Справа № 522/3813/25-Е
Суддя: Донцов Д. Ю.
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №522/3813/25-Е
Провадження №2-а/522/202/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Смокової А.В.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третьої особи: Приморський відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Представника позивача ОСОБА_1 адвокат Сластнікова Г.О. за допомогою електронної системи «Електронний суд», 27.02.2025 р. звернулась до Приморського районного суду м.Одеси із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третьої особи: Приморський відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, а саме постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.07.2024 №С/16634 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.03.2025 р. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2025 р. поновлено позивачу ОСОБА_1 пропущений строк для звернення з позовом до суду. Прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04 лютого 2025 ОСОБА_1 прийшло повідомлення про блокування його карткових рахунків, в якому було зазначено, що для зняття обмежень в користуванні картками він має з`явитися до державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Позивач працює в КП «ЖКС Порто-Франківський» Одеської міської ради слюсарем-сантехніком, проте фактично виконує кровельні роботи після пошкоджень будівель, завданих, ворожими обстрілами. Враховуючи специфіку роботи, позивач не зміг одразу з`явитися до державного виконавця з метою вирішення приватних проблем. Тому звернувся до Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 17.02.2025. Державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомив позивача про те, що на його карткові рахунки накладено арешт на підставі Постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.07.2024 №С/16634 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП. Позивач був вкрай здивований, адже, ніякого адміністративного правопорушення він не вчиняв, своєчасно оновлював анкетні дані у військово-облікових документах, ніяких повісток про виклик до ТЦК та СП не отримував, тобто, правил військового обліку не порушував. На вимогу позивача державний виконавець видав йому копію Постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.07.2024 №С/16634 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП. Позивача вважає, що в його діях відсутній склад та подія адміністратвиного правопорушення, тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Позивач не допустив будь-якого порушення, про яке вказано у постанові, оскільки відповідно до частини 10 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. За таких умов, строк уточнення військовозобов`язаними своїх персональних даних через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки спливає 16 липня 2024 року, що свідчить про те, що позивач виконав вимоги законодавця

10.04.2025 р. представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, відповідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування чого зазначено, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. ІНФОРМАЦІЯ_5 є неналежним відповідачем. Позивач визначає як відповідача ІНФОРМАЦІЯ_6 , при цьому упускає той факт, що ІНФОРМАЦІЯ_6 не приймало жодної участі під час складання протоколу та винесення постанови ІНФОРМАЦІЯ_7 та у ІНФОРМАЦІЯ_6 фактично відсутні повноваження щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП України. Відповідно до п. 79 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, посадовими особами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також зіпсуттям або недбалим зберіганням військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними та резервістами, які перебувають у запасі СБУ, розвідувальних органів). Враховуючи викладене, ІНФОРМАЦІЯ_6 не є належним відповідачем у цій справі, оскільки між позивачем та ІНФОРМАЦІЯ_6 відсутній спір. Позивач не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_6 з клопотанням/вимогою здійснити певні дії та не отримував відмову у здійсненні таких дій.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Стороною позивача подано заяви про розгляд справи без участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою №с/16634 від 22 липня 2024 р. тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 підполковник ОСОБА_3 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 гривень.

Відповідно до п. 79 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, посадовими особами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також зіпсуттям або недбалим зберіганням військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними та резервістами, які перебувають у запасі СБУ, розвідувальних органів).

Згідно з ст. 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Щодо обставин, на які позивач посилається, як на підставу скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, то ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У той же час, Великою Палатою Верховного Суду у п. 47 постанови від 25.06.20 у справі № 520/2261/19 зроблено висновок, що обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 02.10.2024 у справі № 120/12494/23 зазначив, що судовий розгляд відповідно до положень КАС України охоплює собою більшість гарантій учасників публічно-правових відносин, зокрема, в аспекті змагальності, рівності та офіційного з`ясування обставин справи, а тому формальні недоліки фіксації правопорушення, за загальним правилом, не можуть бути підставою для скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень та звільнення правопорушника від відповідальності, передбаченої законом та спрямованої на захист важливого суспільного інтересу, а тому формальні недоліки під час фіксації правопорушення, за загальним правилом, не можуть бути підставою для скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень та звільнення правопорушника від відповідальності, передбаченої законом та спрямованої на захист важливого суспільного інтересу.

Згідно з ст. 283 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Оскаржувана постанова містить всі обов`язкові реквізити, розмір штрафу відповідає санкції статті.

Постанову складено т.в.о. начальником ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 .

Представник позивача звернувся з вимогами до ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не приймав жодної участі під час складання протоколу та винесення постанови ІНФОРМАЦІЯ_7 . ІНФОРМАЦІЯ_6 фактично відсутні повноваження щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП України.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Представником відповідача було подано до суду відзив з обґрунтуванням щодо звернення представником позивача із адміністративного позову до неналежного відповідача. Представник позивача отримавши відзив на позовну заяву не скористалась правом звернення до суду із клопотанням про заміну відповідача або залучення співвідповідача.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до висновку викладених в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №742/2298/17 від 17.09.2020, належним відповідачем у справах про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення є орган який таке стягнення застосував. Верховний Суд підкреслив, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

З дослідженої постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_8 складено оскаржувану постанову, а отже саме зазначений орган є належним відповідачем по справі. Позивач та його представник отримавши відзив на позовну заяву, не скористалися правом звернення до суду із клопотанням про залучення належного відповідача або співвідповідача.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 242-246, 262, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третьої особи: Приморський відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 02.07.2025 року.

Суддя: Донцов Д.Ю.