Справа № 990/171/25
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року

м. Київ

справа №990/171/25

адміністративне провадження № П/990/171/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Ханової Р. Ф.

суддів: Бившевої Л.І., Гончарової І. А., Олендера І. Я., Юрченко В.П.

за участю:

секретаря судового засідання - Пугач Д.С.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Леошко Д.Д. в порядку самопредставництва

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення,-

УСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

1. ОСОБА_1 (далі також - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до Верховного Суду з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі також - відповідач, Комісія), у якому просила визнати протиправними та скасувати підпункти 1, 2, 4 резолютивної частини рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №56/зп-25 від 19 березня 2025 року «Про визначення загальних результатів першого етапу кваліфікаційного оцінювання «Складання кваліфікаційного іспиту» та допуск до другого етапу «Дослідження досьє та проведення співбесіди» кандидатів на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних господарських судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами)» стосовно ОСОБА_1 , що визначено в Додатках до цього рішення, зокрема:

- пункт 91 додатку № 1 в частині затвердження декодованих результатів практичного завдання, виконаного 26 та 27 лютого 2025 року кандидатами на посади суддів апеляційних господарських судів у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами);

- пункт 145 додатку № 2 в частині затвердження загальних результатів першого етапу «Складання кваліфікаційного іспиту» кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних господарських судів у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами);

- пункт 68 додатку № 4 в частині відмови в допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди», та визнання такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя в апеляційних господарських судах, припинення участі у кваліфікаційному оцінюванні та оголошеному рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах 72 кандидатів на посади суддів.?

2. Також позивачка просить Суд зобов`язати Комісію поновити участь ОСОБА_1 у конкурсі на посаду судді апеляційного суду на зайняття вакантних посад суддів апеляційних господарських судів, оголошеного рішенням Комісії № 94/зп-23 (зі змінами) від 14 вересня 2023 року, зі стадії перевірки практичних завдань (індивідуальні коди кандидата « 004507» та « 0053025») з урахуванням висновків суду у справі за цим позовом та встановленням результатів практичних завдань (індивідуальні коди кандидата « 0044507» та « 0053025») на рівні не менше прохідного балу, що становить 56,25 за одне практичне завдання.

3. Відповідно до частин першої та другої статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України правила цієї статті поширюються, зокрема, на розгляд адміністративних справ щодо законності актів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

4. Зазначена категорія справ, розглядається у порядку спрощеного позовного провадження Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду не менше ніж з п`яти суддів.

5. Верховний Суд ухвалою від 17 квітня 2025 року відкрив провадження в цій справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Окрім того, цією ухвалою Суд витребував у Вищої кваліфікаційної комісії суддів України докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, в тому числі належним чином завірені копії виконаних ОСОБА_1 модельних судових рішень за індивідуальним кодом учасника - 0044507, де кількість балів - 62,5, та за індивідуальним кодом учасника - 0053025, де кількість балів - 44,5, а також екзаменаційні відомості оцінювання практичного завдання виконаного позивачкою.

6. 05 травня 2025 року від відповідача на адресу Верховного Суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому Комісія просить Суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

7. 19 травня 2025 року представником відповідача подано до суду додаткові докази у справі, яким присвоєно гриф «Для службового користування».

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8. Указом Президента України «Про призначення суддів» №410/2016 від 24 вересня 2016 року ОСОБА_1 призначено на посаду судді Гребінківського районного суду Полтавської області строком на п`ять років.

9. 24 вересня 2021 року у ОСОБА_1 припинилися повноваження судді у зв`язку з закінченням п`ятирічного терміну перебування на посаді. На момент звернення до суду з цим позовом позивачка не здійснювала правосуддя.

10. Рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) оголошено конкурс на зайняття 550 вакантних посад суддів в апеляційних судах, з яких в апеляційних судах із розгляду господарських справ - 58.

11. 30 грудня 2023 року позивачка звернулася до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України із заявою про участь в конкурсі на посаду судді апеляційного суду на зайняття вакантних посад суддів апеляційних господарських судів, оголошеного рішенням Комісії № 94/зп-23 від 14 вересня 2023 року, у подальшому набула правового статусу кандидата на зайняття вакантних посад суддів апеляційних судів (господарська спеціалізація).

12. Рішенням Комісії від 19 червня 2024 року № 184/зп-24 (з урахуванням рішень Комісії від 31 липня 2024 року № 285/ас-24 та від 09 грудня 2024 року № 316/ас-24) призначено кваліфікаційне оцінювання в межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних господарських судах. Цим рішенням також встановлено черговість етапів кваліфікаційного оцінювання: перший - складання кваліфікаційного іспиту; другий - дослідження досьє та проведення співбесіди.

13. Рішенням Комісії від 21 серпня 2024 року № 260/зп-24 затверджено тип 2 практичного завдання для виконання кандидатами на зайняття 550 вакантних посад суддів в апеляційних судах під час кваліфікаційного іспиту в межах конкурсу.

14. Рішенням Комісії від 11 вересня 2024 року № 270/зп-24 (зі змінами) та від 09 грудня 2024 року № 316/ас-24 призначено кваліфікаційний іспит у межах конкурсу та визначено черговість етапів його проведення: перший - тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації відповідного суду; другий - тестування когнітивних здібностей; третій - виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду.

15. Рішенням Комісії від 23 жовтня 2024 року № 335/зп-24 затверджено кодовані та декодовані результати тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації апеляційного господарського суду. До тестування когнітивних здібностей допущено 134 кандидати, які успішно пройшли перший етап кваліфікаційного іспиту. Відповідно до вказаного рішення ОСОБА_1 за результатами тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації апеляційного господарського суду набрала 150 балів.

16. Рішенням Комісії від 22 січня 2025 року № 18/зп-25 затверджено кодовані та декодовані результати тестування когнітивних здібностей, складеного кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних господарських судах. До виконання практичного завдання зі спеціалізації апеляційного господарського суду допущено 98 кандидатів, які успішно пройшли другий етап кваліфікаційного іспиту. Цим рішенням також визначено особливості виконання практичного завдання кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних господарських судах. Відповідно до вказаного рішення ОСОБА_1 за результатами тестування когнітивних здібностей набрала 45.9 балів.

17. Вказані етапи іспиту ОСОБА_1 пройшла успішно.

18. Згідно з графіком, визначеним рішенням Комісії від 22 січня 2025 року № 18/зп-25, 26 та 27 лютого 2025 року проведено третій етап кваліфікаційного іспиту - виконання практичного завдання зі спеціалізації апеляційного господарського суду.

19. Позивачка брала участь в етапі кваліфікаційного іспиту - виконання практичного завдання з господарської спеціалізації у процедурі кваліфікаційного оцінювання у межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів апеляційних судів - 27 лютого 2025 року.

20. Рішенням Комісії від 19 березня 2025 року № 52/зп-25 затверджено кодовані результати практичного завдання, виконаного кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних господарських судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами).

21. Рішенням Комісії від 19 березня 2025 року № 56/зп-25 затверджено декодовані результати практичного завдання, виконаного 26 та 27 лютого 2025 року кандидатами на посади суддів апеляційних господарських судів у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами).

22. Відповідно до зазначеного рішення ОСОБА_1 відмовлено в допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди», визнано такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя в апеляційних господарських судах та припинено її участь у кваліфікаційному оцінюванні та оголошеному рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах.

23. Підставою такого висновку слугувало те, що ОСОБА_1 за результатами виконання практичних робіт отримала такі бали:

1) перше модельне судове рішення, індивідуальний код учасника - 0044507, кількість балів - 62,5;

2) друге модельне судове рішення, індивідуальний код учасника - 0053025, кількість балів - 44,5.

24. Вважаючи рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №56/зп-25 від 19 березня 2025 року стосовно ОСОБА_1 протиправним і таким, що підлягає скасуванню, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

25. Зі змісту адміністративного позову вбачається, що ОСОБА_1 фактично не погоджується з оцінками виставленими їй Комісією за результатами перевірки практичного завдання з господарської спеціалізації у процедурі кваліфікаційного оцінювання у межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів апеляційних судів.

26. З метою обґрунтування своїх вимог позивачка цитуючи норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки Європейського суду з прав людини, вказує на те, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, ухвалюючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за цих обставин.

27. Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

28. На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у визначених законом межах, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

29. У цьому випадку дискреція Комісії у процесі визначення балів за виконання модельних судових рішень врегульована шляхом прийняття Положення та Методичних вказівок, яких Комісія,оцінюючи модельні судові рішення, повинна дотримуватись.

30. Методичні вказівки з оцінювання практичного завдання з господарської спеціалізації, виконаного кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних господарських судах у межах конкурсу, затверджено рішенням Комісії від 17 липня 2024 року № 228/зп-24. Відповідно до методичних вказівок максимально можливий бал за кожне модельне судове рішення становить 75 балів.

31. Позивачці залишилася незрозумілою примітка до Методичних вказівок, де зазначено: «Залежно від обставин справи, викладених в описовій частині постанови суду апеляційної інстанції, та виду судового рішення (про залишення оскарженого рішення без змін, його зміну чи скасування) Вища кваліфікаційна комісія суддів України може відступити від наведеної у Методичних вказівках структури та кількості виставлених балів за одним чи кількома елементами оцінювання, але не більше як на 10 %. У такому разі Вища кваліфікаційна комісія суддів України не може виходити за межі загальної кількості балів (75)».

32. Умова застосування Комісією виду дискреції в 10 % «залежно від обставин справи» - є досить широкою та неоднозначною в тлумаченні, а отже такий підхід Комісії до оцінювання практичних робіт також не відповідає критеріям «якості закону», «доступності», «передбачуваності», «зрозумілості», тобто порушує принципи юридичної визначеності та належного врядування, а за умов правовідносин органів державної влади з особою має тлумачитись на користь особи.

33. Власне, дискреція Комісії в 10% «залежно від обставин справи» - це метод оцінювання, при вибірковому застосуванні та без належного обґрунтування якого в окремих учасників конкурсу з`являються суттєві переваги щодо інших учасників конкурсу, а отже такий вид дискреції є неправомірним через непередбачення Комісією чітких правил щодо її застосування, а цим самим незабезпечення дотримання рівності учасників конкурсу.

34. Позивачка вказує на те, що вимога щодо «якості закону» та обов`язок суду застосувати найбільш сприятливий для особи спосіб тлумачення закону, який не відповідає визначеним критеріям якості закону, ґрунтуються передусім на положеннях частини першої статті 57 Конституції України, яка встановлює, що «кожному гарантується право знати свої права і обов`язки». Із цієї конституційної норми відомо те, що у випадку встановлення судом того факту, що закон сформульований у спосіб, який не дозволяє особі знати свої права і обов`язки, застосування (тлумачення) такого закону повинно відбуватися судом на користь особи, яку позбавили (звузили) на підставі цього закону певного права або встановили (розширили) для неї нові обов`язки.

35. Цитуючи висновки Конституційного Суду України позивачка вказує на те, що принцип правової визначеності не виключає визнання за органом державної влади певних дискреційних повноважень у прийнятті рішень, однак у такому випадку має існувати механізм запобігання зловживанню ними. Цей механізм повинен забезпечувати, з одного боку, захист особи від свавільного втручання органів державної влади у її права і свободи, а з другого - наявність можливості в особи передбачати дії цих органів.

36. Стосовно оскаржуваних дій Комісії в частині оцінювання практичних робіт, позивачка, зіславшись на статтю 19 Конституції України, вказує на те, що однією з гарантій дотримання органами державної влади вимог визначених цією статтею є впровадження ним таких процедур та правил, які надавали б зацікавленій особі можливість перебачити наслідки своїх дій та мінімізували ризик помилок при застосуванні таких процедур.

37. Рішенням Комісії від 19 червня 2024 року № 185/зп-24 затверджено Положення про порядок складання кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів (зі змінами, далі - Положення), яке визначає організаційно-правові засади підготовки та проведення кваліфікаційного іспиту, форму та зміст тестувань, практичних завдань, методику оцінювання результатів іспиту під час добору на посаду судді місцевого суду, кваліфікаційного оцінювання та у зв`язку з наміром судді бути переведеним до іншого місцевого суду, а також засади формування рейтингу і резерву кандидатів на посаду судді місцевого суду.

38. У підпункті 6.3.1 пункту 6.3 пункту 6 Положення вказується, що член Комісії - доповідач при підготовці до розгляду питання про затвердження кодованих результатів виконаних практичних завдань, досліджує оцінки членів екзаменаційної комісії лише на предмет суттєвих розбіжностей в оцінках однієї роботи.

39. Про відповідність виставлених членами екзаменаційної комісії балів Методичним вказівкам взагалі не йдеться, тобто член комісії - доповідач при підготовці до розгляду питання про затвердження кодованих результатів виконаних практичних завдань, не досліджує оцінки членів екзаменаційної комісії на предмет відповідності виставлених балів Методичним рекомендаціям.

40. Останнє речення цього підпункту викладено так: «Екзаменаційна комісія при оцінюванні роботи керується не «математичними», а змістовими міркуваннями щодо відповідної роботи».

41. Проте, як вказує позивачка, зі змісту Рішення № 1 та Рішення № 2 стає зрозуміло, що фактично Комісія керувалася «математичними», а не «змістовним міркуванням», оцінюючи практичні роботи.

42. Такий підхід не відповідає критерію «якості закону» та взагалі не був застосований Комісією в процесі оцінювання практичних робіт Позивачки, як і Положення в частині затвердження кодованих результатів іспиту, яке містить прогалини, що породжують невизначеності та неоднозначності, тобто не відповідають Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

43. Учасник визнається таким, що не склав етап іспиту, зокрема у разі: набрання менше 75 відсотків від максимально можливого бала за виконання практичного завдання з відповідної спеціалізації суду (підпункт 6.3.4 пункту 6 Положення).

44. Отже, рішення Комісії з питання припинення участі кандидата в кваліфікаційному іспиті та визнання його таким, що не склав іспит, має містити мотиви цього рішення і відповідати вимогам, які висуваються до рішень суб`єктів владних повноважень.

45. Таке рішення є несприятливим для особи, а тому має бути чітким, зрозумілим та не допускати його неоднозначного розуміння, сприйняття чи тлумачення.

46. ОСОБА_1 наголошує на тому, що предметом виконання практичного завдання Комісія визначила складання фрагменту мотивувальної частини рішення господарського суду апеляційної інстанції та резолютивної частини рішення суду апеляційної інстанції, тому єдиною належною нормою права, котра визначає критерії правильності виконання цього практичного завдання є положення статті 282 Господарського процесуального кодексу України, в якій зазначено з чого складається постанова суду апеляційної інстанції.

47. На думку позивачки, будь-які прийняті Комісією підзаконні нормативно-правові акти (у тому числі і розроблені на подальший розвиток положень частини п`ятої статті 83 Закону, де вказано, що порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України) не можуть бути застосовані у частині, що суперечить приписам статті 282 Господарського процесуального кодексу України.

48. Позивачка вказує на те, що виконані нею практичні завдання у дійсності повністю відповідають вимогам статті 282 Господарського процесуального кодексу України та правилам Методичних вказівок, але протиправно та абсолютно невмотивовано були оцінені Комісією на рівні показників, відображених у додатках до спірного рішення.

49. При цьому, позивачка звертає увагу суду на те, що і зміст статті 282 Господарського процесуального кодексу України, як і зміст Методичних вказівок свідчить про висунення до кандидата вимоги не з приводу суто технічного відтворення у практичному завданні тексту відповідного рішення Верховного Суду, а демонстрації осмислення суті правових позицій Верховного Суду у співвідношенні із тлумаченням змісту належних норм права та оцінкою установлених і неоспорених обставин справи.

50. ОСОБА_1 наголошує на тому, що нею в обох практичних модельних судових рішеннях було застосовано правові позиції Верховного Суду (хоча їх не було в матеріалах для користування), чітко та послідовно дотримано процесуальні правила викладення судового рішення відповідно до вимог статті 282 Господарського процесуального кодексу України, Методичних вказівок та Положення. Відсутність підстав для зниження балів на підставі орфографічних помилок спростовується державним сертифікатом про володіння державною мовою (другий ступень).

51. Позивачка акцентує увагу на тому, що перше модельне практичне завдання було виконано у повній відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, чітко та послідовно застосовано правові позиції Верховного Суду, наведено аргументи щодо кожного доводу та заперечень сторін, проте чому Комісія оцінила цю роботу лише на « 62,5» бали їй незрозуміло.

52. Щодо виконання другого практичного завдання, ОСОБА_1 звернула увагу на те, що допустила процесуальну помилку щодо розподілу судових витрат (стягнула з відповідача), оскільки це було друге рішення, вже відчувалася втома, виснаження (підвальне приміщення, відсутність повітря, харчування та відпочинку близько 8 годин, враховуючи час, необхідний для реєстрації та роз`яснення виконання практичного завдання), а також в резолютивній частині через брак часу (комп`ютер вимкнувся при коригуванні мотивувальної частини постанови) не встигла виправити «ухвалити нове рішення» на «закрити провадження у справі», проте у мотивувальній частині, як вважає позивачка, чітко та послідовно викладено висновки стосовно закриття провадження у справі.

53. Незважаючи на те, що ОСОБА_1 не встигла відкоригувати резолютивну частину другого практичного завдання відповідно до висновків мотивувальної частини, на думку позивачки, обидві постанови відповідають вимогам підпунктів 2.9.1-2.9.6 підпункту 2.9 пункту 2 Положення, затвердженого Комісією, та вказують на її уміння: критично мислити та правильно оцінювати фактичні обставини справи; мотивувати свою позицію; застосовувати джерела права, що релевантні до спірних правовідносин; вирішувати правову проблему; лаконічно викладати свою позицію; дотримуватись норм мовних засобів офіційно-ділового стилю.

54. Різниця в майже 20 балів при оцінці Комісією практичних робіт, виконаних однією особою, у сторонньої розсудливої людини викликає обґрунтований сумнів.

55. Позивачка вказує на те, що не розуміє, які недоліки містили виконані практичні роботи та на підставі чого (яких критеріїв / Методик / Положення) за перше модельне судове рішення Комісією було знято 13,5 бала, а за друге модельне судове рішення знято 30,5 бала, адже практичні роботи виконані у повному обсязі, містять усі необхідні елементи мотивувальної та резолютивної частин згідно статтею 282 Господарського процесуального кодексу України, відповідають правилам Методичних вказівок та Положення, містять правові висновки Верховного Суду, що підлягали застосуванню у модельних справах, а отже такі роботи не можуть бути оцінені нижче за мінімальний бал 56,25, адже протилежне тлумачення суті, змісту та характеру кваліфікаційного оцінювання як способу встановлення придатності особи до виконання функцій судді за критерієм професійної майстерності призводить до абсолютно безмежної дискреції Комісії.

56. У цьому випадку в процесі оцінювання практичних робіт відсутнє документальне фіксування відповідачем результатів відповідно до розроблених Комісією ж Методичних вказівок та Положення, що породжує обґрунтований сумнів у об`єктивності відповідача під час оцінювання практичних робіт позивачки.

57. Позивачка ОСОБА_1 наголошує на тому, що у процесі визначення її такою, що не пройшла належним чином етап «Виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду», в результаті чого позивачка не склала кваліфікаційний іспит і її участь у Конкурсі визнано Комісією припиненою, власне Комісія не дотримала виконання Закону щодо належного мотивування оспорюваного рішення, а також критеріїв оцінювання, що прийнято самою ж Комісією та втілено в Положенні та Методичних вказівках.

58. Цим самим Комісія, на думку позивачки, порушила основоположний принцип верховенства права, який включає в себе принципи юридичної визначеності й легітимних очікувань, оскільки наслідки оцінювання Комісією практичних завдань, на відміну від завдань, де оцінювання проводилось не членами Комісії, а комп`ютерною програмою, є вкрай незрозумілими для позивачки, як особи, на кого воно поширювалось, адже обов`язковою умовою за наявності якої певне сподівання особи набуває легітимного очікування є те, що таке очікування має належне правове підґрунтя, тобто наявне достатнє джерело для відповідного очікування.

59. Виключно арифметичний / математичний метод, застосований членами Комісії, без належного мотивування такого оцінювання згідно із затвердженими Комісією Методичними вказівками та Положенням порушує «доступність», «передбачуваність» та «зрозумілість» Закону Комісією при його застосуванні, а також не виключає ризик суперечливого тлумачення.

60. Додатково позивачка вказує на порушення комісією частини четвертої статті 84 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо прозорості та публічності у розгляді питання про кваліфікаційне оцінювання судді.

61. Оприлюднення лише кількості балів ставить під обґрунтований сумнів ухвалені Комісією рішення, їх неоднозначне розуміння, сприйняття та суперечливе тлумачення, а також допускає у сторонньої розсудливої людини висновки про порушення рівності та однакового підходу до всіх кандидатів, не узгоджується із принципом належного врядування Комісії як органу, який здійснює відбір суддів, що відповідно до високих задекларованих стандартів Європейського Союзу у нинішніх умовах гострої актуальності в контексті політичної мети України щодо вступу до Європейського Союзу вимагає повної прозорості щодо таких процесів, як-от: забезпечення дотримання інтересів кожного з окремих суддів / кандидатів, які беруть участь у цьому відборі та щодо наявних процедур для самовідводу за наявності реального чи потенційного конфлікту інтересів із будь-ким, хто бере участь у процедурі відбору, а також стосовно процедури проведення відповідних відборів, що в свою чергу порушує принцип верховенства права відповідно до європейських стандартів, який задекларовано у преамбулі Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

62. У відзиві на адміністративний позов Комісія вказує на те, що доводи позивачки є необґрунтованими з огляду на наступне.

63. Положення частини п`ятої статті 74 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у взаємозв`язку з підпунктом 6.3.3 пункту 6.3 розділу 6 Положення та рішенням Комісії від 22 січня 2025 року № 19/зп-25 визначають умови, за яких кандидат на посаду судді визнається таким, що успішно склав етап кваліфікаційного іспиту (виконання практичного завдання), а саме набрання учасником іспиту 75 відсотків максимально можливого бала (від максимально можливого 150), або 112,5 бала.

64. Відповідно до оскаржуваного рішення Комісії від 19 березня 2025 року №56/зп-25 ОСОБА_1 за результатами оцінювання першого судового рішення (код кандидата 0044507) отримала 62,5 бала, а за результатами другого (код кандидата 0053025) - 44,5 бала, що у сумі становить 107 балів та є нижчим за прохідний бал, менше 75 відсотків від максимально можливого бала за виконання практичного завдання з відповідної спеціалізації суду.

65. Вказані обставини є підставою для визначення позивачки такою, що не склала кваліфікаційний іспит, що породжує юридичні підстави для відмови у допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання та непідтвердження здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді.

66. Відтак Комісія рішенням від 19 березня 2025 № 56/зп-24 затвердила загальні результати першого етапу «Складання кваліфікаційного іспиту» кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних господарських судів, зокрема ОСОБА_1 , яка не склала відповідний етап кваліфікаційного оцінювання, відмовила позивачці в допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди», визнала позивачку такою, що не підтвердила здатність здійснювати правосуддя в апеляційному господарському суді та припинила її участь у кваліфікаційному оцінюванні та оголошеному рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах.

67. Відповідач звернув увагу на те, що оскаржувані рішення Комісії містять в собі всі необхідні елементи та мотивовані наявністю фактичних обставин (опис процедури, в якій брала участь позивачка, перелік основних рішень, які мають значення для проведення конкурсу, нормативно-правове регулювання та іншу інформацію), результат яких породжує юридичні підстави для ухвалення таких рішень, а відтак доводи ОСОБА_1 щодо немотивованості оскаржуваних рішень Комісії та її безпідставно припиненої участі в конкурсі є необґрунтованими.

68. Окрім того, Комісія зауважує, що згідно з частиною третьою статті 88 Закону рішення Комісії, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене та скасоване виключно з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

69. Обумовлених підстав, визначених частиною третьою статті 88 Закону, для оскарження рішення Комісії від 19 березня 2025 року № 56/зп-25 в частині затвердження результатів виконаного ОСОБА_1 практичного завдання та результатів складеного нею іспиту немає.

70. Разом з тим, як вказує відповідач, ОСОБА_1 у позовній заяві неодноразово із використанням різних за змістом, але подібних за характером аргументів, акцентує увагу на незгоді з балами, виставленими екзаменаційною комісією за результатами перевірки її практичного завдання.

71. Проте незгода позивачки з отриманими балами за виконане нею в рамках конкурсу практичне завдання не може свідчити про протиправність дій та рішень Комісії під час оцінювання її роботи, оскільки викладені ОСОБА_1 аргументи зводяться виключно до самооцінювання перевірки власних робіт.

72. Водночас фіксація та відображення у будь-якій формі (зокрема і в екзаменаційній відомості) міркувань чи висновків членів екзаменаційної комісії, що проводили перевірку практичного завдання, щодо окремих показників та елементів, яким не відповідало виконане кандидатом завдання, не передбачено положеннями чинного законодавства, якими встановлено як порядок кваліфікаційного іспиту, так і його методику.

73. Представник Комісії наголошує на тому, що затверджені Комісією методичні вказівки з оцінювання практичного завдання спрямовані (звернені) до екзаменаційної комісії, визначеної для перевірки таких робіт, оскільки безпосередньо вона здійснює перевірку робіт, яка власне полягає у встановленні відповідності змісту виконаного учасником практичного завдання показникам (методичним вказівкам) з оцінювання цього завдання. Зазначені методичні вказівки слугують інструментом для забезпечення єдиного підходу до оцінювання, що забезпечує об`єктивний та уніфікований підхід до оцінювання всіх робіт кандидатів.

74. Відповідач зауважує, що процедура добору кандидатів на посаду судді проводиться винятково на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які визначені положеннями Закону, й винятково уповноваженим суб`єктом - Комісією.

75. За своєю правовою природою повноваження Комісії стосовно проведення кваліфікаційного іспиту під час кваліфікаційного оцінювання в межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах та визначення його результатів є дискреційними та належать до її виключної компетенції як уповноваженого органу, який на постійній основі діє у системі судоустрою України.

76. Таким чином, жоден інший суб`єкт чи орган, у тому числі й суд, не може втручатися у здійснення суб`єктом владних повноважень своєї компетенції, зокрема компетенції Комісії у процесі затвердження результатів практичного завдання та кваліфікаційного іспиту у ході проведення процедури конкурсу, а також перебирати на себе його повноваження.

77. Відповідно, лише Комісія наділена повноваженнями й адміністративним розсудом щодо проведення кваліфікаційного оцінювання і визначення результатів такого оцінювання відносно осіб, які виявили намір брати участь у конкурсі на зайняття вакантних посад суддів апеляційних судів, і лише Комісія має право ухвалювати відповідні рішення у підсумку такого оцінювання. Суд не має права зобов`язувати суб`єкта владних повноважень вчиняти дію, яку згідно із законом останній здійснює «на свій розсуд», не може вказувати, яке конкретно рішення (дії) необхідно ухвалювати (вчиняти) суб`єкту владних повноважень.

78. Відповідач вважає за необхідне звернути увагу суду, що саме Вища кваліфікаційна комісія суддів України виконує делеговане державою повноваження щодо проведення конкурсу на зайняття вакантних посад суддів апеляційних судів та формування суддівського корпусу з числа осіб, які за своїми особистими та моральними якостями здатні здійснювати правосуддя на професійній основі. Тому, виключно дискреційним повноваженням Комісії є оцінювання виконаного кандидатом практичного завдання та, як наслідок, визнання особи такою, що не склала кваліфікаційний іспит незалежно від його етапу.

79. Узагальнуючи, Комісія наголошує на тому, що конкурсна процедура та процедура кваліфікаційного оцінювання стосовно Позивача була проведена в порядку та відповідно до вимог чинного законодавства України, дії Комісії були повністю регламентовані нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та нормативними актами, прийнятими Комісією на основі положень Закону, будь-які порушення прав, свобод чи законних інтересів позивачки як учасника процедури конкурсу та кваліфікаційного оцінювання відсутні, оскаржувані рішення Комісії містять правові підстави та мотиви їх ухвалення.

IV. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ОЦІНКА СУДУ

80. Відповідно до частини другої статті 128 Конституції України призначення на посаду судді здійснюється за конкурсом, крім випадків, визначених законом.

81. Згідно з частиною першою статті 79 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (в редакції чинній станом на 14 вересня 2023 року) конкурс на зайняття вакантної посади судді апеляційного суду проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України відповідно до Закону та положення про проведення конкурсу.

82. Частиною третьою статті 79 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції чинній станом на 14 вересня 2023 року) передбачено, що для проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює рішення про його оголошення, розміщує відповідну інформацію на своєму офіційному веб-сайті і веб-порталі судової влади та публікує її у визначених нею друкованих засобах масової інформації не пізніш як за місяць до дня проведення конкурсу.

83. На виконання зазначених вище положень Закону Вища кваліфікаційна комісія суддів України рішенням від 14 вересня 2023 року №94/зп-23 оголосила конкурс на зайняття 532 вакантних посад суддів в апеляційних судах згідно з додатком та встановила строк подання документів для участі у Конкурсі - з 15 грудня 2023 року до 31 грудня 2023 року (включно).

84. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедур суддівської кар`єри» від 9 грудня 2023 року № 3511-IX внесено зміни до Закону України «Про судоустрій та статус суддів», зокрема викладено в новій редакції Розділ IV «Порядок зайняття посади судді» та доповнено пунктами 57-61 розділ XII «Прикінцеві та перехідні положення». Вказаний Закон набрав чинності 30 грудня 2023 року.

85. Відповідно до пункту 57-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Вища кваліфікаційна комісія суддів України завершує конкурс на зайняття вакантних посад суддів апеляційних судів, оголошений рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23, за правилами, які діють після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедур суддівської кар`єри» від 09 грудня 2023 року № 3511-IX.

86. Вища кваліфікаційна комісія суддів України проводить кваліфікаційний іспит в межах конкурсу, передбаченого цим пунктом, за правилами, які діють після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо особливостей складання кваліфікаційного іспиту.

87. З огляду на вказане, Суд дійшов до висновку, що Комісія завершує конкурс на зайняття вакантних посад суддів апеляційних судів, оголошений рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 за правилами, визначеними Законом України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції, чинній з 30 грудня 2023 року.

88. 30 грудня 2023 року ОСОБА_1 , вирішивши взяти участь у цьому конкурсі, звернулася до Комісії із заявою про участь в конкурсі на посаду судді апеляційного суду на зайняття вакантних посад суддів апеляційних господарських судів, оголошеного рішенням Комісії № 94/зп-23 від 14 вересня 2023 року.

89. Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів від 04 березня 2024 року №147/ас-24 ОСОБА_1 допущено до проходження кваліфікаційного оцінювання та участі в конкурсі на зайняття 550 вакантних посад суддів апеляційних судів, оголошеному рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23.

90. Частиною другою статті 79-3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (тут та надалі в редакції чинній з 30 грудня 2023 року, далі також - Закон) передбачено, що в конкурсі на зайняття вакантної посади судді, зокрема, апеляційного суду може брати участь особа, яка відповідає вимогам до кандидата на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією, а також відповідає одній із вимог, визначених частиною першою статті 28 Закону.

91. Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 79-3 вказаного Закону Комісія проводить кваліфікаційне оцінювання кандидата на посаду судді, зокрема, апеляційного суду.

92. Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 83 Закону заява кандидата на посаду судді про проведення кваліфікаційного оцінювання, у тому числі для участі у конкурсі є підставою для призначення кваліфікаційного оцінювання.

93. Частиною першої статті 85 Закону передбачено, що кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складання кваліфікаційного іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди. Рішення про черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання ухвалює Комісія.

94. Кваліфікаційне оцінювання за критерієм професійної компетентності проводиться з урахуванням принципів інстанційності та спеціалізації (частина третя статті 85 Закону).

95. На виконання зазначених вище положень Закону рішенням Комісії від 19 червня 2024 року № 184/зп-24 (з урахуванням рішень Комісії від 31 липня 2024 року № 285/ас-24 та від 09 грудня 2024 року № 316/ас-24) призначено кваліфікаційне оцінювання в межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних господарських судах. Цим рішенням також встановлено черговість етапів кваліфікаційного оцінювання: перший - складання кваліфікаційного іспиту; другий - дослідження досьє та проведення співбесіди.

96. Рішенням Комісії від 21 серпня 2024 року № 260/зп-24 затверджено тип 2 практичного завдання [два модельні судові рішення, що складаються зі вступної, описової (крім кримінального судочинства) та/або частково мотивувальної частини, на підставі даних яких учасник повинен продовжити їх викладення] для виконання кандидатами на зайняття 550 вакантних посад суддів в апеляційних судах під час кваліфікаційного іспиту в межах конкурсу.

97. Рішенням Комісії від 11 вересня 2024 року № 270/зп-24 (зі змінами) та від 09 грудня 2024 № 316/ас-24 призначено кваліфікаційний іспит у межах конкурсу та визначено черговість етапів його проведення: перший - тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації відповідного суду; другий - тестування когнітивних здібностей; третій - виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду.

98. Тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації відповідного суду та тестування когнітивних здібностей ОСОБА_1 пройшла успішно, набравши 150 та 45.9 балів відповідно.

99. Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії України від 22 січня 2025 року № 18/зп-25 допушенно 98 кандидатів, які успішно склали тестування когнітивних здібностей, в тому числі і ОСОБА_1 , до третього етапу кваліфікаційного іспиту в межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами), - виконання практичного завдання зі спеціалізації апеляційного господарського суду.

100. Вказаним рішенням визначено, що максимально можливий бал за виконання практичного завдання кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних господарських судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами), - 150, прохідний бал за виконання практичного завдання- 75 відсотків максимально можливого бала, або 112,5 бала.

101. Рішенням Комісії від 19 березня 2025 року № 52/зп-25 затверджено кодовані результати практичного завдання, виконаного кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних господарських судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами).

102. Рішенням Комісії від 19 березня 2025 року № 56/зп-25 затверджено декодовані результати практичного завдання, виконаного 26 та 27 лютого 2025 року кандидатами на посади суддів апеляційних господарських судів у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами).

103. Відповідно до зазначеного рішення ОСОБА_1 відмовлено в допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди», визнано такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя в апеляційних господарських судах та припинено її участь у кваліфікаційному оцінюванні та оголошеному рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах.

104.Підставою такого висновку слугувало те, що ОСОБА_1 за результатами виконання практичних робіт отримала такі бали:

1) перше модельне судове рішення, індивідуальний код учасника - 0044507, кількість балів - 62,5;

2) друге модельне судове рішення, індивідуальний код учасника - 0053025, кількість балів - 44,5.

105. Бал ОСОБА_1 за етап кваліфікаційного іспиту виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду - 107, що є меншим за 75 відсотків максимально можливого бала.

106. Основним доводом позивачки у зверненні до суду з цим позовом є невмотивованість рішення Комісії щодо виставлення оцінок за практичні завдання та затвердження результатів таких.

107. Надаючи оцінку вказаному доводу позивачки, Суд вважає за потрібне звернути увагу на таке.

108. Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

109. Частиною першою статті 92 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що Вища кваліфікаційна комісія суддів України є державним колегіальним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України.

110. Статтею 93 Закону Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено повноваження Комісії, до яких згідно з пунктами 6, 7 частини першої цієї статті належить затвердження порядку складання кваліфікаційного іспиту та методики оцінювання кандидатів, положення про проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді, порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, та проведення кваліфікаційного оцінювання.

111. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 79-2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Комісія проводить конкурс на зайняття вакантних посад суддів, зокрема апеляційного суду - на основі рейтингу кандидатів за результатами кваліфікаційного оцінювання та з урахуванням особливостей, передбачених статтею 79-3 цього Закону.

112. Аналіз наведених вище положень Закону свідчить про те, що Комісія є спеціально уповноваженим державним органом суддівського врядування, якому законом делеговано повноваження організовувати та проводити кваліфікаційне оцінювання кандидатів на посади суддів, зокрема, шляхом затвердження порядку складання кваліфікаційного іспиту, методики його оцінювання та положення про проведення конкурсу на зайняття вакантних посад суддів. Таким чином, Комісія зобов`язана діяти виключно в межах визначених законом повноважень, суворо дотримуючись затверджених нею внутрішніх регламентів та процедурних актів, що встановлюють порядок проведення конкурсу на зайняття посади судді, що покликано гарантувати об`єктивність, прозорість та законність прийнятих нею рішень.

113. Частинами першою - четвертою статті 101 цього Закону визначено, що рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у пленарному складі ухвалюється більшістю від установленого цим Законом складу Комісії. Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої вирішується питання, та інших осіб, які не є членами Комісії. Рішення палати Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ухвалюється більшістю від складу палати з урахуванням членів іншої палати в разі їх залучення до участі в розгляді відповідного питання. Рішення колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ухвалюється більшістю голосів.

114. Палати та колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ухвалюють свої рішення від імені Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, зазначаючи склад палати чи колегії, який розглядав конкретну справу.

115. Частина сьома цієї статті визначає, що рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України можуть бути оскаржені до суду з підстав, установлених цим Законом.

116. Порядок оскарження рішення Комісії визначає стаття 88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», зокрема, у вказаній статті вказано, що суддя (кандидат на посаду судді), який не згодний із рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо його кваліфікаційного оцінювання, може оскаржити це рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

117. Рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав:

1) склад членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який провів кваліфікаційне оцінювання, не мав повноважень його проводити;

2) рішення не підписано будь-ким із складу членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який провів кваліфікаційне оцінювання;

3) суддя (кандидат на посаду судді) не був належним чином повідомлений про проведення кваліфікаційного оцінювання - якщо було ухвалено рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді з підстав неявки для проходження кваліфікаційного оцінювання;

4) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків (частина четверта статті 88 Закону).

118. Суд не встановив обставин чи підстав для скасування спірного рішення, визначених пунктами 1-3 статті 88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

119. Щодо наявності підстав для скасування рішення Комісії з підстав визначених пунктом 4 частини четвертої статті 88 Закону, Суд звертає увагу на наступне.

120. Рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, палат та колегій Комісії викладаються у письмовій формі. У рішенні зазначаються дата і місце ухвалення рішення, склад Комісії (палати, колегії), питання, що розглядалося, мотиви ухваленого рішення, результати поіменного голосування членів Комісії. Рішення підписується головуючим і членами Комісії (палати, колегії), які брали участь у його ухваленні.

121. Зазначене вище правове регулювання свідчить про те, що в якому б складі Комісія не ухвалювала рішення (пленарний склад, палата чи колегія), відповідне рішення повине містити мотиви ухвалення відповідного рішення.

122. Як зазначалося вище, згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 79-3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Комісія проводить кваліфікаційне оцінювання кандидата на посаду судді, зокрема, апеляційного суду.

123. Статею 93 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

124. На виконання зазначеної вище норми, Комісія рішенням від 19 червня 2024 року №185/зп-24 затвердила Положення про порядок складання кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів (зі змінами, далі - Положення № 185/зп-24), яке визначає організаційно-правові засади підготовки та проведення кваліфікаційного іспиту, форму та зміст тестувань, практичних завдань, методику оцінювання результатів іспиту під час добору на посаду судді місцевого суду, кваліфікаційного оцінювання та у зв`язку з наміром судді бути переведеним до іншого місцевого суду, а також засади формування рейтингу і резерву кандидатів на посаду судді місцевого суду.

125. Слід наголосити, що, хоча у процедурах на зайняття вакантної посади судді та проведення відповідного кваліфікайного оцінювання Комісія як уповноважений суб`єкт владних повноважень діє та ухвалює рішення відповідно до визначених Законом України «Про судоустрій і статус суддів» дискреційних повноважень, межі цієї дискреції не можуть бути неосяжними та повинні підлягати зовнішньому публічному нагляду, зокрема судовому контролю.

126. Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року дискреційним є повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.

127. Комітет Міністрів Ради Європи сформулював принципи, які слугують змістовними гарантіями ухвалення справедливого рішення. Здійснюючи дискреційні повноваження, адміністративний орган: переслідує лише ту мету, задля якої його наділено такими повноваженнями: дотримується принципу об`єктивності й безсторонності, враховуючи лише ті чинники, які стосуються конкретної справи; дотримується принципу рівності перед законом, не допускаючи несправедливої дискримінації; забезпечує належну рівновагу між несприятливими наслідками, які можуть настати через його рішення для прав, свобод чи інтересів осіб, та переслідуваною метою: ухвалює своє рішення в межах строку, прийнятного під кутом зору питання, яке вирішується; забезпечує послідовне застосування загальних адміністративних приписів з одночасним врахуванням конкретних обставин кожної справи.

128. У пункті 2.4 Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 3-рп/2016 ідеться про те, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України), одним з елементів якого є правова визначеність приписів законів та інших нормативно-правових актів.

129. За правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною в Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці, неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини).

130. Твердження Конституційного Суду України грунтуються на тому, що принцип правової визначеності не виключає визнання за органом державної влади певних дискреційних повноважень у прийнятті рішень, однак у такому випадку має існувати механізм запобігання зловживанню ними. Цей механізм повинен забезпечувати, з одного боку, захист особи від свавільного втручання органів державної влади у її права і свободи, а з другого - наявність можливості в особи передбачати дії цих органів.

131. У пункті 127 рішення ЄСПЛ від 14 червня 2007 року у справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України» суд нагадав, що закон має бути сформульовано з достатнім ступенем передбачуваності, щоб надати громадянину можливість у розумній, залежно від обставин, мірі передбачити наслідки певної дії. Ступінь передбачуваності значною мірою залежить від змісту акта, який розглядається, сфери, яку він має охопити, кількості та статусу тих, кому його адресовано.

132. До того ж у національному праві має бути засіб юридичного захисту від свавільного втручання органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Визначення дискреційних повноважень, якими наділені органи державної влади у сфері основоположних прав, у спосіб, що фактично робить ці права необмеженими, суперечило б принципу верховенства права. Відповідно закон має чітко визначати межі повноважень компетентних органів та однозначно визначати спосіб їх здійснення, беручи до уваги легітимну мету засобу, який розглядається, щоб гарантувати особі адекватний захист від свавільного втручання.

133. За практикою ЄСПЛ, надання правової дискреції органам влади у виді необмежених повноважень є несумісним з принципом верховенства права, і закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, та порядок її здійснення, з урахуванням законної мети цього заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання (див. рішення від 02 листопада 2006 року у справі «Волохи проти України», від 02 серпня 1984 року у справі «Мелоун проти Сполученого Королівства»).

134. Правовладдя вимагає, щоб будь-яка дискреція не була настільки необмеженою, щоб стати потенційно свавільною. Жодна дискреція не може бути юридично безмежною.

135. Зазначений висновок узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 20 березня 2025 року у справі П/990/64/24.

136. Верховний Суд наголошує, що судовий контроль за реалізацією суб`єктами владних повноважень їхніх дискреційних повноважень здійснюється за визначеними частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріями, зокрема, чи діяли вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо.

137. При цьому, якщо Суд установить, що діяльність органу державної влади не відповідає хоча б одному з визначених у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріїв, це може бути підставою для задоволення позову щодо оскарження відповідних дій (бездіяльності) чи рішення, якщо така діяльність порушує права, свободи та інтереси позивача.

138. У свою чергу, Комісія є уповноваженим суб`єктом з питань проведення добору кандидатів для призначення на посаду судді та прийняття рішення за його результатами, тобто є суб`єктом владних повноважень, на дії якого поширюються вимоги, встановлені статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

139. Зазначений висновок узгоджується з висновком викладеним Великою Палатаю Верховного Суду у постанові від 01 травня 2025 року у справі №990/232/24.

140. Предметом спору є рішення Комісії від 19 березня 2025 року № 56/зп-25, яким, окрім іншого відмовлено в допуску ОСОБА_1 до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди», визнано її такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя в апеляційних господарських судах, припинено її участь у кваліфікаційному оцінюванні та оголошеному рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах.

141. Комісія ухвалила спірне рішення за результатами перевірки виконаних ОСОБА_1 практичних завдань в межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах.

142. Проаналізувавши спірне рішення, Суд звертає увагу на те, що у вказаному рішенні цитуються норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів України» та Положення про порядок складання кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів, затвердженого рішенням Комісії від 19 червня 2024 року № 185/зп-24, які дозволили Комісії дійти висновку про необхідність вчинити такі дії: затвердити декодовані результати виконаного кандидатами практичного завдання та загальні результати першого етапу кваліфікаційного оцінювання «Складання кваліфікаційного іспиту»; допустити до другого етапу «Дослідження досьє та проведення співбесіди» у межах зазначеного конкурсу 83 кандидатів на посаду судді, які набрали прохідний бал кваліфікаційного іспиту; відмовити в допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди», визнати такими, що не підтвердили здатності здійснювати правосуддя, припинити участь у кваліфікаційному оцінюванні та оголошеному рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсі 72 кандидатів на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних господарських судах; визначити склад Комісії для проведення другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди»; здійснити повторний автоматизований розподіл справ (документів) кандидатів на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних господарських судах, яких допущено до другого етапу «Дослідження досьє та проведення співбесіди»; визначити строк подання кандидатами на посади суддів документів, необхідних для проведення спеціальної перевірки.

143. З додатку 1 до рішення від 19 березня 2025 року № 56/зп-25 вбачається, що за результатами виконання практичних робіт ОСОБА_1 отримала такі бали: 1) перше модельне судове рішення, індивідуальний код учасника - 0044507, кількість балів - 62,5; 2) друге модельне судове рішення, індивідуальний код учасника - 0053025, кількість балів - 44,5. Результат етапу кваліфікаційне оцінювання - не складено.

144. Водночас у вказаному рішенні відсутні будь-які мотиви виставлення саме таких оцінок ОСОБА_1 за виконання практичних завдань.

145. Під час судового засідання, яке відбулося 19 травня 2025 року, представник Комісії повідомив, що сам факт виставлення колегією оцінок за виконання практичного завдання і є мотивом ухвалення спірного рішення.

146. [Виключено частину судового рішення, яка містить службову інформацію].

147. З огляду на вказане, Суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

148. Відповідно до пункту 1.12 Положення визначено, що є такі етапи складання іспиту кандидатами на посаду судді апеляційного, вищого спеціалізованого суду та Верховного Суду, а також суддями у межах процедури кваліфікаційного оцінювання:

- тестування когнітивних здібностей;

- тестування знань з історії української державності;

- тестування загальних знань у сфері права;

- тестування знань зі спеціалізації відповідного суду;

- виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду.

149. Пунктом 62 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» установлено, що після введення в дію положень цього Закону щодо анонімного тестування з історії української державності таке тестування не проводиться в межах кваліфікаційного іспиту під час конкурсів на зайняття вакантних посад суддів, оголошених рішеннями Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23, від 23 листопада 2023 року № 145/зп-23.

150. Відтак під час конкурсу на зайняття вакантних посад суддів, оголошеного рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 кандидати складали: тестування когнітивних здібностей; тестування загальних знань у сфері права; тестування знань зі спеціалізації відповідного суду; виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду.

151. Пунктами 5.6 - 5.7 Положення визначено, що бали за кожен етап іспиту визначаються окремо. Максимально можливий бал на кожному етапі іспиту:

- тестування когнітивних здібностей - 60;

- тестування загальних знань у сфері права - 50.

- тестування знань зі спеціалізації відповідного суду - 100.

- виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду - 150.

152. Отримані на кожному етапі іспиту кандидатом бали є результатом виконання того чи іншого завдання (відповідно тестування або практичного завдання). Підставами для отримання відповідних балів, як узагальнення кожного етапу іспиту, є виконання / невиконання завдання, поставленого перед учасником відповідного конкурсу.

153. При цьому методика оцінювання має бути максимально чіткою та зрозумілою, як для особи, яка проходить відповідний етап іспиту, так і для сторонього спостерігача. Наприклад, як оцінювання тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації відповідного суду, коли за правильну відповідь кандидат отримує 1 бал, за неправильну - 0 балів.

154. Відповідно до пункту 2.9 розділу 2 Положення № 185/зп-24 практичне завдання виявляє рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні, а саме: уміння критично мислити та правильно оцінювати фактичні обставини справи; уміння мотивувати свою позицію; уміння застосовувати джерела права, що релевантні до спірних правовідносин; уміння вирішувати правову проблему; уміння лаконічно викладати свою позицію; уміння дотримуватись норм мовних засобів офіційно-ділового стилю.

155. Під час виконання практичного завдання учаснику необхідно сформулювати правильне, на його думку, модельне рішення суду та/або продовжити викладення запропонованої частини модельного судового рішення на підставі матеріалів завдання (пункт 4.13 розділу 4 Положення №185/зп-24).

156. Зазначеними вище Положенням встановлено, що практичне завдання оцінюється екзаменаційною комісією, склад якої затверджується рішенням Комісії (пункт 5.5.1).

157. Перевірка практичного завдання полягає у встановленні відповідності змісту виконаного учасником завдання показникам (методичним вказівкам) з оцінювання цього завдання (пункт 5.5.5 Положення).

158. За результатами перевірки практичного завдання кожним членом екзаменаційної комісії виставляється індивідуальна оцінка роботи від 0 до 150 балів (пункт 5.5.6 Положення).

159. Згідно з пунктом 5.8 розділу 5 Положення №185/зп-24 кількість балів за кожне модельне судове рішення у разі виконання під час кваліфікаційного іспиту практичного завдання типу 2 визначається методичними вказівками з оцінювання практичного завдання.

160. Отже, Положенням № 185/зп-24 визначено як мету практичного завдання - виявлення рівня практичних навичок та умінь у правозастосуванні, так і спосіб його оцінювання, який передбачає перевірку відповідності виконаного завдання встановленим критеріям (методичним вказівкам), із виставленням індивідуальних балів кожним членом екзаменаційної комісії. Такий підхід покликаний забезпечити об`єктивність, прозорість та комплексність оцінювання здатності учасника застосовувати норми права в умовах, наближених до реальної судової практики.

161. Підпунктом 5.5.4 пункту 5.5 розділу 5 Положення № 185/зп-24 передбачено, що методичні вказівки з оцінювання практичного завдання затверджуються Комісією та оприлюднюються на її офіційному вебсайті.

162. Зважаючи на вказане вище правове регулювання, Комісія рішенням №228/зп-24 від 17 липня 2024 року, окрім іншого, затвердила Методичні вказівки з оцінювання практичного завдання з адміністративної, господарської та цивільної спеціалізацій, виконаного кандидатами на посади суддів апеляційних судів під час кваліфікаційного іспиту.

163. Вказаними методичними вказівками чітко визначено:

- елементи практичного завдання, що підлягають оцінюванню (наприклад, доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився / не погодився з висновками суду першої інстанції; мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі),

- кількість балів за елемент оцінювання (наприклад, за доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився / не погодився з висновками суду першої інстанції, комісія може виставити від 0 до 16 балів, тоді як за мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі - від 0 до 14 балів);

- показники оцінювання (наприклад, уміння застосовувати норми процесуального закону, що регулюють структуру та зміст мотивувальної частини постанови (ухвали) суду апеляційної інстанції; уміння аналізувати та синтезувати ключові (основні, істотні) висновки суду першої інстанції, доречні та важливі аргументи учасників справи, їх оцінки, їх прийняття та/або відхилення).

164. При цьому методичними вказівками визначено, що за написання мотивувальної частини рішення кандидат максимально може отримати 45 балів, за резолютивну частину - 22 бали, за дотримання стилістики судового рішення - 5 балів, за дотримання правил орфографії та пунктуації - 3 бали.

165. Отже, з наведеного випливає, що оцінювання виконаного практичного завдання має здійснюватися шляхом перевірки кожного визначеного Методичними вказівками елемента, зокрема мотивувальної та резолютивної частин судового рішення, дотримання стилістики, орфографії та пунктуації. Такий деталізований підхід спрямований на забезпечення всебічної та об`єктивної оцінки якості роботи учасника, що, у свою чергу, гарантує належну перевірку рівня його професійних знань, аналітичних здібностей і вміння застосовувати норми права у конкретній правовій ситуації.

166. Такий підхід до оцінювання вимагає наявності належної доказової бази, яка дає можливість як учаснику конкурсу, так і суду, що здійснює перевірку правомірності рішень Комісії, пересвідчитися у дотриманні екзаменаційною комісією вимог Положення №185/зп-24 та Методичних вказівок, обґрунтованості виставлених балів та відсутності ознак суб`єктивного або дискримінаційного підходу під час оцінювання. У цьому контексті особливого значення набуває дотримання принципів належного документування результатів оцінювання та їх повноцінного відображення у матеріалах конкурсу, що є запорукою довіри до процедури відбору кандидатів на посаду судді.

167. Суд наголошує на тому, що розробка методики оцінювання кандидатів є обов`язком Комісії, а не її правом, і метою розробки такої методики є однаковий підхід до оцінювання усіх учасників відповідного конкурсу та за результатами такої оцінки отримання кандидатом зрозумілого обґрунтування виставлення відповідної оцінки.

168. [Виключено частину судового рішення, яка містить службову інформацію].

169. [Виключено частину судового рішення, яка містить службову інформацію].

170. Відсутність деталізації в оцінюванні може викликати питання щодо справедливості та об`єктивності процесу оцінювання, а також може призвести до недостатньої обґрунтованості виставленого балу.

171. Суд звертає увагу на те, що у постанові від 14 листопада 2024 року у справі №990/71/24 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що Комісія відповідно до свого статусу, повноважень, встановленого законом порядку, мети і завдань, які перед нею стоять, вільна у виборі будь-яких підстав і, керуючись власною оцінкою цих підстав, має право засумніватися у відповідності кандидата на посаду судді критеріям та умовам, за яких можливе внесення рекомендації про призначення на посаду судді.

172. У постанові від 18 квітня 2024 року № 9901/110/19 Велика Палата Верховного Суду підкреслила, що судовий контроль щодо дискреційних повноважень Комісії надати оцінку кандидату на посаду судді на предмет його відповідності встановленим законом критеріям компетентності, професійної етики та доброчесності згідно з положеннями частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України покликаний забезпечити, щоб ці повноваження були використані відповідно до мети, з якою вони були надані, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом (запобігаючи всім формам дискримінації), пропорційно (зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване ухвалене Комісією рішення за результатами кваліфікаційного оцінювання). Іншими словами, суд повинен забезпечити, щоб реалізація Комісії дискреційних повноважень під час проведення кваліфікаційного оцінювання не була свавільною. Зазначено, що повноваження членів Комісії оцінювати певні факти як такі, що узгоджуються чи ні з поняттям доброчесності, є виключними. Ніхто інший, окрім Комісії, не має повноважень оцінювати доброчесність кандидата на посаду судді.

173. Зазначені правові висновки Велика Палата Верховного Суду формувала, вирішуючи спори щодо ненадання рекомендацій про призначення кандидата на посаду судді.

174. В той же час вказані висновки можна застосувати у процесі використання Комісією дискреційних повноважень під час оцінювання практичних робіт кандидатів на посаду судів.

175. Суд наголошує на тому, що рішення Комісії у будь-якому випадку має демонструвати, чим конкретно керувалася Комісія, коли оцінювала цього кандидата.

176. [Виключено частину судового рішення, яка містить службову інформацію].

177. Суд наголошує на тому, що Комісією не надано жодних доказів на підтвердження того, що екзаменаційна комісія під час перевірки практичного завдання, виконаного позивачем, дотрималась положень Методичних вказівок.

178. Додатково Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що рішення Комісії в частині необґрунтування виставлених оцінок за виконання практичного завдання неодноразово були предметом розгляду Верховним Судом.

179. Зокрема, до Верховного Суду оскаржувалися рішення Комісії в частині необґрунтування виставлених оцінок за виконання практичного завдання в межах наступних процедур:

- конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 07 листопада 2016 року №145/зп-16 на зайняття 120 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду (справа №800/166/17);

- конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 02 серпня 2018 року №185/зп-18 на зайняття 78 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду (справа №9901/49/19);

- добору кандидатів на посаду судді місцевого суду з урахуванням 600 прогнозованих вакантних посад суддів місцевого суду від 03 квітня 2017 року №28/зп-17 (справа №9901/261/19);

- конкурсу, оголошеного рішенням Комісії 30 вересня 2017 року № 98/зп-17 на зайняття 21 вакантної посади судді Вищого суду з питань інтелектуальної власності (справа №9901/948/18);

- конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 02 серпня 2018 року №186/зп-18 на зайняття 39 вакантних посад суддів Вищого антикорупційного суду, з яких до Вищого антикорупційного суду - 27 посад суддів, до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду - 12 посад суддів (справа №9901/119/19).

180. Проводячи зазначені вище конкурси та оцінюючи, зокрема, виконані практичні завдання, Комісія керувалася Порядком проведення іспиту та методики встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання, затвердженого рішенням Комісії від 04 листопада 2016 року №144/зп-16 (далі - Порядок №144/зп-16), та Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затвердженого рішенням Комісії від 03 листопада 2016 року №143/зп-16 (далі - Положення 143/зп-16) з урахуванням відповідних змін включно із періодом проведення конкурсу.

181. Також Суд переглядав відповідні рішення Комісії в межах кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді, призначених Комісією відповідно до пункту 20 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №8/зп-18 від 01 лютого 2018 року, №133/зп-18 від 07 червня 2018 року, №106/зп-17 від 20 жовтня 2017 року (зокрема справи №9901/582/18, №9901/37/19, №9901/79/19).

182. У процесі оцінювання практичних завдань в межах цих процедур, окрім зазначених вище Порядку та Положення, Комісія користувалася Положенням про складення кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів на посаду судді, затвердженого рішенням Комісії від 03 жовтня 2018 року №211/зп-18. І саме правильність застосування цих положень оцінював Верховний Суд, розглядаючи справи.

183. У спірних правовідносинах, як зазначалося вище, Комісія, оцінюючи практичні завдання кандидатів на посаду судді, використовувала Положення про порядок складання кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів, затверджене рішенням Комісії від 19 червня 2024 року № 185/зп-24.

184. Верховний Суд наголошує на тому, що він не надавав оцінки правильності застосування Комісією Положення про порядок складання кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів, затведженого рішенням Комісії від 19 червня 2024 року № 185/зп-24, під час оцінювання практичних завдань в межах інших конкурсних процедур.

185. Суд зазначає, що в Положеннях №144/зп-16 та №211/зп-18 передбачалося, що перевірка виконаного учасником іспиту практичного завдання полягає у встановленні його відповідності показникам методики оцінювання результатів (пункт 11 розділу V та та пункт 7 розділу V відповідно).

186. Тоді як в Положенні №185/зп-24 визначено, що перевірка практичного завдання полягає у встановленні відповідності змісту виконаного учасником завдання показникам (методичним вказівкам) з оцінювання цього завдання (пункт 5.5.5 Положення).

187. Саме на виконання цього положення рішенням Комісії від 17 липня 2024 року № 228/зп-24 затверджено Методичні вказівки з оцінювання практичного завдання з господарської спеціалізації, виконаного кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних господарських судах у межах конкурсу, які кожному кандидату на посаду судді дають змогу зрозуміти позицію Комісії під час розподілу балів за виконане практичне завдання.

188. Затвердження вказаних Методичних вказівок є новим досвідом в діяльності Комісії, який спрямовано на відкритість та доступність діяльності Комісії. Під час проведення попередніх конкурсних процедур відповідні вказівки, які б дозволяли зрозуміти розподіл балів, не затверджувалися.

189. Затвердження таких Методичних вказівок із чітким визначенням балів за кожен елемент практичного завдання, з урахуванням вимог пункту 5.5.5 Положення №185/зп-24, зобов`язує Комісію встановлювати відповідність змісту виконаного учасником завдання кожному з елементів практичного завдання затвердженим цими вказівками.

190. Додатково Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у своїх висновках міжнародні організації неодноразово підкреслювали, що оцінювання суддів має бути об`єктивним і спрямованим на оцінку та підвищення їхньої професійної компетентності, а не використовуватися як каральний інструмент.

191. Зокрема, у пункті 42 Висновку №17 (2014) КРЕС застеріг від оформлення результатів оцінювання лише у вигляді балів, чисел, процентних співвідношень або кількості винесених рішень. Усі ці методи, за умови застосування їх без подальшого пояснення чи оцінки, можуть створити хибне враження об`єктивності та достовірності.

192. Безумовно вказані висновки доцільно застосовувати саме при оцінюванні роботи суддів (кваліфікаційному оцінювані), проте Суд вважає за необхідне враховувати зазначені висновки і при оцінювані кандидатів на посаду судді, оскільки їх недотримання може сформувати хибне враження об`єктивності при формувані компетентих судів, які прийматимуть рішення високої якості.

193. Щодо доводів позивачки стосовно незрозумілості примітки до Методичних вказівок, де зазначено: «Залежно від обставин справи, викладених в описовій частині постанови суду апеляційної інстанції, та виду судового рішення (про залишення оскарженого рішення без змін, його зміну чи скасування), Вища кваліфікаційна комісія суддів України може відступити від наведеної у Методичних вказівках структури та кількості виставлених балів за одним чи кількома елементами оцінювання, але не більше ніж на 10 %. У такому разі Вища кваліфікаційна комісія суддів України не може виходити за межі загальної кількості балів (75)», то Суд їх не приймає з огляду на те, що правомірність вказаних Методичних вказівок не є предметом спору у цій справі.

194. Також Суд не приймає доводи позивачки щодо необхідності застосування абзацу 3 пункту 6.3.1 підпункту 6.3 пункту 6 Положення, оскільки вказаний пункт необхідно застосовувати при встановленні розбіжності між найвищим і найнижчим балами, виставленими окремими членами екзаменаційної комісії за практичне завдання, у розмірі 20 і більше відсотків від максимально можливого бала. Однак під час оцінювання роботи позивачки таких розбіжностей не виявлено.

195. З огляду на вказане, Суд погоджується з висновками позивачки щодо протиправності пунктів 1, 2, 4 резолютивної частини рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №56/зп-25 від 19 березня 2025 року «Про визначення загальних результатів першого етапу кваліфікаційного оцінювання - «Складання кваліфікаційного іспиту» та допуск до другого етапу - «Дослідження досьє та проведення співбесіди» кандидатів на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних господарських судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами)» в частині відмови ОСОБА_1 в допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання - «Дослідження досьє та проведення співбесіди», визнання її такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя в апеляційних господарських судах та припинення її участі у кваліфікаційному оцінюванні та оголошеному рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах.

196. Щодо вимоги позивачки зобов`язати Комісію поновити участь ОСОБА_1 у конкурсі на посаду судді апеляційного суду на зайняття вакантних посад суддів апеляційних господарських судів, оголошеному рішенням Комісії № 94/зп-23 (зі змінами) від 14 вересня 2023 року, зі стадії перевірки практичних завдань (індивідуальні коди кандидата « 004507» та « 0053025») з урахуванням висновків суду у справі за цим позовом та встановленням результатів практичних завдань (індивідуальні коди кандидата « 0044507» та « 0053025») на рівні не менше прохідного балу - 56,25 за одне практичне завдання, Суд звертає увагу що, він позбавлений можливості переоцінювати роботи кандидатів на посаду судді, а тим паче вказувати Комісії, які саме бали виставляти кандидату.

197. Верховний Суд наголошує, що в силу приписів статті 6 Конституції України та статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Суд не втручається та не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень, підміняти його і перебирати на себе повноваження, надані йому Конституцією та законами України, оскільки це не відповідає ані принципу розподілу влади в державі, ані завданню та основним засадам адміністративного судочинства.

198. В той же час, відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

199. В даному випадку Суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, оскільки, окрім визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2, 4 резолютивної частини рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №56/зп-25 від 19 березня 2025 року в частині, що стосується позивачки, належним і ефективним способом захисту прав, свобод і вимог позивачки ОСОБА_1 , також є:

- визнання протиправним та скасування рішення Комісії №52/зп-25 від 19 березня 2025 року про затвердження кодованих результатів практичного завдання в частині, що стосується позивачки;

- зобов`язання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України провести оцінювання практичних завдань ОСОБА_1 (перше модельне судове рішення, індивідуальний код учасника - 0044507, друге модельне судове рішення, індивідуальний код учасника - 0053025) з урахуванням Методичних вказівок з оцінювання практичного завдання з адміністративної, господарської та цивільної спеціалізацій, виконаного кандидатами на посади суддів апеляційних судів під час кваліфікаційного іспиту, затверджених рішенням Комісії №228/зп-24 від 17 липня 2024 року.

200. Частиною 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

201. З огляду на наведене, Верховний Суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

202. Суд установив, що на момент звернення до суду з цим позовом позивачка мала сплатити судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок, а зазначені витрати є документально підтвердженими.

203. За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

204. Враховуючи, що Суд дійшов до висновку про необхідність задовольнити позов ОСОБА_1 , обравши при цьому інший належний та ефективний спосіб судового захисту позивачки, наявні підстави для відшкодування ОСОБА_1 понесених судових витрат.

Пункти 146, 168, 169 та 176 мотивувальної частини цього судового рішення містять службову інформацію.

Керуючись статтями 22, 241-246, 250, 255, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від №52/зп-25 від 19 березня 2025 року в частині затвердження кодованих результатів практичного завдання, виконаного ОСОБА_1 .

Визнати протиправними та скасувати підпункти 1, 2, 4 резолютивної частини рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №56/зп-25 від 19 березня 2025 року «Про визначення загальних результатів першого етапу кваліфікаційного оцінювання - «Складання кваліфікаційного іспиту» та допуск до другого етапу - «Дослідження досьє та проведення співбесіди» кандидатів на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних господарських судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами)» стосовно ОСОБА_1 , що визначено в Додатках до цього рішення, а саме:

- пункт 91 додатку № 1 - в частині затвердження декодованих результатів практичного завдання, виконаного 26 та 27 лютого 2025 року кандидатами на посади суддів апеляційних господарських судів у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами);

- пункт 145 додатку № 2 - в частині затвердження загальних результатів першого етапу «Складання кваліфікаційного іспиту» кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних господарських судів у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами);

- пункт 68 додатку № 4 - в частині відмови в допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди», та визнання такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя в апеляційних господарських судах, припинення участі у кваліфікаційному оцінюванні та оголошеному рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсі на зайняття вакантних посад судців в апеляційних судах 72 кандидатів на посади суддів.?

Зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України повторно оцінити практичні завдання виконані ОСОБА_1 (перше модельне судове рішення, індивідуальний код учасника - 0044507, друге модельне судове рішення, індивідуальний код учасника - 0053025) з урахуванням Методичних вказівок з оцінювання практичного завдання з адміністративної, господарської та цивільної спеціалізацій, виконаного кандидатами на посади суддів апеляційних судів під час кваліфікаційного іспиту, затверджених рішенням Комісії №228/зп-24 від 17 липня 2024 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (01601, Україна, місто Київ, вулиця Липська, будинок, 18/5; ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 1120 (одна тисяча сто двадцять) гривень 20 копійок

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з дня складення повного судового рішення).

Повний текст рішення складено 01 липня 2025 року.

Головуюча Р. Ф. Ханова

Судді Л. І. Бившева

І. А. Гончарова

І. Я. Олендер

В.П. Юрченко