Справа № 300/8320/24
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 липня 2025 року

м. Київ

справа №300/8320/24

провадження № К/990/24496/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Єресько Л. О., Мацедонської В. Е.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного сервісного центру МВС про визнання протиправним та скасування наказу,

у с т а н о в и в :

06 червня 2025 року зазначену скаргу подано засобами поштового зв`язку.

12 червня 2025 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Верховний Суд на підставі частини п`ятої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» проаналізував ухвалені у цій справі судові рішення й установив, що ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного сервісного центру МВС, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ від 02 квітня 2024 року № 121-дс «Про оголошення догани державному службовцеві ОСОБА_1 ».

Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 05 листопада 2024 року позовну заяву залишив без руху та надав позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів із дня вручення копії цієї ухвали, шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, в якій чітко вказати підстави для поновлення строку, додати докази поважності причин його пропуску.

Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 15 листопада 2024 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2025 року, повернув позовну заяву позивачеві.

Так, предметом спору у цій справі є наказ відповідача від 02 квітня 2024 року № 121-дс «Про оголошення догани державному службовцеві ОСОБА_1 ».

Обґрунтовуючи наявність підстав для поновлення строку вказує, що про оскаржуваний наказ позивач дізнався лише 01 жовтня 2024 року, коли адвокат надав йому акт виконаних робіт з долученими документами.

Ухвалюючи такі рішення, суди виходили з того, що поведінка позивача не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Вважаючи зазначені судові рішення ухваленими з порушенням норм процесуального права, позивач подав касаційну скаргу.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Статтею 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені статтею 123 КАС України, відповідно до частин першої, другої якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Також, пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України обумовлено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як встановлено судами позивач, звернувшись у жовтні 2024 року з позовом про визнання протиправним та скасування наказу Головного сервісного центру МВС від 02 квітня 2024 року № 121-дс «Про оголошення догани державному службовцеві ОСОБА_1 », пропустив місячний строк звернення до суду.

При цьому ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2025 року у справі № 300/8320/24, позов ОСОБА_1 повернуто з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що момент виникнення у позивача права на звернення до суду із цим позовом, ОСОБА_1 фактично пов`язує саме із отриманням від адвоката копії оскаржуваного наказу 01 жовтня 2024 року.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС направлено відповідь представнику позивача на його адвокатський запит від 19 липня 2024 року, в якому містився лист № 31/28/13/921/аз/05-2024-963-2024 від 29 липня 2024 року (згідно трекінгу відстеження поштового відправлення 846 отримано особисто адресатом - адвокатом Курком В. М. 07 серпня 2024 року). У вказаному листі зазначено, серед іншого, що наказом Головного сервісного центру МВС від 02 квітня 2024 року № 121-дс адміністратору ОСОБА_1 оголошено догану.

Отже, після отримання вказаного листа № 31/28/13/921/аз/05-2024-963-2024 від 29 липня 2024 року на адвокатський запит від 19 липня 2024 року, представник позивача дізнався (йому стало відомо) про винесення спірного наказу, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Як наслідок, у розумінні вимог статті 122 КАС України, представник позивача, який діє в інтересах ОСОБА_1 та повноваження якого, згідно ордеру на надання правничої допомоги серія АТ № 1074822 від 19 липня 2024 року, не обмежуються, дізнався про порушення прав, свобод, інтересів ОСОБА_1 .

Окрім того, як вбачається з відомостей офіційного сайту АТ «Укрпошта», згідно трекінгу відстеження поштового відправлення 679, яким направлено Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС відповідь представнику позивача на його адвокатський запит від 12 серпня 2024 року, відправлення, в якому містився лист від 28 серпня 2024 року з додатками, серед яких і спірний наказ від 02 квітня 2024 року № 121-дс, отримано особисто адресатом - адвокатом Курком В. М. 02 вересня 2024 року.

Отже, спірний наказ Головного сервісного центру МВС від 02 квітня 2024 року № 121-дс, який є предметом позову, представник позивача отримав 02 вересня 2024 року.

Водночас з позовом позивач звернувся до суду 29 жовтня 2024 року, що підтверджується відтиском штампу на конверті поштового відправлення, тобто з пропуском встановленого місячного строку на звернення до суду з даною позовною заявою.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції звернули увагу на триваючу пасивну поведінку представника позивача, оскільки він дізнався про винесення спірного наказу 07 серпня 2024 року, отримав спірний наказ 02 вересня 2024 року, та враховуючи місячний строк звернення до суду на його оскарження, тільки 01 жовтня 2024 року (на двадцять дев`ятий день після його отримання) надав позивачу згідно акту виконаних робіт.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що позивач знав про відкрите дисциплінарне провадження щодо нього, оскільки в матеріалах справи містяться пояснення по факту вчинення дисциплінарного проступку, отже ОСОБА_1 повинен був вживати розумних заходів для з`ясування стану дисциплінарного провадження, та притягнення чи не притягнення його до дисциплінарної відповідальності за результатами такого провадження.

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом.

Поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання позовної заяви здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду з відповідним позовом.

У контексті встановлених обставин та характеру спірних правовідносин варто зазначити, що у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 260/87/20 Верховний Суд дійшов висновку, що аналіз статті 78 Закону України «Про державну службу» свідчить про те, що встановлений нею десятиденний строк для оскарження рішення суб`єкта призначення про накладення дисциплінарного стягнення стосується саме оскарження такого рішення будь-якого органу державної влади, в разі якщо це передбачено. В даному випадку є певні неточності законодавчого регулювання, оскільки попередня редакція відповідної норми вказувала на те, що «рішення про накладення дисциплінарного стягнення може бути оскаржено державними службовцями категорії «А» до суду, а категорій «Б» і «В» - до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, або до суду. У подальшому при виключенні з закону норм щодо можливості оскарження рішення про накладення дисциплінарного стягнення до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби була залишена норма, яка встановлювала строк для такого оскарження. На переконання Верховного Суду, при виборі норми, яка підлягає застосуванню до питання визначення строку звернення до суду, застосуванню підлягають саме норми КАС України, які є спеціальними. Оскільки позивачем обрано спосіб захисту порушеного права шляхом звернення до суду із позовною заявою в порядку КАС України, а не зі скаргою, при обчисленні строку звернення до суду з позовом у справі щодо оскарження рішення про накладення дисциплінарного стягнення на державного службовця, підлягає застосуванню частини п`ята статті 122 КАС України та може бути подано протягом місячного строку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 817/1087/18, від 11 грудня 2019 року у справі № 812/326/17.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується висновком судів попередніх інстанцій, що у контексті обставин цієї справи звернення особи до суду з позовом обмежено строками, а наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду не є поважними.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2025 року у справі № 300/8320/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного сервісного центру МВС про визнання протиправним та скасування наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді Л. О. Єресько

В. Е. Мацедонська