Справа № 320/32975/25
Суддя: Білоус А.Ю.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову до пред`явлення позову

30 червня 2025 року м. Київ №320/32975/25

Київський окружний адміністративний суд в складі судді Білоус А.Ю., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРАЛАЙН ЮКРЕЙН» про забезпечення позову до пред`явлення позову,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ЕЛЕКТРАЛАЙН ЮКРЕЙН» звернулося до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, у якій просить суд:

- зупинити дію:

постанови про накладення штрафу № 177/4833 від 12.06.2025 року, винесеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Електралайн Юкрейн» про накладення штрафу у сумі 170 000,00 грн.;

постанови про накладення штрафу № 178/4833 від 12.06.2025 року, винесеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Електралайн Юкрейн» про накладення штрафу у сумі 170 000,00 грн.;

постанови про накладення штрафу № 179/4833 від 12.06.2025 року, винесеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Електралайн Юкрейн» про накладення штрафу у сумі 170 000,00 грн.;

постанови про накладення штрафу № 180/4833 від 12.06.2025 року, винесеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Електралайн Юкрейн» про накладення штрафу у сумі 170 000,00 грн.;

постанови про накладення штрафу № 181/4833 від 12.06.2025 року, винесеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Електралайн Юкрейн» про накладення штрафу у сумі 170 000,00 грн.;

постанови про накладення штрафу № 182/4833 від 12.06.2025 року, винесеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Електралайн Юкрейн» про накладення штрафу у сумі 170 000,00 грн.;

постанови про накладення штрафу № 183/4833 від 12.06.2025 року, винесеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Електралайн Юкрейн» про накладення штрафу у сумі 170 000,00 грн.;

постанови про накладення штрафу № 184/4833 від 12.06.2025 року, винесеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Електралайн Юкрейн» про накладення штрафу у сумі 170 000,00 грн.;

постанови про накладення штрафу № 185/4833 від 12.06.2025 року, винесеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Електралайн Юкрейн» про накладення штрафу у сумі 170 000,00 грн.;

постанови про накладення штрафу № 186/4833 від 12.06.2025 року, винесеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Електралайн Юкрейн» про накладення штрафу у сумі 170 000,00 грн. до набрання судовим рішенням законної сили по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Електралайн Юкрейн» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання незаконними та скасування постанов про накладення штрафу;

- заборонити Головному управлінню Держпродспоживслужби в м. Києві вчиняти дії щодо передачі на виконання до відповідних органів державної виконавчої служби:

постанови про накладення штрафу № 177/4833 від 12.06.2025 року, винесеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Електралайн Юкрейн» про накладення штрафу у сумі 170 000,00 грн.;

постанови про накладення штрафу № 178/4833 від 12.06.2025 року, винесеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Електралайн Юкрейн» про накладення штрафу у сумі 170 000,00 грн.;

постанови про накладення штрафу № 179/4833 від 12.06.2025 року, винесеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Електралайн Юкрейн» про накладення штрафу у сумі 170 000,00 грн.;

постанови про накладення штрафу № 180/4833 від 12.06.2025 року, винесеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Електралайн Юкрейн» про накладення штрафу у сумі 170 000,00 грн.;

постанови про накладення штрафу № 181/4833 від 12.06.2025 року, винесеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Електралайн Юкрейн» про накладення штрафу у сумі 170 000,00 грн.;

постанови про накладення штрафу № 182/4833 від 12.06.2025 року, винесеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Електралайн Юкрейн» про накладення штрафу у сумі 170 000,00 грн.;

постанови про накладення штрафу № 183/4833 від 12.06.2025 року, винесеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Електралайн Юкрейн» про накладення штрафу у сумі 170 000,00 грн.;

постанови про накладення штрафу № 184/4833 від 12.06.2025 року, винесеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Електралайн Юкрейн» про накладення штрафу у сумі 170 000,00 грн.;

постанови про накладення штрафу № 185/4833 від 12.06.2025 року, винесеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Електралайн Юкрейн» про накладення штрафу у сумі 170 000,00 грн.;

постанови про накладення штрафу № 186/4833 від 12.06.2025 року, винесеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Електралайн Юкрейн» про накладення штрафу у сумі 170 000,00 грн. до набрання судовим рішенням законної сили по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Електралайн Юкрейн» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання незаконними та скасування постанов про накладення штрафу.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник заявника зазначає, що метою забезпечення позову є вжиття судом, до якого має бути поданий позов, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Вказано, що примусове стягнення з позивача, який не є великим суб`єктом господарювання, штрафних санкцій на загальну суму 1 700 000,00 грн. за умови визнання постанов накладення штрафу на позивача від 12.06.2025 в подальшому незаконними та їх скасування за рішенням суду, призведе до фактичного зупинення роботи підприємства: до неможливості розрахунків з контрагентами та виникнення відповідальності за невиконання чи неналежне виконання позивачем зобов`язань перед ними, в тому числі майнової відповідальності; до неможливості виконання зобов`язань перед державним бюджетом зі сплати податків і інших обов`язкових платежів, в тому числі податків та зборів з заробітної плати працівників, до неможливості виплати заробітної плати працівникам позивача, що в подальшому призведе до застосування штрафних санкцій, як від податкових органів, так і від інших контролюючих органів; до фактичного блокування операційно-господарської діяльності позивача та можливого банкротства позивача. Зазначено, що позивач змушений буде докласти значних зусиль та витрат до відновлення його порушеного права, у тому числі шляхом ініціювання інших судових проваджень, що є неприпустимим та не узгоджується із завданням адміністративного судочинства.

Розглянувши заяву про забезпечення позову до пред`явлення позову, суд зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За змістом наведеної норми для висновку про наявність підстав для забезпечення позову заявнику необхідно довести очевидність протиправності рішення, дії, бездіяльності суб`єкта владних повноважень, що оскаржуються та/або ускладнення, унеможливлення виконання рішення суду або захисту прав, свобод, інтересів, за захистом яких звернулась особа, якщо не будуть вжиті заходи забезпечення позову.

Згідно приписів частин 1, 2 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних заходів щодо охорони прав та свобод позивача, для створення можливості реального виконання позитивного (для позивача) рішення суду. Також суд вважає за необхідне відмітити, що приймаючи ухвалу про вжиття заходів по забезпеченню позову, суд повинен враховувати, що прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що не вжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

Слід зазначити, що інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

За своєю юридичною природою інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 в справі № 826/8556/17, від 26.04.2019 в справі № 826/16334/18.

Згідно частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд наголошує, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 КАС).

Отже, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

З врахуванням зазначеного, у випадку звернення сторони із вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою.

З цією метою, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, суд зазначає, що обов`язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, аргументованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено в майбутньому (постанова Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №826/13306/18).

Отже, на переконання суду ймовірна можливість настання негативних наслідків чи порушення прав позивача в майбутньому не може визнаватись достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову

Суд також зазначає, що лише незгода позивача із діями/бездіяльністю (рішеннями) суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними не є достатньою підставою для підтвердження існування очевидних ознак протиправності в діях або бездіяльності відповідача та не є підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Незгода з рішенням суб`єкта владних повноважень про накладення штрафу, небажання сплачувати штраф та оскарження рішення до суду не є підставою для застосування заходів забезпечення позову відповідно до статті 150 КАС України. Заява не містить обґрунтувань очевидної протиправності оскаржуваного рішення. Щодо необхідності докласти зусилля для виконання рішення суду в разі задоволення позову, то суд зазначає, що кошти стягуються до Державного бюджету України та в разі задоволення позову за заявою позивача будуть повернуті органом Державної казначейської служби України.

До того ж, наслідки від незабезпечення даного позову жодним чином не вплинуть на можливість ефективного захисту або поновлення Товариством порушених чи оспорюваних прав або інтересів, оскільки в разі задоволення позову заявник не позбавлений можливості звертатись за поверненням сплачених ним (стягнутих) коштів з Державного бюджету України згідно законодавства, зокрема, відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182.

Правова позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 20 серпня 2019 року в справі №200/3887/19-а.

Отже, заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування очевидної та реальної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення в даній справі, а викладені в заяві про забезпечення позову обставини свідчать про відсутність належного обґрунтування того, що захист прав та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, заявником не було надано доказів того, що його майновий та фінансовий стан не дозволяє в повному обсязі сплатити застосовані відповідачем штрафні санкції із витратами виконавчого провадження, або що арешт грошових коштів та їх подальше стягнення призведе до незворотних наслідків або неможливості подальшого виконання судового рішення чи необхідності докладання значних зусиль для відновлення прав та інтересів позивача.

Суд зазначає, що саме під час вирішення справи по суті (в разу подання позовної заяви) буде надано оцінку законності спірних постанов.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що до заяви про забезпечення позову заявником не надано копій постанов, зупинити дію яких він просить.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, тому судом відмовлено в її задоволенні.

Керуючись статтями 150-154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРАЛАЙН ЮКРЕЙН» про забезпечення позову до пред`явлення позову,

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Білоус А.Ю.