Справа № 160/4936/25
Суддя: Сластьон Анна Олегівна
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2025 року Справа № 160/4936/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О., розглянувши адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова Група «ТНП» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -
Суть спору: 14.02.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова Група «ТНП» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, в якій позивач просить суд:
-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA110150/2024/000065/2 від 13.12.2024;
-визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110150/2024/000214 від 13.12.2024.
Позивач стверджує, що митний орган зазначених документів не врахував, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованих висновків про наявність підстав для коригування митної вартості товарів із застосуванням резервного методу.
Позивач не погодився з рішенням митного органу, але з метою випуску задекларованих товарів у вільний обіг подав до митного органу нову митну декларацію, в якій скоригував митну вартість товарів із урахуванням рішення митного органу, сплатив митні платежі й перерахував на депозитний рахунок державного казначейства різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, і сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом (грошову заставу для забезпечення сплати митних платежів фінансову гарантію).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/4936/25, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
07 березня 2025 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову.
У зв`язку з цим відповідач вважає, що спірне рішення прийняте ним з урахуванням вимог чинного законодавства України, в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.
Одночасно з відзивом на позовну заяву від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи з викликом сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року клопотання відповідача задоволено, призначено розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін.
Розглянувши подані документи й матеріали, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, суд встановив.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова Група «ТНП» є юридичною особою, яка зареєстрована 29.09.2016, ідентифікаційний код: 40861807.
Види економічної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова Група «ТНП»:
28.21 Виробництво духових шаф, печей і пічних пальників
28.22 Виробництво підіймального та вантажно-розвантажувального устатковання
28.25 Виробництво промислового холодильного та вентиляційного устатковання
25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій
43.29 Інші будівельно-монтажні роботи
46.90 Неспеціалізована оптова торгівля
71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах
47.59 Роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах
47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет
Судом встановлено, що 04 березня 2024 року між позивачем як покупцем та ZHENGZHOU HARMONY CERAMIC CO.,LTD» як продавцем укладено контракт №ZHC-TNP-2024 (далі - Контракт) на поставку продукції, за умовами якого продавець зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти та сплатити на умовах FOB QINGDAO, Китай/Інкотермс 2000/ товари, асортимент, номенклатура, кількість, ціна та порт відвантаження яких зазначається у Специфікації до контракту.
Відповідно до пункту 2.1. Контракту ціни за цим контрактом встановлюються в доларах США на умовах FOB QINGDAO, Китай та зазначаються у Специфікації на відповідну партію.
Згідно з пунктом 3.2. строк поставки встановлюється як 120 днів з моменту прийняття замовлення Покупця Продавцем, якщо інше не вказано у відповідній специфікації.
Пунктом 6.1. Контракту передбачено, що оплата товару, що поставляється за цим контрактом, здійснюється таким чином, якщо інше не зазначено у відповідній специфікації: 100% балансовий платіж не пізніше 30 днів від дати виходу Товару з порту відвантаження та після отримання Покупцем копії коносаменту. Датою виходу Товару з порту відвантаження вважати дату, вказану у коносаменті.
21 березня 2024 року позивачем на користь ZHENGZHOU HARMONY CERAMIC CO.,LTD було здійснено попередню оплату у розмірі 19 541, 18 дол. США.
02 липня 2024 позивачем на користь ZHENGZHOU HARMONY CERAMIC CO.,LTD було здійснено попередню оплату у розмірі 19 541, 18 дол. США.
15 липня 2024 року продавцем ZHENGZHOU HARMONY CERAMIC CO.,LTD повернено позивачу здійснену 21.03.2024 попередню оплату (за вирахуванням банківських комісій та інших обов`язкових платежів) у розмірі 19 445, 98 дол. США.
16 липня 2024 року сторонами укладено Додаткову угоду №3 до Специфікації №1, якою погодили, що покупець не накладає і не буде накладати штрафи на продавця через порушення строків поставки товару по Специфікації №1 від 05.03.2024.
26 вересня 2024 позивачем на користь ZHENGZHOU HARMONY CERAMIC CO.,LTD було здійснено балансову оплату у розмірі 48 027, 83 дол. США.
Відповідно до Договору на транспортно-експедиційне обслуговування вантажів №UVK-TNP-2021 від 16 червня 2021, укладеного між ТОВ «Торгова Група «ТНП» (Замовник) та ТОВ «УВК-ІНТЕРНЕШНЛ» (Експедитор) Експедитор зобов`язується від свого імені та/або від імені замовника за дорученням, за винагороду і за рахунок Замовника організувати та забезпечити комплекс робіт і послуг з метою доставки імпортних, експортних, транзитних вантажів Замовника від місця, вказаного Замовником, до місця призначення, різними видами транспорту, за обумовленим маршрутом, включаючи організацію та залежності від маршруту.
Згідно з пунктом 2.1. Договору Замовник за 5 робочих днів до очікуваної дати надання послуг надає Експедитору Заявку підписану уповноваженою на те особою Замовника, засобами факсимільного зв`язку та/або у сканованому вигляді електронною поштою з подальшим направленням оригіналу.
Відповідно до пункту 3.2.13. Договору Експедитор зобов`язується на свій власний розсуд обирати та залучати до виконання Заявки будь-яких перевізників або їх агенті, а також інших субпідрядників для надання послуг та виконання заявки.
12 березня 2021 року між ТОВ «УВК-ІНТЕРНЕШНЛ» (Замовник) та «MEE A/S» укладено договір на перевезення зовнішньоторговельних вантажів №UA00237561, предметом якого є міжнародне морське і інтермодальне перевезення зовнішньоторговельних вантажів Замовника у контейнерах перевізника. Даний договір укладено задля забезпечення виконання Договору на транспортно обслуговування вантажів №CVK-TNP-2021 від 16 червня 2021 року.
06 вересня 2024 року сторонами між Експедитором та позивачем укладено заявку №0711, якою погоджено маршрут перевезення контейнера MRKU2607907, вартість перевезення та додаткові умови в частині: 48 годин вільного часу для митного оформлення імпортного вантажу та розвантаження, після чого перевізник нараховує: на території України в розмірі 50EUR/на день. Витрати за митну інспекцію, ваговий контроль або сканування та інше виставляється згідно з вхідними рахунками від термінала або органів контролю, що їх ініціювали. Всі додаткові вхідні рахунки оброблюються 1:1.
Вільний час від демерджу: 7 днів з моменту прибуття контейнера у порт Константа до завантаження на контейнеровоз. Потім 24USD/день для 40DV/HC, з 8-15 день.
28 листопада 2024 року ТОВ «УВК-ІНТЕРНЕШНЛ» на адресу ТОВ «ТГ «ТНП» виставлено рахунок №5377 на загальну вартість транспортних послуг поза межами території України 404 327, 09 грн, в тому числі відшкодування за демередж у розмірі 7968, 67 грн.
Довідкою про транспортні витрати вих 0212/24 від 02.12.2024 підверджуються витрати на транспортне перевезення у розмірі 404327, 09 грн.
У листопаді 2024 року позивач здійснював ввезення на територію України товару: «посуд столовий та кухонний з кам?яної кераміки: -Тарілка обідня 27,6см., Emeraid кераміка.21-318-001 -2088шт. -Тарілка десертна 20,8см., Emerald кераміка.21-318-002 -2592шт. -Салатник 15,7см., Emerald кераміка.21-318-003 -2080шт. -Чашка 400мл., Emerald кераміка,21-318-004 -2592шт. -Тарілка обідня 27,6см., Frozen кераміка.21-318-005 -2088шт. -Тарілка десертна 20,8см., Frozen кераміка.21-318-006 -2592шт. -Салатник 15,7см., Frozen кераміка.21-318-007 -2080шт. -Чашка 400мл., Frozen кераміка.21-318-008 - 2624шт. -Тарілка обідня 27,6см., Blue Ocean кераміка.21-318-009 -2083шт. - Тарілка десертна 20,8см., Blue Ocean кераміка. 21-318-010 -2592шт. -Тарілка супова 20см., Blue Ocean кераміка.21-318-011 -2080шт. -Чашка 400мл., Blue Осеаn кераміка.21-318-012 -2624шт. -Тарілка обідня 27,2см., Stone кераміка.21-318-013 2088шт. -Тарілка десертна 20,3см., Stone кераміка, 21-318-014 -2592шт. -Тарілка супова 18см., Stone кераміка.21-318-015 -2080шт. - Чашка 360мл, Stone кораміка.21-318-016 -2592шт. Торгівельна марка: Krauff. Виробник: Zhengzhou Harmony Ceramic Co.,Ltd Країна виробництва: CN», митне оформлення якого здійснювалося через Дніпровську митницю.
Для підтвердження заявлених митної вартості декларант надав митному органу передбачені ст. 53 МК України документи, які вказані у графі 44 митної декларації, а саме:
· Сертифікат якості №б/н від 20.08.2024;
· Пакувальний лист №б/н від 20.08.2024;
· Рахунок-проформа (iнвойс) №HMN2427 від 06.03.2024;
· Рахунок-фактура (iнвойс) №HMN2427B від 20.08.2024;
· Коносамент №SZSE24082107 від 07.09.2024;
· Автотранспортна накладна №907 від 25.11.2024;
· Платіжна інструкція б/н від 21.03.2024;
· Платіжна інструкція б/н від 02.07.2024;
· Платіжна інструкція б/н від 15.07.2024;
· Платіжна інструкція б/н від 26.09.2024;
· Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційнийх послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №5377 від 28.11.2024;
· Довідка про вартіть перевезення №0212/24 від 02.12.2024;
· Контракт №ZHC-TNP-2024 від 04.03.2024;
· Специфікація №1 від 05.03.2024;
· Додаткова угода №1 від 11.06.2024;
· Додаткова угода №2 від 15.07.2024;
· Договір про перевезення №15/04-2024 від 04.03.2024;
· Договір про перевезення №UA00237561 від 12.03.2021;
· Договір про перевезення №UVK-TNP-2021;
· Заявка №0711 від 06.09.2024;
Під час розгляду митним органом документів, наданих позивачем для митного оформлення товару, спрацювала автоматизована система управління ризиками (АСАУР) за показником "митна вартість товару".
Крім того, під час розмитнення товару інспектор митної служби дійшов висновку, що подані декларантом документи містять розбіжності, а також не містять повної інформації про митну вартість та її складові частини.
Також, відповідачем винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110150/2024/000214 від 13.12.2024.
Обґрунтовуючи підстави неприйняття заявленої позивачем митної вартості товару, митний орган зазначив, що за результатами опрацювання документів, поданих разом із електронною митною декларацією, ним встановлено, що надані відповідно до вимог статті 53 МК України документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Дніпровська митниця видала позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Не погоджуючись із рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що пов`язані із справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Митний кодекс України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлює порядок визначення митної вартості імпортованих товарів та правила її декларування, а також регулює правовідносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України.
Відповідно до частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно зі статтею 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема, код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 МК України).
Частиною сьомою статті 257 МК України передбачено, що перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, передбачені частиною восьмою вказаної статті, у тому числі відомості про найменування товару, код товару згідно з УКТ ЗЕД, фактурну вартість товарів, митну вартість товарів та метод її визначення.
Статтями 49 та 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).
Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ГААТ).
Згідно з частиною другою статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.
Частинами четвертою та п`ятою статті 58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціною, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, вважається загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, за переліком, що визначений частиною десятою статті 58 МК України, серед яких, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
Згідно зі статтею 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів. При цьому, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо, зокрема, щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (пункт 1 частини п`ятої статті 54 МК України).
Цією ж статтею визначено, що у випадках, встановлених цим Кодексом, митний орган наділений правом письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Відповідно до положень статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У силу положень частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від
декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур» №3018-VI від 15.02.2011, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Разом з цим, якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (частини третя статті 53 МК).
Відповідно до частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Згідно з частинами першою-третьою статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГААТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:
1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;
2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;
3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;
4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу;
5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;
6) мінімальної митної вартості;
7) довільної чи фіктивної вартості.
Відповідно до частини першої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною другою статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
З аналізу частин першої та другої статті 53 МК України слідує, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто умовою, з якою закон пов`язує право митниці самостійно розраховувати митну вартість заявлених декларантом товарів, є наявність документально підтверджених обставин, що свідчать про заявлення декларантом неповних та/або недостовірних відомостей про товар та ціну, яку за нього сплачено.
Відтак, рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту й достовірність відомостей про заявлену митну вартість товарів; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
Судом після дослідження оскаржуваного рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110150/2024/000065/2 від 13.12.2024 встановлено, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів було винесене відповідачем з огляду на таке.
Щодо обраних позивачем порядку та умов оплати за товар.
З цього приводу суд зазначає таке.
21 березня 2024 року позивачем на користь ZHENGZHOU HARMONY CERAMIC CO.,LTD було здійснено попередню оплату у розмірі 19 541, 18 дол. США.
02 липня 2024 позивачем на користь ZHENGZHOU HARMONY CERAMIC CO.,LTD було здійснено попередню оплату у розмірі 19 541, 18 дол. США.
15 липня 2024 року продавцем ZHENGZHOU HARMONY CERAMIC CO.,LTD повернено позивачу здійснену 21.03.2024 попередню оплату (за вирахуванням банківських комісій та інших обов`язкових платежів) у розмірі 19 445, 98 дол. США.
16 липня 2024 року сторонами укладено Додаткову угоду №3 до Специфікації №1, якою погодили, що покупець не накладає і не буде накладати штрафи на продавця через порушення строків поставки товару по Специфікації №1 від 05.03.2024.
26 вересня 2024 позивачем на користь ZHENGZHOU HARMONY CERAMIC CO.,LTD було здійснено балансову оплату у розмірі 48 027, 83 дол. США.
Сук вказує, що погодження конкретних умов оплати за поставлений товар - виключно право сторін зовнішньоекономічного контракту.
Щодо посилань відповідача на те, що позивачем не надано пояснень з приводу повернення здійсненої 21.03.2024 попередньої оплати, то суд приймає до уваги посилання позивача на те, що дане повернення попередньої оплати у розмірі 19 445, 98 дол. США здійснювалося через неможливість постачання заявленого до митного оформлення товару у строк, передбачений валютним законодавством, зокрема у 180 днів.
Відтак, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи доводи митного органу в оскаржуваному рішенні про непідтвердження митної вартості товару через розбіжності в документах про строк та умови оплати за товар.
Щодо розрахунку вартості можливого демереджу під час погодження заявки на перевезення.
Відповідно до Договору на транспортно-експедеційне обслуговування вантажів №CVK-TNP-2021 від 16 червня 2021 року, укладеного між ТОВ «ТГ «ТНП» (Замовник) та ТОВ «УВК-ІНТЕРНЕШНЛ» (Експедитор) Експедитор зобов`язується від свого імені та/або від імені замовника за дорученням, за винагороду і за рахунок Замовника організувати та забезпечити комплекс робіт і послуг з метою доставки імпортних, експортних, транзитних вантажів Замовника від місця, вказаного Замовником, до місця призначення, різними видами транспорту, за обумовленим маршрутом, включаючи організацію та залежності від маршруту.
Згідно з пунктом 2.1. Замовник за 5 робочих днів до очікуваної дати надання послуг надає Експедитору Заявку підписану уповноваженою на те особою Замовника, засобами факсимільного зв`язку та/або у сканованому вигляді електронною поштою з подальшим направленням оригіналу.
Відповідно до пункту 3.2.13. Експедитор зобов`язується на свій власний розсуд обирати та залучати до виконання Заявки будь-яких перевізників або їх агентів, а також інших субпідрядників для надання послуг та виконання заявки.
12 березня 2021 року між ТОВ «УВК-ІНТЕРНЕШНЛ» (Замовник) та «MEE A/S» укладено договір на перевезення зовнішньоторговельних вантажів №UA00237561 предметом якого є міжнародне морське і інтермодальне перевезення зовнішньоторговельних вантажів Замовника у контейнерах перевізника.
06 вересня 2024 року сторонами між Експедитором та позивачем укладено заявку №0711, якою погоджено маршрут перевезення контейнера MRKU2607907, вартість перевезення та додаткові умови в частині: 48 годин вільного часу для митного оформлення імпортного вантажу та розвантаження, після чого перевізник нараховує: на території України в розмірі 50EUR/на день. Витрати за митну інспекцію, ваговий контроль або сканування та інше виставляється згідно з вхідними рахунками від термінала або органів контролю, що їх ініціювали. Всі додаткові вхідні рахунки обробляються 1:1.
Вільний час від демердж: 7 днів з моменту прибуття контейнера у порт Константа до завантаження на контейнеровоз. Потім 24USD/день для 40DV/HC, з 8-15 день.
28 листопада 2024 року ТОВ «УВК-ІНТЕРНЕШНЛ» на адресу ТОВ «ТГ «ТНП» виставлено рахунок №5377 на загальну вартість транспортних послуг поза межами території України 404 327, 09 грн, в тому числі відшкодування за демередж у розмірі 7968, 67 грн.
Довідкою про транспортні витрати №0212/24 від 02.12.2024 підверджується витрати на послуги транспортного перевезення у розмірі 404327,09 грн.
З огляду на зазначене висновок митного органу про неврахування рахунку на вказані витрати з відшкодування демерджу за перевезення товару не відповідає дійсності, а відтак не є підставою для коригування митної вартості товару.
Суд також відхиляє доводи відповідача про ненадання до митного оформлення засвідченої уповноваженим органом експортної декларації країни відправлення, з огляду на таке.
Відповідно до п.7 ч.3 ст. 53 Митного кодексу України митна декларація країни відправлення є додатковим документом, право на витребування якого виникає в разі наявності розбіжностей в основних документах, поданих до митного оформлення.
При цьому, зазначені митним органом в оскаржуваному рішенні зауваження до основних документів не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, в країні експорту товару впроваджено електронне декларування, у зв`язку з чим на копії зазначеної декларації проставлено відповідний QR код, що виключає необхідність додаткового засвідчення такого документа.
Щодо зауважень відповідача відносно порушення строків поставки товару, за що передбачена відповідальність згідно з розділом 9 Контракту, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої вартості.
Дніпровська митниця не надала пояснень, яким чином строк поставки впливає на числові показники митної вартості товарів.
При цьому, митний орган не наділений повноваженнями щодо контролю за дотриманням сторонами зовнішньоекономічного договору умов такого договору.
Щодо тверджень митного органу про те, що наданий до митного оформлення сертифікат походження містить посилання на інвойс від 20.08.2024 HMN2427АВ, який до митного контролю не надавався.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем вже надано пояснення митному органу з цього приводу в листі від 12.12.2024 №20241212/2.
Зокрема, позивач вказав, що постачальником було виписано два інвойси: від 20.08.2024 HMN2427А та від 20.08.2024 HMN2427В, проте в сертифікаті походження зазначено - від 20.08.2024 HMN2427АВ, оскільки впроваджена в країні експорту система видачі сертифікатів походження не передбачає можливості внесення в сертифікат походження реквізитів двох документів, лише одного.
В контексті зазначених в оскаржуваному рішенні зауважень, суд вважає за можливе зазначити також таке.
Відповідно до п.п. 3.16, 3.39 та 6.2 розділу 3 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 №3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», митна служба не застосовує істотних санкцій за помилки, якщо вона переконується в тому, що помилки не є навмисними та допущені не внаслідок умисного введення в оману або грубої недбалості. У випадках, коли митна служба вважає за необхідне попередити повторення таких помилок, санкції можуть застосовуватися в обсязі не більшому, ніж це необхідно для досягнення цієї мети.
На підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства.
Митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
З огляду на вище викладене, зазначені відповідачем у спірному рішенні зауваження щодо поданих на підтвердження митної вартості документів є необґрунтованими, а тому коригування відповідачем митної вартості товару за шостим (резервним) методом - є
Проаналізувавши доводи митного органу, що слугували підставою для відмови у визнанні митної вартості, заявленої позивачем, суд дійшов висновку, що відповідач не довів, що позивачем було заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість імпортованого товару, та що в документах, поданих позивачем до митного оформлення, були відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.
Зі змісту спірного рішення відповідача слідує, що митний орган не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товару за основним методом визначення митної вартості.
Водночас, матеріалами справи підтверджується, що визначена позивачем у відповідній митній декларації митна вартість товару базується на об`єктивних, документально підтверджених даних і піддається обчисленню.
Суд також дослідив правомірність застосування відповідачем шостого (резервного) методу визначення митної вартості товарів при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару та зазначає наступне.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
У разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012).
Отже, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Відтак, суд доходить висновку, що відповідач при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів №UA110150/2024/000065/2 від 13.12.2024 протиправно застосував шостий (резервний) метод визначення митної вартості товарів, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваного рішення відповідача.
Отже, висновки відповідача щодо документального непідтвердження позивачем митної вартості імпортованого товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості є протиправним.
Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору
відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.
З оскаржуваного рішення вбачається, що відповідач не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товару за ціною договору.
Отже, у відповідача під час прийняття вказаного рішення не було підстав для незастосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною договору.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним (резервним) методом та прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.
За таких обставин позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA110150/2024/000065/2 від 13.12.2024, а також картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110150/2024/000214 від 13.12.2024 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні з адміністративним позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 7519, 56 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1326 від 05.02.2025.
Отже, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 139, 243-246, 250, 255 КАС України, суд, -
Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA110150/2024/000065/2 від 13.12.2024 та картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110150/2024/000214 від 13.12.2024.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 02.07.2025.

Суддя А.О. Сластьон