Справа № 209/4417/25
Суддя: Левицька Н. В.
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/4417/25
Провадження № 2-а/209/23/25
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

01 липня 2025 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду міста Кам`янського Левицька Н.В., перевіривши адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділення поліції №1 Кам`янського районного управління поліції Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділення поліції №1 Кам`янського районного управління поліції Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області та просить суд скасувати постанову серії ЕНА №4800377 від 23.05.2025, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 13 червня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділення поліції №1 Кам`янського районного управління поліції Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, залишено без руху та надано п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

17 червня 2025 року на виконання вимог ухвали Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 13 червня 2025 року, ОСОБА_1 до суду подав заяву про усунення недоліків позовної заяви у справі про адміністративне правопорушення, а саме: надав належним чином завірені копії документів в примірнику для суду та копії позовної заяви разом із належним чином завіреними до неї додатками, відповідно до учасників справи.

Щодо поважності причини пропуску такого строку та надання доказів поважності пропуску встановленого строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, позивач на виконання вимог ухвали подав заяву, у якій просив поновити строк для подання заяви у справі щодо оскарження постанови серії ЕНА №4800377 від 23.05.2025. Позивач зазначив, що попередньо подав позовну заяву до Дніпровського районного суду міста Кам`янського 27.05.2025, тобто в межах десятиденного строку, передбаченого ст. 121 КАС України для оскарження постанови. 29.05.2025 суддею Дніпровського районного суду міста Кам`янського позовну заяву було залишено без руху до усунення недоліків позовної заяви, які ним були усуненні та була подана виправлена позовна заява 02.06.2025 року, однак ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Кам?янського, 02 червня 2025 року справа №209/3985/25 (провадження №2-a/209/20/25) позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу. Вказує, що дана ухвала була ним отримана на електронну адресу лише 10.06.2025року, іншим засобом мене не було ознайомлено, тобто після спливу 10-денного строку для подання позову. Пропуск строку для повторного подання позовної заяви стався не з його вини, а через об`єктивні обставини, а саме: тривалість розгляду його позовної заяви судом, що призвела до винесення ухвали 02.06.2025, коли 10-денний строк для оскарження постанови від 23.05.2025 року уже сплив. Отримання мною ухвали суду від 02.06.2025 року відбулося 10.06.2025 року, що додатково обмежило його можливості для своєчасного подання нової позовної заяви.

Перевіривши матеріали справи, оцінюючи доводи заявника щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, приписи процесуального закону пов`язують початок перебігу строку звернення до суду або з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, або з дня, коли особа могла дізнатися їх порушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, не визнані судом поважними, позов залишається без руху.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд в ухвалі від 13.06.2025 звернув увагу позивача на те, що із долученої до позовної заяви копії ухвали Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 02.06.2025 у справі 209/3985/25 не встановлюється, що ОСОБА_3 оскаржувалась саме постанова серії ЕНА №4800377 від 23.05.2025, якою, як зазначає позивач, його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Також, суд зазначив про те, що ОСОБА_2 , звертаючись до суду з даним адміністративним позовом, заперечив факт отримання постанови та згідно доводів в обґрунтування строку звернення до суду вказав, що примірник оскаржуваної постанови поліцейським йому надано не було. При цьому, суд звернув увагу на те, що позивач не зазначає, коли він дізнався про існування оскаржуваної постанови, враховуючи зазначення ним серії та номеру оскаржуваної постанови, а також того, що така винесена капралом поліції Відділення поліції №1 Кам`янського районного управління поліції Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області Іванішиним Давидом Олександровичем.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено поважності підстав пропуску строку звернення до адміністративного суду, а тому їх слід визнати неповажними та залишити позов без руху та запропонувати позивачу в установлений строк подати заяву про поновлення строку для звернення до адміністративного суду, зазначивши поважні причини пропуску такого строку із наданням доказів поважності пропуску встановленого строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як убачається з усталеної практики Верховного Суду, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Чинним процесуальним законодавством визначений порядок вирішення питання поважності причин пропуску строку на звернення до суду та його поновлення, а також застосування наслідків пропущення строків звернення до адміністративного суду (постанова Верховного Суду від 30.11.2022 по справі № 607/15025/21).

Відповідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 02.02.2023 по справі № 160/22256/21, під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Згідно доводів позовної заяви, у спірному випадку, позивач оскаржує постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.05.2025.

Водночас з адміністративним позовом про оскарження постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності позивач ОСОБА_1 звернувся до суду лише 12.06.2025, тобто з пропуском строку на звернення до адміністративного суду.

Разом з цим, слід зауважити, що у поданій заяві на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, в частині наданням доказів поважності пропуску встановленого строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення із наданням доказів, позивачем не наведено обґрунтованих причин поважності пропуску строку звернення до суду, не зазначено, коли позивач дізнався про існування оскаржуваної постанови серії ЕНА №4800377 від 23.05.2025, та до заяви не надано доказів, які обгрунтовують доводи поважності причин пропуску такого строку.

Посилання позивача на ту обставину, що копію ухвали Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 02.06.2025 у справі 209/3985/25 він отримав лише 10.06.2025, хоча усунув недоліки позовної заяви, суд не вважає підставою для поновлення строку для звернення до суду з позовом про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки як вже зазначено судом, позивач не надав доказів, що у справі 209/3985/25 ОСОБА_3 оскаржував саме постанову серії ЕНА №4800377 від 23.05.2025.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суддя приходить до висновку про те, що позивачем на підтвердження зазначених обставин належних, допустимих, достатніх доказів не надано. Причини пропуску позивачем встановленого ч. 2 ст. 286 КУпАП строку оскарження постанови, є неповажними та підстав для його поновлення не має.

Згідно з ч. 2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Зазначене кореспондується із приписами п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, відповідно до якого позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

На підставі викладеного, позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню.

Згідно з ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.122, 123, 169, 241, 243, 248, 286 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У поновленні пропущеного ОСОБА_1 строку для звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4800377 від 23.05.2025- відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Іванішина Давида Олександровича, про скасування постанови, про притягнення до адміністративної відповідальності - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Наталія ЛЕВИЦЬКА