Справа № 420/36410/24
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/36410/24

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

17.02.2025 року;

Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за о/р № НОМЕР_1 від 13.11.2024 р. про відмову ОСОБА_1 у нарахуванні перерахунку пенсії відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком 20.05.2024 р. грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позову зазначено, що стаття 115 Закону № 1058 визначає пенсійне забезпечення окремих категорій громадян і жодним чином не стосується нарахування та виплати при призначенні пенсії грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В свою чергу позивач має 35 років 00 місяців 20 днів медичного стажу, що дає йому право на отримання грошової допомоги, проте відповідачем розраховано загальний стаж позивача, який становить 44 роки 6 місяців 6 днів, однак в листі відсутні відомості про те, який період пенсійний орган не бере до уваги на посаді медичного працівника.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 75 від 13.11.2024 року.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.11.2024 року щодо нарахування та виплати грошової допомогу у розмірі 10 місячних пенсій за віком станом на день її призначення, відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення не містить посилання на будь-які відомості, які слугували підставою для прийняття рішення про відмову в у перерахунку пенсії відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та на підставі яких пенсійний орган дійшов висновку про відсутність у позивача станом на день звернення за призначенням пенсії страхового стажу 35 років, а також відомостей про те, який саме період роботи позивача, не врахований до страхового стажу для призначення грошової допомоги.

В той же час, суд першої інстанції зазначив, що вважає неспроможним посилання позивача, що станом на 19.05.2024 р. ОСОБА_1 , зокрема, мав страховий стаж - 35 років 00 місяців 20 днів, що дає йому законне право на нарахування та виплату при призначенні пенсії за віком грошової допомоги, оскільки основною умовою, з якою законодавець пов`язує наявність права на грошову допомогу, є факт роботи у відповідних закладах та на відповідних посадах, визначених статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», перелік роботи в яких затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909.

З огляду на викладене суд першої інстанції задовольнив позов частково та зобов`язав повторно розглянути заяву позивача від 06.11.2024 року щодо нарахування та виплати грошової допомогу у розмірі 10 місячних пенсій за віком станом на день її призначення, з урахуванням правової оцінки.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення суду та у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що позивач не мав права на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки станом на день призначення пенсії він не мав необхідних 35 років стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Отже, рішення Управління від 13.11.2024 є правомірним.

Також апелянт зазначає, що Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України належить до закладу громадського здоров`я і не передбачений розділом « 2. Охорона здоров`я» Переліку № 909, тому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області 24.12.2024 переглянуто електронну пенсійну справу ОСОБА_1 та винесено рішення про відмову в перерахунку пенсії.

ОСОБА_1 до суду відзив на апеляційну скаргу в строки, встановлені судом не надав.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 20.05.2024 року (а.с. 10).

06 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, згідно п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 7-8, 53-55).

13 листопада 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, за принципом екстериторіальності, розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення №75, яким відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 9, 50).

Не погоджуючись з таким рішенням Пенсійного фонду, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011р. №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №1191).

Відповідно до п.2 Порядку №1191 до страхового стажу, який визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е», пункту «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993р. №909.

Пунктом 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 (далі Порядок №1191) передбачено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України №1058 та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Згідно п. 7 Порядку № 1191, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Постановою Кабінету Міністрів від 04 листопада 1993 р. № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Розділом 2 Переліку №909 передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) наступних закладів охорони здоров`я: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри.

При цьому, за змістом примітки 3 до Переліку №909 робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 01.01.1992, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Аналізуючи наведені норми, періоди роботи позивача на посадах, передбачених Переліком №909, в закладах та установах незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ мають зараховуватись до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ. Згідно з Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров`я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року за № 909, зокрема, в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах передбачені посади: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Відтак, для виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV необхідно дотримання сукупності таких умов:

- робота на день досягнення пенсійного віку у закладах освіти, на посаді, що дає право на призначення пенсії за вислугу років;

- стаж роботи на таких посадах на день досягнення пенсійного віку повинен складати не менше 30 років для жінок та 35 років для чоловіків;

- факт неодержання пенсійних виплат на день досягнення пенсійного віку.

Схожі спірні відносини вже розглядалися Верховним Судом, зокрема, у постанові від 15.06.2022р. у справі №200/854/19-а Верховний Суд зазначив, що норму пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV слід тлумачити таким чином, що для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV грошової допомоги при виході на пенсію по Закону №1058-IV особа має дотриматись вимог, які зазначені вище.

При цьому, стаж, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, обчислюється органами Пенсійного фонду України за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01 січня 2004 року) на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, за даними трудової книжки, а після впровадження системи персоніфікованого обліку (після 01 січня 2004 року) за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Проте, у тих випадках, коли в трудовій книжці або відомостях про трудову діяльність у реєстрі застрахованих осіб відсутня інформація, що підтверджує роботу на посадах і в закладах, установах державної та комунальної форми власності, передбачених постановою № 909, то для підтвердження спеціального трудового стажу надаються уточнюючі довідки закладів, установ або їх правонаступників, інші документи, що підтверджують такі відомості.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою № 745 від 06.11.2024 про виплату грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 (далі Закон), заява опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів.

13 листопада 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, за принципом екстериторіальності, розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення № 75, яким відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 9, 50).

Дослідивши спірне рішення, колегія суддів встановила, що відповідач зазначив про те, що згідно документів доданих до матеріалів електронної пенсійної справи, звернення № 562 від 30.08.2024, по якому винесено відмову у перерахунку пенсії, страховий стаж заявника на посаді, що дає прав на виплату грошової допомоги становить 28 років 10 місяців 11 днів, так як інших документів до звернення № 745 заявник не надав, йому відмовлено у перерахунку пенсії.

Розглядаючи справи та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції звернув увагу, що оскаржуване рішення не містить будь-яких посилань на обставини, якими відповідач обґрунтовував відзив на позов, тому суд зазначив, що оскільки такі підстави не слугували для відмови позивачу у нарахуванні спірної виплати, тому відповідач зобов`язаний повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та за наслідком розгляду ухвалити відповідне рішення.

Колегія суддів не приймає доводи апелянта про те, що, оскільки Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України належить до закладу громадського здоров`я і не передбачений розділом « 2. Охорона здоров`я» Переліку № 909, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області 24.12.2024 переглянуто електронну пенсійну справу ОСОБА_1 та винесено рішення про відмову в перерахунку пенсії, адже предметом спору у цій справі є дії відповідача вчинені під час опрацювання заяви позивача від 06.11.2024 р., а також прийняття рішення № 75 від 13.11.2024 року.

В той же час, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України утворений за розпорядженням КМУ, наказом МОЗ України № 604 від 18.09.2015 року, та є правонаступником Державної установи "Одеський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України".

Згідно статуту Державної установи «Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» установа є санітарно-профілактичним закладом охорони здоров`я, що заснований на державній власності та належить до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України. Центр утворений з метою виконання функцій у сферах громадського здоров`я та санітарно-епідемічного благополуччя населення, біологічної безпеки та біологічного захисту у межах визначених Статутом та законодавством.

При цьому, відповідно до Переліку закладів охорони здоров`я, затвердженого наказом МОЗ від 28.10.2002 №385 санітарно-профілактичний заклад є закладом охорони здоров`я.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог та зобов`язання Головне управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву позивача від 06.11.2024р., з урахуванням висновків суду, за наслідком чого прийняти обґрунтоване рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача колегія суддів не вбачає.

Оскільки висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права і обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідно до вимог статті 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв