Справа № 200/6296/24
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 червня 2025 року

м. Київ

справа №200/6296/24

адміністративне провадження № К/990/24428/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гриціва М. І.,

суддів: Єзерова А. А., Стеценка С. Г.

перевірив касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України (далі - ГУ ПФУ) в Житомирській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 січня 2025 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Хмельницькій області, ГУ ПФУ в Житомирській області, ГУ ПФУ у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ГУ ПФУ в Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, і

ВСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області №12 від 29.07.2022, №12 від 21.10.2022, якими відмовлено йому у призначенні пенсії за віком ;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Житомирській області №12 від 17.10.2023, яким відмовлено йому у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувати йому до страхового стажу період проходження служби з 28.09.1982 по 19.04.1994 з врахуванням служби в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі в пільговому обрахунку 17 років 10 місяців 23 дні на підставі архівної довідки про проходження служби від 01 березня 2022 року, архівної довідки про заробітну плату від 01 березня 2022 року, виданих Інформаційним центром УМВД росії по Ямало-Ненецькому автономному округу супровідним листом №3/20 від 01.03.2022;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області призначити йому з 29 березня 2022 року та виплачувати пенсію за віком згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

Донецький окружний адміністративний суд рішенням від 03 січня 2025 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2025 року, позовні вимоги задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області №12 від 29.07.2022 та від 21.10.2022 про відмову в призначенні пенсії за віком.

Визнав протиправним та скасував рішення ГУ ПФУ в Житомирській області № 12 від 17.10.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язав ГУ ПФУ в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.10.2023 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

2. ГУ ПФУ в Житомирській області не погодилося з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій і подало касаційну скаргу, в якій просило їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

3. У касаційній скарзі скаржник описує фактичні обставини у справі, зазначає нормативно-правове регулювання спірних правовідносин та визначає підстави касаційного оскарження судових рішень, передбачені нормами підпунктів «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Предметом розгляду цієї справи визначаються протиправні дії, які проявилися в тому, що ГУ ПФУ в Хмельницькій області та ГУ ПФУ в Житомирській області відмовилися призначити позивачу пенсію за віком на підставі страхового стажу, до якого відмовилися зарахувати певний час роботи позивача за межами України.

4. Верховний Суд дослідив зміст касаційної скарги та дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

5. Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює принцип забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

З наведеними конституційними приписами кореспондується стаття 13 КАС України та стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів».

Частина третя статті 3 КАС України передбачає, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

6. Згідно з частиною першою статті 334 цього Кодексу, коли нема підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 цього Кодексу учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

7. Аналіз цих приписів дає підстави виснувати, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом на оскарження цих судових актів у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

За пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), та у разі, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, віднесено до категорії справ незначної складності.

Отже, процесуальний закон встановив, що не всі судові рішення судів попередніх інстанцій можуть бути предметом касаційного перегляду, передбачив, які справи, за якими критеріями (значеннєвими властивостями) відносяться до категорій справ, які не підлягають касаційному оскарженню, та водночас запровадив умови, за об`єктивного існуванням яких справи, які не підлягають касаційному оскарженню (справи незначної складності, інші справи, розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, тощо), таки можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції, якщо можливість такого оскарження обумовлюється фундаментальною значимістю наслідків касаційного перегляду для формування практики застосування відповідних правових норм, або сама справа становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, або є інші встановлені законом передумови для відкриття касаційного провадження.

Те, що вищезазначені обставини є та, відповідно, дають право на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, ухвалених за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), насамперед має аргументувати та обґрунтувати особа, яка подає касаційну скаргу.

Ці критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.

8. З тексту касаційної скарги та змісту оскаржених судових рішень, які викладені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, з логічних та сутнісних акцентів касаційної скарги простежується, що спірні правничі відносини в цій справі виникли щодо правильності обчислення, перерахунку, виплати та одержання пенсійних виплат. Тобто, через те, що пенсійний орган відмовився зарахувати позивачу до страхового стажу період проходження служби з 28.09.1982 по 19.04.1994 з врахуванням служби в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі в пільговому обрахунку 17 років 10 місяців 23 дні на підставі архівної довідки про проходження служби від 01 березня 2022 року та архівної довідки про заробітну плату від 01 березня 2022 року, виданих Інформаційним центром УМВД росії по Ямало-Ненецькому автономному округу супровідним листом від 01.03.2022 №3/20.

За цими значеннєвими критеріями заявлений у цій справі спір є спором, який стає предметом справи, котра, як згадано вище, за пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України відноситься до справ незначної складності і воднораз до тієї категорії справ, які за законом не підлягають касаційному перегляду.

Донецький окружний адміністративний суд здійснював розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження і не помилився, коли обрав таку форму провадження.

9. Позатим скаржник ? ГУ ПФУ в Житомирській області, не заперечуючи, що рішення судів попередніх інстанцій у цій справі, які не задовольняють його як відповідача, не підлягають касаційному оскарженню, однак, з посиланням на норми двох з визначених підпунктами «а-г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України умов прийняття касаційної скарги, вважає, що подання цієї касаційної скарги виправдовується тим, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики та становить значний суспільний інтерес.

Треба нагадати, що питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, можуть охоплювати правові явища, що є найбільш суттєвими для такої практики та формування її однаковості. До таких явищ можна віднести систематичне порушення державою норм матеріального та процесуального права, які зачіпають інтереси великого кола осіб, що призводить до великого числа скарг на такі рішення у подібних справах, тощо.

10. Втім аргументація і обґрунтування касаційної скарги, підставова та юридична природа самого спору не дають причин стверджувати, що ця справа має фундаментальне значення на формування єдиної правозастосовної практики, оскільки скаржник не розкрив (переконливо не мотивував, не продемонстрував), у чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин. Посилання скаржника на «значний суспільний інтерес» має також загальний, формальний характер та не містить належного обґрунтування наявності заінтересованості суспільства в результатах розгляду саме цієї касаційної скарги судом касаційної інстанції.

Верховний Суд нагадує, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах обумовлюється характером (предметом) спірних правовідносин конкретної справи, зокрема: її значення для формування єдиної правозастосовної практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

11. Отож, можна узагальнити, що ГУ ПФУ в Житомирській області подало касаційну скаргу на судові рішення судів попередніх інстанцій, які не підлягають касаційному оскарженню.

12. До того ж треба додати, що за прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), зважаючи на особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії»).

13. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

14. З огляду на наведене, вкотре беручи до уваги, що оскаржені судові рішення судів попередніх інстанцій ухвалені в справі незначної складності, а передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставини для перегляду Верховним Судом цієї справи в касаційному порядку не встановлено (скаржник належним чином не обґрунтував, тощо), у відкритті касаційного провадження треба відмовити.

Керуючись статтями 3, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 січня 2025 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Гриців

Судді: А. А. Єзеров

С. Г. Стеценко