Справа № 420/9554/20
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/9554/20

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Крусяна А.В.,

суддів Шевчук О.А., Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури, третя особа Державна казначейська служба України про стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

25.09.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеської обласної прокуратури, третя особа Державна казначейська служба України про стягнення на його користь матеріальної шкоди, завданої окремим положенням п.26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, яке визнано неконституційним Рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020, у вигляді недоотриманої частини заробітної плати в розмірі, визначеному за ст.81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, за період з липня 2015 року до липня 2020 року в сумі 3153729,74грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.06.2023, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2023, у задоволенні позову було відмовлено.

Вказані судові рішення обґрунтовані тим, що позивачу правомірно нараховувався та виплачувався посадовий оклад за спірний період, розмір якого обчислювався відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, як це було передбачено положеннями п.26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України. Стосовно доводів позивача з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020 у справі №1-223/2018(2840/18), суд першої інстанції, з посиланням на ст.152 Конституції України, зазначив, що дія окремого положення п.26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення ст.81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, втратила чинність 26.03.2020.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.10.2024 частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2023 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Верховний Суд, направляючи справу на новий розгляд вказав, що суди попередніх інстанцій під час розгляду справи вирішували питання, які не були заявлені позивачем як предмет спору. Зокрема, суди установивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, застосували положення інших нормативно-правових актів, фактично розглянувши питання про перерахунок заробітної плати прокурора, а не питання відшкодування матеріальної шкоди за помилку держави.

Разом з тим, у контексті аналізу ст.22 ЦК України (відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди), Верховний Суд вказав на те, що поняття «збитки» включає в себе й упущену вигоду, під якою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

За висновками Верховного Суду, позивач, просив відшкодувати завдану йому матеріальну шкоду у вигляді неотриманої частини заробітної плати, що, фактично, і є збитками у вигляді упущеної вигоди (правомірні очікування позивача на отримання заробітної плати у повному розмірі, гарантованому ч.3 ст.81 Закону України «Про прокуратуру» за період роботи в органах прокуратури, які не були реалізовані державою).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 у задоволенні позову відмовлено з підстав того, що позивачем не доведено факту спричинення йому матеріальної шкоди окремим положенням п.26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, яке визнано неконституційним Рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020, у вигляді неотриманої частини заробітної плати, в розмірі, визначеному за ст.81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, за період з липня 2015 року до липня 2020 року у сумі 3153729,74грн.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Частиною 3 ст.308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ч.3 ст.80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Так, колегія суддів враховує, що в даній справі позивач просить відшкодувати завдану йому матеріальну шкоду у вигляді неотриманої частини заробітної плати, що, у відповідності до ст.22 ЦК України, є збитками у вигляді упущеної вигоди (правомірні очікування позивача на отримання заробітної плати у повному розмірі, гарантованому ч.3 ст.81 Закону України «Про прокуратуру» за період роботи в органах прокуратури, які не були реалізовані державою).

Верховний Суд у постанові від 01.03.2023 у справі №925/556/21 зазначив, що у п.п. 6.8-6.16 постанови від 14.04.2020 у справі №925/1196/18 Велика Палата Верховного Суду виклала висновки про умови цивільної відповідальності держави за шкоду, завдану протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю контролюючого органу, які, за аналогією закону, колегія суддів вважає застосовною до спірних правовідносин.

Так, Верховний Суд вказав, що необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди.

З урахуванням наведеного, в контексті питань, які необхідно дослідити для правильного вирішення спору у даній справі, колегія суддів зазначає про необхідність витребування від позивача докази збитків у вигляді упущеної вигоди (правомірні очікування позивача на отримання заробітної плати у повному розмірі, гарантованому ч.3 ст.81 Закону України «Про прокуратуру» за період роботи в органах прокуратури, які не були реалізовані державою), а також причинного зв`язку між неправомірними діями з боку відповідача і заподіяною шкодою.

Відповідно до ст.309 КАС України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. У виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідним застосувати положення ч.2 ст.309 КАС України та продовжити процесуальний строк розгляду апеляційної скарги у даній справі.

Керуючись ст.ст. 9, 80, 241, 243, 248, 308, 309, 311, 321, 325, 328, 329 КАС, суд,-

У Х В А Л И В:

Зобов`язати ОСОБА_1 у строк протягом десяти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали, надати на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду докази збитків у вигляді упущеної вигоди (правомірні очікування на отримання заробітної плати у повному розмірі, гарантованому ч.3 ст.81 Закону України «Про прокуратуру» за період роботи в органах прокуратури, які не були реалізовані державою), а також причинного зв`язку між неправомірними діями з боку відповідача і заподіяною шкодою.

Продовжити процесуальний строк розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Одеської обласної прокуратури, третя особа Державна казначейська служба України про стягнення матеріальної шкоди, на розумний строк.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач: А.В. Крусян

Суддя: О.А. Шевчук

Суддя: О.В. Яковлєв