Справа № 189/992/25
Суддя: Чорна О. В.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/992/25
РІШЕННЯ

іменем України

27.06.2025 року селище Покровське Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорної О.В.,

за участі секретаря судового засідання Безрідньої В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського СРПП ВП №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Зінченко Едуарда Васильовича, Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Єланського О.Г. звернувся до суду з адміністративним позовом, яким просив суд визнати незаконною та скасувати постанову поліцейського СРПП ВП №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Зінченко Е.В. по справі про адміністративне правопорушення серія ББА №274916 від 10.02.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень, закрити провадження по справі притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності в порушення вимог чинного законодавства не зазначені докази, що до неї додаються, а також відсутні посилання, як на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеофіксацію, так і взагалі відсутні відомості щодо її проведення. Вважає, що його вина не доведена, належними та допустимими доказами. Вважає дану постанову незаконною, а відтак просить її скасувати.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Єланський О.Г. надав суду письмову заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач - поліцейський СРПП ВП №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Зінченко Е.В. надав суду письмову заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи без його участі, а також разом з заявою надав ДВД-диск з відеозаписом з нагрудної камери.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою всіх учасників справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Згідно постанови, винесеної поліцейським СРПП ВП №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Зінченком Е.В. серії ББА №274916 10.02.2024 року, 10.02.2024 року о 18 год. 35 хв., в смт. Покровське по вул. Соборна, ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ - 21154 д/н НОМЕР_1 та не надав для перевірки посвідчення водія категорії «В» та свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб.

Даною постановою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальностіза ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

Згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського, 10.02.2024 року в період часу з 18:26 год. по 18:31 год. працівники поліції на службовому автомобілі їхали за автомобілем ВАЗ - 21154 д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 з включеним звуковим сигналом та проблисковими маячками, за допомогою гучномовця вимагали водія зупинити транспортний засіб, однак останній протягом близько 5 хв. на всі вимоги поліції про зупинку т/з не реагував та продовжував рух та зупинився тільки в той момент, як заїхав у ворота домоволодіння. На відео чітко видно, як ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, а саме, з-за керма та одразу почав заперечувати, що рухався на транспортному засобі. Візуально в ОСОБА_1 вбачаються явні ознаки сп`яніння, останній неодноразово відмовлявся надати свої документи працівникам поліції для встановлення його особи та права керування, відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Пізніше, дружина ОСОБА_1 повідомила працівникам поліції його прізвище та ім`я, що допомогло працівникам поліції встановити особу ОСОБА_1 , а сам порушник після цього сказав працівникам поліції, що документів в нього не має, так як він їх загубив.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 року поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 11 ч. 1ст. 23 цього ж закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, Іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30 червня 1993 року №3353-ХІІ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306(зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 2.1 Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки такі документи: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ч. 9-10 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Диспозиція ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Судом встановлено, що 10.02.2024 року гр. ОСОБА_1 , рухаючись на автомобілі ВАЗ - 21154 д/н НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції не зупинився, після переслідування та фактично примусової зупинки останній не надав працівникам поліції посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортних засіб, чим порушив п. 2.1. та 2.4.а ПДР України. Водночас, вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП ОСОБА_1 прямо підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Отже, у діях ОСОБА_1 суд вбачає наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Судом встановлено, що постанова серії ББА №274916 від 10.02.2024 року містить всі обов`язкові відомості, передбачені ст. 283 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, а отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати відшкодовуються стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, лише у разі задоволення її позову, таким чином такі витрати у разі відмови у задоволенні позову не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 126, 245-246, 251, 268, 283-284, 288 КУпАП, ст. ст. 2, 9, 72-77, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Поліцейського СРПП ВП №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Зінченко Едуарда Васильовича, Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Судові витрати у вигляді понесеного судового збору покласти на позивача ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Повний текст рішення складений 02.07.2025 року.

Суддя О.В. Чорна

27.06.2025