Справа № 400/5564/25
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 р. № 400/5564/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. в порядку спрощеного позовного провадження розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,

третя особаГоловне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, вул. Степана Бандери, 43,м. Суми,Сумський район, Сумська область,40009,

провизнання протиправним та скасування рішення від 22.05.2025 року № 20; зобов`язання вчинити певні дії,

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, за участю у справі третьої особи Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просить:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 22.05.2025 року № 20 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди навчання з 10.01.1985 по 10.01.1986, періоди роботи з 14.01.1986 по 28.11.1990 (5 років 10 місяців 14 днів) згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 31.01.1985 року та перерахувати пенсію починаючи з 14.05.2025.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Разом з тим, при призначенні пенсії відповідач не врахував період навчання та період роботи на території Естонської Республіки, оскільки Угодою між Україною та Естонською Республікою не передбачено врахування до страхового стажу періодів роботи в Естонії. Позивач вважає такі дії Пенсійного фонду щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду навчання та роботи протиправними.

Ухвалою суду від 30.05.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав відзив на позов, в якому в задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що питання пенсійного забезпечення осіб, які працювали на території України та Естонії вирішується згідно з законодавством кожної з держав з урахуванням положень Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення від 05.10.2010. При призначенні в Україні пенсії, страховий стаж, набутий на території Естонії, не враховується.

Дослідивши матеріали справи, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду в Сумській області та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до ЗУ від 09.07.2003 р. № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

14.05.2025 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою щодо зарахування до страхового стажу період трудової діяльності.

За принципом екстериторіальності, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області рішенням від 22.05.2025 року № 20 відмовив позивачу у перерахунку пенсії.

З результатом розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не враховано періоди, зокрема:

- період навчання з 10.01.1985 по 10.01.1986 роки у Талінській морехідній школі;

- період роботи з 14.01.1986 по 28.11.1990 роки в Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості «Есторибпром», оскільки Угодою між Україною та Естонською Республікою не передбачено врахування до страхового стажу періодів роботи в Естонії.

Періоди, не зараховані до страхового стажу в сукупності складають 5 років 10 місяців 14 днів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Абзацом другим частини четвертої статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. У разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Щодо незарахування до страхового стажу позивача періодів роботи та догляду за дітьми, народженими на території Естонської Республіки, суд зазначає наступне.

Згідно записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 31.01.1985 року позивач працював:

- у період з 10.01.1985 по 10.01.1986 роки Позивач навчався у Талінській морехідній школі;

- у період з 14.01.1986 по 28.11.1990 роки Позивач працював в Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості «Есторибпром».

Питання пенсійного забезпечення осіб, які працювали на території України та Естонії, вирішується згідно з законодавством кожної з держав з урахуванням положень Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення від 05.10.2010 року, ратифікованою Законом України від 2 листопада 2011 року № 3990-VІ «Про ратифікацію Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення».

За статтею 6 Угоди, якщо право на пенсію виникає на підставі законодавства однієї Сторони без урахування страхового стажу, набутого на підставі законодавства іншої Сторони, то відповідна Сторона призначає пенсію тільки за страховий стаж, набутий на підставі свого законодавства, незалежно від проживання на території однієї із Сторін.

Якщо право на пенсію виникає в результаті підсумовування страхового стажу, то при призначенні пенсії враховується страховий стаж, набутий відповідно до законодавства кожної із Сторін, за умови, що інша Сторона не виплачує пенсію за той самий страховий стаж. Кожна із Сторін нараховує і виплачує пенсію на підставі фактичного страхового стажу, набутого на її території, якщо цією Угодою не передбачено інше.

Суд зазначає, що положення вказаної Угоди не стосуються питання визнання чи не визнання стажу, набутого за часів СРСР, а стосуються питання визнання чи не визнання стажу вже набутого на території України та Естонської Республіки після проголошення незалежності обома країнами.

У свою чергу, питання врахування у страховий стаж часу роботи на підприємствах, установах та організаціях за часів СРСР врегульоване Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, частиною 2 статті 6 якої передбачено, що для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсій на пільгових умовах та за вислугу років, громадянам-учасникам Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цієї Угоди.

З вказаного слідує, що Україна та інші держави-учасники Угоди зазначеним документом взяли на себе зобов`язання враховувати трудовий стаж, набутий їх громадянами на території колишнього СРСР.

При цьому, в Угоді йде мова про території колишнього СРСР взагалі та не пов`язується визнання стажу, виключно набутого на територіях союзних радянських республік, правонаступниками яких є держави-учасники Угоди.

Так, Естонська Республіка не є учасником зазначеної Угоди.

При цьому, оскільки Естонська РСР входила до складу СРСР, то трудовий стаж набутий на території колишнього СРСР повинен бути зарахований до загального страхового стажу особи.

За таких обставин, відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи та догляду за дітьми, народженими на території Естонської Республіки

Отже, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївськй області щодо не зарахування до страхового стажу спірних періодів навчання та роботи на території Естонської Республіки є протиправними.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди навчання з 10.01.1985 по 10.01.1986, періоди роботи з 14.01.1986 по 28.11.1990 (5 років 10 місяців 14 днів) згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 31.01.1985 року.

Як наслідок, підлягають задоволенню і позовні вимоги про перерахунок пенсії з 14.05.2025 з урахуванням зарахованого стажу.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43,м. Суми,Сумський район, Сумська область,40009) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області від 22.05.2025 року № 20 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до страхового стажу періоди навчання з 10.01.1985 по 10.01.1986 у Талінській морехідній школі, періоди роботи з 14.01.1986 по 28.11.1990 в Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості «Есторибпром», згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 31.01.1985 року та перерахувати пенсію починаючи з 14.05.2025.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар