Справа № 337/2937/25
Суддя: Сидорова М. В.
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/337/52/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), третя особа: Хортицький відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17.06.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Філіна Є.В., який позивач мотивує тим, що як внутрішньо-переміщена особа він переїхав із м. Курахове Донецької області у м. Запоріжжя. На військовому обліку перебував у ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_1 . Під час збоїв системи «Оберіг», у застосунку «Резерв+» у березні місяці 2025 року, у ОСОБА_1 змінився статус з «перебуває на обліку» на «не на обліку». Відповідно, зникла відстрочка від призову за мобілізацією згідно п.1 ч.3 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», так як останній є студентом денної форми навчання у КЗВО «Хортицька національна навчально реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, з 01.09.2024.

27.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою постановки на облік та оформлення відстрочки від призову за мобілізацією. Цього ж дня, останнього було поставлено на військовий облік,.

В подальшому через застосунок «Резерв+», позивачем оформлено відстрочку від призову за мобілізацією згідно п.1 ч.3 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

28.03.2025 позивача було мобілізовано до лав Збройних Сил України.

10.06.2025 через онлайн банкінг позивач дізнався, що на його рахунки накладено арешт, а співробітники банку повідомили про наявність виконавчого провадження.

В подальшому, позивачу стало відомо, що відносно нього начебто було складено протокол про адміністративне правопорушення за відсутність військово-облікового документу та в подальшому накладено штраф, а постанову направлено до Хортицького ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), де наразі перебуває виконавче провадження № 78281971, в межах якого на банківські рахунки позивача накладено арешт.

Згідно перехідних положень Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» військовозобов`язані від 18 до 60 років повинні оновити свої облікові дані протягом 60 днів. Кінцевий термін - до 16 липня 2024 року. Тобто, кінцевий термін оновлення даних станом на день винесення постанови, не настав. Окрім цього, позивачем оновлено дані через систему програмного забезпечення «Резерв+», він мав електронний військово-обліковий документ.

Окрім цього, позивач фактично не міг бути присутнім на розгляді протоколу, так як був направлений до іншого регіону, для проходженні військової служби. Крім того, він фактично не знав про складання протоколу.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Просить визнати причини пропуску строку для звернення до суду з позовом поважними та поновити цей строк, а також визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №55/461 від 04.04.2025 про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Крім того, в позовній заяві позивач заявив клопотання про витребування у відповідача доказів.

Ухвалою суду від 18.06.2025 позов ОСОБА_1 прийнято до судового розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання за участю сторін. Цією ж ухвалою з ІНФОРМАЦІЯ_2 за клопотанням позивача витребувано копію протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та копію постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №55/461 від 04.04.2025 про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Крім того, разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 78281971 від 04.06.2025, відкритому державним виконавцем Хортицького ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Колесник О.П. на підставі постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №55/461 від 04.04.2025 про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн., до вирішення справи по суті.

Ухвалою суду від 18.06.2025 заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні №78281971, відкритому державним виконавцем Хортицького ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Колесник О.П. на підставі виконавчого документа постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 №55/461 від 04.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та стягнення штрафу, до набрання судовим рішенням в даній справі законної сили.

23.06.2025 до суду від представника третьої особи: Хортицького ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли пояснення на позовну заяву (сформований в системі «Електронний суд 23.06.2025), в якому зазначено, що до відділу 04.06.2025 надійшла заява вих №04/1500 від 28.05.2025 про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови №55/461 по справі про адміністративне правопорушення, виданої 04.04.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 34000,00 грн. 04.06.2025 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №78281971. Разом з цим, винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, яка становить 37781,00 гривень. 19.06.2025 до відділу надійшла ухвала №337/2937/25, провадження №2-аз/337/2/2025, видана 18.06.2025 Хортицьким районним судом м.Запоріжжя, про зупинення стягнення у виконавчому провадженні №78281971 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №337/2937/25. 19.06.2025 державним виконавцем, винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій.

26.06.2025 до суду від представника ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позовну заяву (сформований в системі «Електронний суд 26.06.2025), в якому зазначено, що позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню через те, 04.04.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було винесено постанову №55/461 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , в якій зазначено, що «Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 55/461 від 27.03.2025 р., громадянин ОСОБА_1 , 27.03.2025 р. Як військовозобов`язаний не мав при собі військовий документ (військовий квиток, приписне посвідчення, тимчасове посвідчення замість військового квитка) чим порушив вимоги ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» чим вчинив правопорушення ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий порядок».

Отже, громадянин ОСОБА_1 під час дії особливого періоду порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, у зв`язку з чим посадовою особою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та постановлено накладення на ОСОБА_1 штраф у сумі 17 000 грн.

Із зазначеним в позовній заяві підставами для оскарження постанови № 55/461 від 04.04.2025, відповідач не погоджується в повному обсязі, як з такими що не відповідають дійсним обставинам справи, такими які не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Оскаржувана постанова є обґрунтованою та такою, що прийнята без порушень процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Посить у задоволенні позову відмовити.

Позивач та його представник в судове засідання не прибули, від представника позивача адвоката Філіної Є.В. надійшла заява, в якій вона вимоги підтримала в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без участі позивача та його представника.

Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не прибув, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, суду надано клопотання про розгляд справи без участі представника Хортицького ВДВС у м.Запоріжжі.

Суд вважає можливим провести судове засідання у відсутність сторін та представника третьої особи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

04.04.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову №55/461 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за порушення під час особливого періоду ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №55/461 від 27.03.2025 ОСОБА_1 27.03.2025 як військовозобов`язаний не мав при собі військовий документ (військовий квиток, приписне посвідчення, тимчасове посвідчення замість військового квитка), чим порушив вимоги ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Також в оскаржуваній постанові вказано, що 04.04.2025 ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився. В протоколі №55/461 від 27.03.2025 ОСОБА_1 надав пояснення: «ВОД загубив».

Таким чином, вказана постанова прийнята у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, будь-якої інформації, що копія постанови в подальшому була направлена ОСОБА_1 та ним отримана матеріали справи не містять.

Не погодившись із вказаною постановою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Філіна Є.В., 17.06.2025 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оцінивши обставини справи, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом з пропуском строку звернення, встановленого ч. 2 ст.286 КАСУ, але відповідно до ч.1 ст.121 КАС України за клопотанням позивача цей строк необхідно поновити, оскільки обставини, на які посилається позивач в своєму клопотанні, є істотними, дійсними та об`єктивними перешкодами, тобто поважними причинами пропуску строку.

Зокрема, суд враховує, що оскаржувана постанова винесена відповідачем у відсутність ОСОБА_1 , який наразі проходить військову службу за призовом під час мобілізації, а інформації, що копія оскаржуваної постанови була направлена позивачу та ним отримана матеріали справи не містять. Доводи позивача, що про оскаржувану постанову він дізнався лише 10.06.2025 через онлайн банкінг відповідачем не спростовані.

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

За визначенням у ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так, відповідно до ч.6 ст.22 цього Закону, у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Процедура перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи та організація медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби закріплена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженим постановою КМУ № 560 від 16.05.2024.

Так, п.49 зазначеного Порядку встановлено, що у період проведення мобілізації (крім цільової) уповноважені представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейські, а також представники Держприкордонслужби мають право вимагати у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу.

У п.52 вказаного Порядку вказано, що під час перевірки військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу, уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачена за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, та тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, за ч.1 ст.210-1 КУпАП відповідальність передбачена за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Водночас, відповідно до примітки до ст.210 КУпАП: положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Основним завданням Реєстру є ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України.

Згідно ч. 1, п. 3, 5 ч. 2, ч. 5 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру). Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Держатель Реєстру організовує взаємодію Реєстру з іншими реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних щодо отримання (обміну) інформації, визначеної статтями 6-9 цього Закону, відповідно до Закону України «Про публічні електронні реєстри»; надає органам адміністрування та ведення Реєстру право доступу до бази даних Реєстру.

Органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КУпАП).

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представниками громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

За приписами ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно зі ст.279 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) роз`яснює особі, яка притягається до адміністративної відповідальності її права і обов`язки, заслуховує її пояснення, за її участю досліджує докази та вирішує клопотання.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини даної справи, суд приходить до висновку про протиправність постанови №55/461 від 04.04.2025 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, оскільки вона є необґрунтованою, прийнята з порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, суд виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП. Протокол складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з роз`ясненням їй прав та обов`язків, а також врученням їй копії протоколу.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст.9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Як вже зазначалось, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП була розглянута 04.04.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 у відсутність ОСОБА_1 .

Виносячи вказану постанову, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 не зазначив достатні належні та допустимі докази, передбачені ст.251 КУпАП, які ним були отримані та оцінені у встановленому законом порядку, та на яких ґрунтується його висновок про доведеність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, належним чином не мотивував свого висновку про винуватість позивача, що є порушення вимог ст.7, 245, 252, 280, 283 КУпАП.

Так, в ухвалі від 18.06.2025 суд витребував у відповідача як копію оскаржуваної постанови, так і протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Водночас, відповідач не надав суду належні, допустимі та достовірні докази того, що відносно ОСОБА_1 був складений протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, а також що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про складання щодо нього такого протоколу, ознайомлений з його змістом, отримав його копію та був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, однак не прибув в зазначений час та не повідомив про поважні причини неприбуття.

Відомості про те, що позивач запрошувався до ІНФОРМАЦІЯ_2 для участі в складанні протоколу та/або для участі у розгляді справи за ч.3 ст.210-1 КУпАП, в матеріалах справи також відсутні.

Посилання на номер, дату протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП у оскаржуваній постанові не є достатнім підтвердження про обізнаність ОСОБА_1 про його складання.

Отже, суд вважає, що під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП уповноваженою особою відповідача не дотримані вимоги ст.254, 256, 268, 279, 280 КУпАП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення із забезпеченням права особи бути ознайомленим з ним та надати свої пояснення, а також щодо забезпечення права особи бути присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та реалізувати інші процесуальні права, визначені ст.268 КУпАП, що свідчить про порушення права позивача на захист.

Крім того суд враховує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено «поза розумним сумнівом», на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, на який посилається уповноважена особа відповідача, за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

Посилаючись в постанові на обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення №55/461 від 27.03.2025, суб`єкт владних повноважень обмежився вказівкою на те, що ОСОБА_1 не мав при собі військовий документ, відповідно до його пояснень «ВОД загубив».

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 стверджує, що він має військово-обліковий документ у додатку «Резерв+». Електронний документ має таку ж юридичну силу, як і паперовий.

Крім того, як раніше зазначалось, у абз. 2 ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у п. 52 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою КМУ № 560 від 16.05.2024, під час перевірки військово-облікового документа уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації.

Втім, таких доказів відповідачем не подано, а суб`єктом владних повноважень належну оцінку цьому факту не надано.

Отже, суд вважає недоведеним належними та допустимими, об`єктивними та беззаперечними доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова про накладання адміністративного стягнення є протиправною і підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України, з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а відповідач є уповноваженою особою органу державної влади, який фінансується за рахунок Державного бюджету України, суд вважає необхідним віднести судові витрати посплаті судового збору за розгляд даної справи на рахунок держави.

Керуючись ст.2, 5, 9, 72-79, 90, 121, 134, 139, 242-246, 262, 268-272, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та скасування рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №55/461 від 04.04.2025 про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя М.В. Сидорова