Справа № 463/3233/24
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

01 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 463/3233/24 пров. № А/857/22992/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шавеля Р. М.
суддів -Бруновської Н. В.
Хобор Р. Б.

перевіривши апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на рішення Франківського районного суду міста Львова від 14 травня 2025 року у справі № 463/3233/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта Майхера Богдана Богдановича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 14 травня 2025 року задоволено повністю адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта Майхера Б.Б. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з порушеннями строків, встановлених ч.4 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та невідповідністю апеляційної скарги вимогам ст.296 КАС України, а саме: не додано документа про сплату судового збору; надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Згідно довідки Восьмого апеляційного адміністративного суду копію ухвали від 17 червня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху було доставлено до електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції 17 червня 2025 року о 20:40 год.

На виконання вимог ухвали Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції через підсистему "Електронний суд" подало платіжну інструкцію № 53797 від 16 червня 2025 року про сплату судового збору та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке обґрунтоване запровадженням воєнного стану на території України. Також відповідач зазначив, що частина особового складу безпосередньо бере участь у бойових діях.

Зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження апеляційний суд вважає неповажними з таких підстав.

Статтею 295 КАС України встановлені загальні правила обчислення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.1 ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (частина третя статті 295 КАС України).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності встановлені у ст.286 КАС України.

Частиною четвертою ст.286 КАС України передбачено, що апеляційні скарги на судове рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно зі ст.271 КАС України у справах, визначених, статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення. Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Аналіз наведених норм процесуального закону дає підстави для висновків, що встановлений спеціальною нормою ст.286 КАС України строк на апеляційне оскарження рішення суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності (десять днів з дня проголошення судового рішення) може бути поновлений в порядку частини третьої статті 295 КАС України і причини пропуску строку на апеляційне оскарження у справах цієї категорії підлягають оцінці на предмет їх поважності в загальному порядку, передбаченому процесуальним законом, з урахуванням визначених частиною четвертою ст.286 КАС України особливостей.

Справи цієї категорії є терміновими в розумінні КАС України, тому надзвичайно важливим, в аспекті реалізації учасниками справи права на апеляційне оскарження, є дотримання судом першої інстанції обов`язку щодо невідкладного вручення (надсилання) їм копій судового рішення, тобто доведення до них змісту судового рішення. Недотримання судом першої інстанції цього порядку може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження з урахуванням інших фактичних обставин.

Отже, ст.286 КАС України є спеціальною нормою процесуального закону, що визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, та частина четверта якої встановлює спеціальні у відношенні до статті 295 КАС України строк на апеляційне оскарження (протягом десяти днів) і порядок обчислення цього строку (з дня проголошення судового рішення).

«Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими». «Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Така позиція була висловлена Європейським судом з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

Отже, суд, маючи дискреційні повноваження щодо поновлення строку на оскарження, обов`язково має проаналізувати наведені у відповідній заяві підстави поновлення строку на апеляційне оскарження та відповідні ним докази та зробити висновок про прийняття чи відмову у прийнятті таких підстав та їх достатність для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Оскільки ст.286 КАС України передбачено спеціальний, усічений строк апеляційного оскарження, який становить 10 днів (а не 30 днів, як передбачено частиною 1 ст.295 КАС України), тому строк, протягом якого особа відповідно до частини 2 ст.295 КАС України вправі вимагати поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з несвоєчасним отриманням рішення суду, також не повинен перевищувати 10 днів.

Такого висновку дійшов Верховний Суду в постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 500/6596/17, від 11 серпня 2020 року у справі №202/754/19, від 16 вересня 2021 року у справі № 490/894/20, від 21 лютого 2022 року у справі №761/9226/20.

Із матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні було проголошено оскаржуване рішення від 14 травня 2025 року.

Копію вказаного судового рішення було доставлено до електронного кабінету Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції в підсистемі "Електронний суд" 15 травня 2025 року о 21:24 год.

Відповідно до п.2 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Положеннями ч. 6 ст. 251 КАС України також передбачено, що у випадку, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Таким чином, у розглядуваній справі днем отримання Управлінням патрульної поліції в Львівській області копії рішення Франківського районного суду міста Львова від 14 травня 2025 року є 16 травня 2025 року, що не заперечується апелянтом.

Доказів, які б спростовували зазначену обставину, апелянт не надав.

Отже, десятиденний строк від 16 травня 2025 року припадає на 26 травня 2025 року.

Однак, апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Львівській області подало засобами поштового зв`язку 27 травня 2025 року (згідно із відомостями ярлика на поштовому відправленні).

Таким чином, апеляційну скаргу відповідачем подано після спливу 10-тиденного строку з часу отримання копії оскаржуваного рішення.

Щодо доводів апелянта, викладених у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує наступне.

Апеляційним судом на підставі матеріалів справи не встановлено обставин, що не дозволили апелянту отримати доступ до оскаржуваного судового рішення та/або отримати інформацію про хід розгляду справи.

Водночас внутрішня організація роботи Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції, який є суб`єктом владних повноважень, не є поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки не є обставиною, яка не залежить від волі заінтересованої особи і перешкодила їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу.

Доказів щодо неможливості своєчасного подання апеляційної скарги уповноваженими працівниками надано не було.

Інших причин, які можуть бути визнані поважними апелянтом не наведено.

Щодо покликання апелянта на обставину введення на території України воєнного стану, апеляційний суд зазначає, що питання поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у клопотанні про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більш, якщо апеляційну скаргу подає суб`єкт владних повноважень і не наводить належного обґрунтування причин, які унеможливили подання апеляційної скарги у більш стислий строк.

Жодних причин, які б були у причинно-наслідковому зв`язку між обставиною введення воєнного стану і пропуском строку на апеляційне оскарження судового рішення, які мали місце у період з 14 травня 2025 року (дата ухвалення рішення судом першої інстанції) і до 27 травня 2025 року (дата подання апеляційної скарги) Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції не зазначило. Доказів того, що обставина введення воєнного стану мала прямий вплив на пропуск строку Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції не надало.

Отже, апелянт не навів жодних доводів, які би свідчили про наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежали від його волевиявлення та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою.

Таким чином, вказані апелянтом підстави пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів, а також з того, чи мав скаржник можливість своєчасно реалізувати своє право на апеляційне оскарження. В свою чергу, необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу Res judicata (юридичної визначеності).

У справі "Мушта проти України" ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року у справі "Півень проти України" Суд вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін (п. 35).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Відповідно до положень ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст.295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (п.4 ч.1 ст.299 КАС України).

Отже, враховуючи, що апелянт після залишення апеляційної скарги без руху не навів у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження дійсно поважних причин, що зумовили його пропуск після отримання копії оскаржуваного рішення суду, тому відсутні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, а відтак, слід відмовити у відкритті апеляційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 298, 299, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними наведені Управлінням патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Франківського районного суду міста Львова від 14 травня 2025 року у справі № 463/3233/24 та залишити лопотання про поновлення цього строку без задоволення.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на рішення Франківського районного суду міста Львова від 14 травня 2025 року у справі № 463/3233/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта Майхера Богдана Богдановича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор