютого 2011 по квітень 2011, за період з серпня 2011 по вересень 2014 включно, за весь час затримки, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-XII (далі - Закон України №565-XII) міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Частиною першою статті 16 Закону України №565-XII передбачено, що особовий склад міліції складається з працівників, що проходять державну службу в підрозділах міліції, яким відповідно до чинного законодавства присвоєно спеціальні звання міліції.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України №565-XII порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 №114 (далі - Положення №114), встановлено, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов`язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов`язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Згідно з пунктом 12 Положення №114 особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ одержують грошове і речове забезпечення за нормами, встановленими законодавством.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України №565-XII форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №1294) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з абзацом 1 пункту 2 Постанови №1294 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

На виконання вказаної постанови № 1294 Міністерством внутрішніх справ України видано наказ від 31.12.2007 №499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», яким затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - Інструкція №499).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції №499 ця Інструкція визначає порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

У відповідності до підпункту 3.7.6 пункту 3.7 Інструкції № 499 службою в нічний час вважається виконання особами рядового і начальницького складу органів, підрозділів установ і навчальних закладів внутрішніх справ службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00. Особам, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в робочий час.

Суд зазначає, що пунктом 3 Постанови № 1294 затверджені, зокрема, додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 25 - 28, 33.

Так, додатком 26 Постанови № 1294 визначено розмір доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу.

При цьому, підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів міліції, а облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати.

Судом встановлено, що відомості щодо чергувань у нічний час у ліквідаційній комісії ГУ МВС України в Одеській області відсутні.

Доказів на пітвердження чергувань у нічний час позивачем також до суду не надано.

Таким чином, позивачем не доведено протиправної бездіяльності відповідача, тому у задоволенні позову у цій частині слід відмовити.

Щодо нарахування надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від розміру посадового окладу починаючи з 22.06.2011 по 06.11.2015 суд зазначає наступне.

Відповідно пунктів 2.8.1, 2.8.7 Інструкції №499 особам рядового і начальницького складу, які проходять службу в умовах режимних обмежень, виплачується надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації:

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», - 20 відсотків;

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», - 15 відсотків;

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно», - 10 відсотків.

Надбавка за службу в умовах режимних обмежень виплачується особі рядового чи начальницького складу з дня призначення на посаду, яку включено до номенклатури посад, що підлягають оформленню на допуск до державної таємниці, але не раніше дня оформлення допуску до державної таємниці.

Відповідно до листа ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області від 13.02.2024 № 14/1-С-24 розмір надбавки за службу в умовах режимних обмежень за період з 01.01.2011 по 06.11.2015 становить 15 % до посадового окладу.

Таким чином, права позивача щодо нарахування надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від розміру посадового окладу починаючи з 22.06.2011 по 06.11.2015 не порушені, а відтак заявлені позовні вимоги в цій частині позову задоволенню не підлягають.

Щодо нарахування надбавки за специфічні умови проходження служби у розмірі 25% посадового окладу починаючи з 01.01.2011 по 06.11.2015 суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 4 розділу II Порядку №260 надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції поліцейським виплачується в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ №499, якою встановлено порядок виплати грошового забезпечення на час спірних правовідносин, не передбачено такого виду надбавки.

Вказаною Інструкцією № 499 передбачено такий вид надбавки як надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби.

Таким чином, заявлені позовні вимоги в цій позову є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо нарахування індексації грошового забезпечення за період з січня 2009 по лютий 2009, з червня 2009 по серпень 2009, за листопад 2009, з січня 2010 по березень 2010, з лютого 2011 по квітень 2011, за період з серпня 2011 по вересень 2014 включно, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004 та компенсації втрат доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з січня 2009 по лютий 2009, з червня 2009 по серпень 2009, за листопад 2009, з січня 2010 по березень 2010, з лютого 2011 по квітень 2011, за період з серпня 2011 по вересень 2014 включно, за весь час затримки, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи за спірний період нарахування та виплата індексації проводилось у відповідності до вимог ПКМУ від 17.07.2003 № 1078, яким затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення у редакції ПКМУ від 11.07.2007 № 913 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення», про що зазначено у листі ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області від 13.02.2024 № 14/1-С-24.

Відповідно до довідки ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період проходження служби в ОВС індексацію грошового забезпечення нараховано та виплачено:

березень 2009 року 101,10 грн;

квітень 2009 року 117,58 грн;

травень 2009 року 83,50 грн;

вересень 2009 року 77,10 грн;

жовтень 2009 року 210,00 грн;

грудень 2009 року 227,56 грн;

квітень 2010 року 23,46 грн;

травень 2010 року 41,55 грн;

червень 2010 року 41,55 грн;

липень 2010 року 41,55 грн;

серпень 2010 року 41,74 грн;

вересень 2010 року 41,74 грн;

жовтень 2010 року 41,74 грн;

листопад 2010 року 42,63 грн;

грудень 2010 року 75,28 грн;

січень 2011 року 76,53 грн;

травень 2011 року 21,64 грн;

червень 2011 року 21,64 грн;

липень 2011 року 33,88 грн;

жовтень 2014 року 14,62 грн;

листопад 2014 року 49,64 грн;

грудень 2014 року 80,39 грн;

січень 2015 року 105,97 грн;

лютий 2015 року 144,94 грн;

березень 2015 року 187,57 грн;

квітень 2015 року 261,87 грн;

травень 2015 року 144,94 грн;

червень 2015 року - 144,94 грн;

липень 2015 року - 144,94 грн;

серпень 2015 року - 144,94 грн;

вересень 2015 року - 144,94 грн;

жовтень 2015 року - 144,94 грн;

листопад 2015 року - 144,94 грн.

З вказаної довідки вбачається, що індексація грошового забезпечення не нараховувалася та не виплачувалася з січня 2009 року по лютий 2009 року, з червня 2009 року по серпень 2009 року, за листопад 2009 року, з січня 2010 року по березень 2010 року, з лютого 2011 року по квітень 2011 року, за період з серпня 2011 року по вересень 2014 року включно.

Статтею 4 Закону №1282-XII передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (до 01.01.2016 року 101 відсоток).

Згідно з п. 1-1 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації,який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держкомстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Згідно з офіційними даними, що містяться на сайті Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) перевищував індекс інфляції 101 %: грудень 2008 р. - 102,1%, січень 2009 р. - 102,9%, лютий 2009 р. - 101,5%, березень 2009 р. 101,4%, червень 2009 р. 101,1%, листопад 2009 р. 101,1%, січень 2010 р. -101,8%, лютий 2010 р. - 101,9%, серпень 2010р. 101,2%, вересень 2010р. 102,9%, березень 2011 р. - 101,4%, квітень 2011 р. - 101,3%, березень 2014 р. - 102,2 %, квітень2014 р. -103,3%, травень 2014 р. -103,8%, вересень 2014р. - 102,9%, жовтень 2014 р. -102,4%, листопад 2014 р. - 101,9%, грудень 2014 р. -103%, січень 2015 р. -103,1%, лютий 2015 р. - 105,3%,березень 2015 р. - 118,5%, квітень 2015 р. - 114,0%, травень 2015 р. - 102,2%, вересень 2015 р. - 102,3%, листопад 2015 р. -102%.

Суд встановив, що з серпня 2011 року по грудень 2011 року, у 2012 році та у 2013 році величина індексу споживчих цін не перевищила поріг індексації 101 відсоток.

Таким чином, індексація грошового забезпечення підлягає нарахуванню та виплаті за період з 01.02.2009 по 28.02.2009, з 01.08.2009 по 31.08.2009, з 01.01.2010 по 31.01.2010, з 01.03.2010 по 31.03.2010, з 01.05.2014 по 31.07.2014.

З врахуванням вищевикладених приписів Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 вимоги позивача про проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб підлягають задоволенню.

Позовна вимога позивача про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення є передчасною та задоволенню не підлягає, так як суд не може надавати правову оцінку майбутньому та лише можливому порушенню прав позивача у цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч. 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір».

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Національної поліції України, Головного управління Міністерства внутрішніх справи України в Одеській області (ліквідаційної комісії), Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані 30 днів щорічної відпустки та 15 днів додаткової відпустки, індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 30.11.2017.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області (65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 15-А, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію за невикористані 30 днів щорічної відпустки та 15 днів додаткової відпустки, індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2017 по 30.11.2017, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.03.2017.

Зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.03.2017, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (ліквідаційної комісії) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.02.2009 по 28.02.2009, з 01.08.2009 по 31.08.2009, з 01.01.2010 по 31.01.2010, з 01.03.2010 по 31.03.2010, з 01.05.2014 по 31.07.2014.

Зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (ліквідаційну комісію) (65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 12, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.02.2009 по 28.02.2009, з 01.08.2009 по 31.08.2009, з 01.01.2010 по 31.01.2010, з 01.03.2010 по 31.03.2010, з 01.05.2014 по 31.07.2014, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний