Справа № 160/2353/25
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2025 року м. Дніпросправа № 160/2353/25
(суддя Серьогіна О.В.,м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року у справі №160/2353/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28 січня 2025 року звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 згідно з яким просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №4142/НОД від 26 грудня 2024 року про результати службового розслідування за фактом пошкодження автомобіля «КОЗАК-5» в/н НОМЕР_2 взводу зв`язку НОМЕР_3 аеромобільного батальйону Військової частини НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати наказ про повернення ОСОБА_1 грошових коштів, що були стягнуті на виконання наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №4142/НОД від 26 грудня 2024 року про результати службового розслідування.

Позов обґрунтовано тим, що відомості у матеріалах службового розслідування є такими, які не відповідають дійсності, а службове розслідування проведено із значним порушенням чинного законодавства України

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №4142/НОД від 26 грудня 2024 року про результати службового розслідування за фактом пошкодження автомобіля «КОЗАК-5» в/н НОМЕР_2 взводу зв`язку НОМЕР_3 аеромобільного батальйону Військової частини НОМЕР_1 . У задоволенні іншої частини позову - відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що матеріали розслідування не містять належних та допустимих доказів про те, що саме з вини позивача державі було завдано збитки у зв`язку з неналежним виконанням ним службових обов`язків щодо недотримання правил експлуатації військової техніки, яке спричинило поломку головної пари переднього мосту, що призвело до нанесення матеріальних збитків держави. Відповідачем не доведено заподіяння саме позивачем шкоди через його протиправну поведінку внаслідок неналежного виконання своїх функціональних обов`язків, не встановлено вину позивача та причинний зв`язок між його протиправною поведінкою і настанням шкоди. Також, судом першої інстанції враховано і те, що службове розслідування, призначене відносно позивача 21.09.2024 та закінчено 26.12.2024 року, проведено з порушенням визначеного двомісячного строку. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , в період часу з 19.08.2024 по 09.09.2024 керував автофургоном броньований «КОЗАК-5» шасі: №1FDUF5HT7 NEF47678, двигун № НОМЕР_4 , та, 19.08.2024 при його перевезенні, військовослужбовець не зауважив та проігнорував хруст або будь який дивний звук в автофургоні та поїхав далі, тобто віднісся халатно, що і стало причинно наслідковим зв`язком при поломці автофургону 09.09.2024, оскільки ОСОБА_1 , не доповів про вказану ситуацію безпосередньому командиру або будь кому з керівництва, для проведення технічного огляду для запобігання поломки.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 , з 09 листопада 2022 року зарахований до списків Військової частини НОМЕР_1 на посаду водія відділення управління командира батальйону взводу зв`язку 3 аеромобільного батальйону, що підтверджується витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 15 від 09 листопада 2022 року (а.с.26).

23 вересня 2024 року ОСОБА_1 призначений на посаду водія 4 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 11 аеромобільної роти НОМЕР_3 аеромобільного батальйону, що підтверджується витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №273 від 23 вересня 2024 року (а.с.26, зворот).

21 вересня 2024 року наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №2421/НАГД від 21.09.2024 призначено службове розслідування.

Однак, 19 листопада 2024 року тимчасово виконуючий обов`язки командира НОМЕР_3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 подав рапорт стосовно скасування вищенаведеного наказу та призначення нового розслідування (а.с.25).

Так, згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №3160/НАГД від 20 листопада 2024 року про перепризначення службового розслідування, скасовано наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №2421/НАГД від 21.09.2024 року та призначено нове службове розслідування (а.с.24).

Згідно з актом службового розслідування, службовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 18.01.2023 №97 «Про ведення автомобільної техніки в стрій військової частини НОМЕР_1 », автофургон броньований «КОЗАК-5» шасі: № НОМЕР_5 , двигун № НОМЕР_4 , був закріплений за водієм взводу розвідки НОМЕР_3 аеромобільного батальйону солдатом ОСОБА_2 , та присвоєний військовий номер НОМЕР_2 .

Відповідно до акта технічного стану військового майна на автофургон броньований «КОЗАК-5» шасі: №1FDUF5HT7 NEF47678, двигун № НОМЕР_4 від 29.08.2024 №544, вищезгаданий автофургон броньований в технічно справному стані, віднесений до ІІ категорії та прийнятий солдатом ОСОБА_1 .

Так, солдат ОСОБА_1 , 19.08.2024 року переганяв автофургон броньований «КОЗАК-5» шасі: № НОМЕР_5 , двигун № НОМЕР_4 на відстань приблизно 2 кілометри та буквально під час першої хвилини руху автомобіля, а саме при виїзді з капірону, при виверті керма вправо, він почув якийсь хруст під днищем автомобіля, після чого вийшов з нього, оглянув візуально та нічого не виявив.

25.08.2024 року солдат ОСОБА_1 , поїхав на вказаному автофургоні на відстань 10 кілометрів до розташування підрозділу та залишив його для облаштування засобами РЕБ, при цьому він зауважив, що будь якого хрусту, який був 19.08.2024 року при переміщенні він більше не чув, тобто це можна звести до того, що цей звук міг бути від будь чого, тобто наїзду на щось, зважаючи місцевість в районі виконання бойового завдання.

09.09.2024 року солдат ОСОБА_1 , забрав вищезгаданий автофургон назад до розташування підрозділу, і під час переміщення, доїхавши до капоніру, військовослужбовець увімкнув задню передачу та на повному приводі став заїжджати у нього, але через декілька метрів бронеавтомобіль зупинився, у зв`язку із пошкодженням напівосі приводу переднього моста.

16.09.2024 року головний сержант ОСОБА_3 , діагностував та переганяв бронеавтомобіль, при переміщенні на бронеавтомобілі вже не працював передній міст.

27.09.2024 року спеціалістами ПрАТ «НВО Практика» було складено рекламаційний акт від 27.09.2024 року №3, в якому зазначено причину поломки, як: недотримання правил експлуатації повного приводу по бездоріжжю.

Таким чином, водій 4 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 1 1 аеромобільної роти 3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 (перебуваючи на посаді водія відділення управління командира батальйону взводу зв`язку НОМЕР_3 автомобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 ) солдат ОСОБА_1 , керуючи автофургоном броньованим «Козак-5» шасі № НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 , не дотримувався правил експлуатації вказаного автомобіля, що спричинило поломку головної пари переднього мосту.

До того ж, внаслідок пошкодження автофургона броньованого « ІНФОРМАЦІЯ_1 », було завдано збитків державі в розмірі 51550 грн, що підтверджено рекламаційним актом від 27.09.2024 року №3, рахунком від 16.10.2024 року №238 та довідкою Військової частини НОМЕР_1 про розмір завданої шкоди державі.

Своїми діями солдат ОСОБА_1 порушив вимоги наступних нормативно-правових актів, а саме: статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яка зазначає, що кожен військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

До того ж, своїми діяннями солдат ОСОБА_4 завдав збитків державі в розмірі 51550 грн., отже солдат ОСОБА_1 підлягає притягненню до повної матеріальної відповідальності в розмірі завданої шкоди державі (а.с.19-23).

26 грудня 2024 року наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №4142/НОД ОСОБА_1 оголошено сувору догану та притягнуто останнього до повної матеріальної відповідальності в розмірі завданої шкоди державі, а саме: 51550 грн (а.с.17-18).

Законність та обгрунтованість вищезазначеного наказу є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 року № 548-XIV.

Статтею 9 Статуту встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.

Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (статті 16 Статуту).

Згідно із статтями 26 та 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України від 03.10.2019 року №160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі - Закон № 160-IX).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону № 160-IX пряма дійсна шкода - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Частиною першою та другою статті 3 Закону № 160-IX встановлено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону № 160-IX особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі: 1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій; 2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб; 3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин; 4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення.

Статтею 8 Закону № 160-IX визначено, що посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника).

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.

Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Наказ доводиться до винної особи під підпис.

У разі якщо шкоду завдано кількома особами, у наказі командира (начальника) визначаються суми, що підлягають стягненню окремо з кожної особи, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди.

З урахуванням того, що законодавством чітко визначено необхідність встановлення вини в діях саме того військовослужбовця, який притягується до повної матеріальної відповідальності, та оскільки йдеться про застосування юридичної відповідальності до позивача, тому суд вважає, що відповідачем мав би бути доведений склад правопорушення, вчиненого позивачем, та наявність взаємозв`язку між діями останнього та заподіяною шкодою.

Таким чином, для притягнення військовослужбовця до повної матеріальної відповідальності, обов`язковою умовою є підтвердження матеріалами службового розслідування факту умисного чи з необережності скоєння ним дій чи бездіяльності, та з якою метою завдано шкоду або збитки. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку військовослужбовця та його ставлення до виконання службових обов`язків. Як вбачається з акта службового розслідування, вина позивача полягає в тому, що останній не дотримувався правил експлуатації автофургона броньованого «КОЗАК-5» шасі № НОМЕР_7 , номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого завдав збитків державі шляхом його пошкодження.

Натомість, акт службового розслідування не містить підтвердужень умисного чи з необережності скоєння позивачем дій чи бездіяльності, які б свідчили про завдання матеріальних збитків державі.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що акт не містить інформації того, в чому полягає порушення позивачем правил експлуатації автофургона броньованого «КОЗАК-5». Встановлення відповідачем того, що позивач при використанні зазначеного автофургона почув «хруст» не свідчить про те, що саме позивачем було завдано збитків державі шляхом його пошкодження цього автофургона.

Акт технічного стану військового майна на автофургон броньований «КОЗАК-5» шасі: №1FDUF5HT7 NEF47678, двигун № НОМЕР_4 від 29.08.2024 року №544 не свідчить про перебування вищезгаданого автофургона броньованого повністю в технічно справному стані, оскільки для встановлення наявності/відсутності пошкоджень бронеавтомобіля слід провести повний технічний огляд, який складається з перевірки системи гальмового та рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс та інших елементів в частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху. Наявність/відсутність пошкоджень бронеавтомобіля неможливо встановити лише по зовнішньому огляду, адже для повного встановлення технічного стану автомобіля слід здійснити технічний огляд автомобіля як в цілому, так і окремо кожний частин та систем. Також, слід зауважити й на тому, що закріплення техніки здійснюється відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Відповідно до Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», додатком 5 закріплено Порядок вручення особовому складові озброєння, бойової та іншої техніки.

Згідно з вказаним Порядком Командири підрозділів перевіряють справність озброєння, бойової та іншої техніки, що підлягають врученню, і про готовність до вручення доповідають у порядку підпорядкованості.

Командир військової частини видає наказ про закріплення озброєння, бойової та іншої техніки за членами екіпажів (обслуг), водіями (механіками-водіями) та іншим особами і встановлює час та порядок урочистого вручення озброєння, бойової та іншої техніки особовому складові. Номер наказу й прізвища осіб, за якими закріплюються озброєння, бойова та інша техніка, заносяться до формулярів (паспортів). Назва стрілецької зброї, її серія, номер і дата вручення заносяться у документи, які посвідчують особу, а також у відомості закріплення зброї за особовим складом. Оголошується наказ про закріплення озброєння і техніки.

Як вбчається з акта службового розслідування автофургон броньований «КОЗАК-5» шасі: № НОМЕР_5 , наказом №97 від 18.01.2023 року закріплено за водієм взводу розвідки 3 аеромобільного батальйому солдатом ОСОБА_5 тобто іншою особою (а.с.20).

Викладені обставини свідчать про те, що позивач не є матеріально відповідальною особою за автофургон броньований «КОЗАК-5» шасі: № НОМЕР_5 , а тому відповідач безпідставно притягнув його до матеріальної відповідальності наказом №4142/НОД від 26 грудня 2024 року.

Також, судом першої інстанції обгрунтовано прийнято до уваги те, що службове розслідування, призначене відносно позивача 21.09.2024 та закінчено 26.12.2024 року, проведено з порушенням визначеного двомісячного строку.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №4142/НОД від 26 грудня 2024 року про результати службового розслідування за фактом пошкодження автомобіля «КОЗАК-5» в/н НОМЕР_2 взводу зв`язку НОМЕР_3 аеромобільного батальйону Військової частини НОМЕР_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року у справі №160/2353/25 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 01 липня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва