Справа № 240/17367/24
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Житомир справа № 240/17367/24

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Луценко Д.В. ,

за участю: представника позивача - Пономаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01 червня 2022 року по 07 вересня 2024 року, додаткової грошової винагороди з розрахунку 30 000,00 грн. пропорційно, визначених постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду з розрахунку 30 000,00 грн. пропорційно, за період з 01 червня 2022 року по 07 вересня 2024 року, у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі 207 741,93 грн.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, за період з 01 червня 2022 року по 07 вересня 2024 року, у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі 46 620, 40 грн;

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість у зв`язку з порушенням строків виплати додаткової грошової винагороди з розрахунку 30 000,00 грн. пропорційно за період з 01 червня 2022 року по 07 вересня 2024 року, визначеному пунктом 14 Загальних положень Наказу МОУ №260 від 07.06.2018 у розмірі 1 261 265,34 грн.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати з урахуванням індексу інфляції у розмірі 17 669,70 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем не було нараховане в повному обсязі грошове забезпечення та додаткова винагорода за період проходження служби у в/ч НОМЕР_1 .

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач у відзиві просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що з 01 червня 2022 по 31 січня 2023 року позивач отримував додаткову винагороду з розрахунку 30 000,00 грн, виключення: за липень 2022 року позивачу було виплачено додаткову винагороду з розрахунку 100 000,00 грн. З 01 лютого 2023 року по 04 листопада 2023 року позивач не виконував бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями), безпосередньої участі у бойових діях ні згідно журналу бойових дій, ні згідно рапортів командира підрозділу позивач не приймав, так як: з 25.10.2022 по 10.08.2023 перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , з 10.08.2023 по 04.11.2023 перебував на посаді оператора 6 відділення радіоелектронної боротьби взводу радіоелектронної боротьби.

Ухвалою від 17.04.2025 справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін.

Усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 19.05.2025 позивачу поновлено строк звернення з позовом.

29.05.2025 представник позивача подав уточнену позовну заяву, у якій просить:

1.Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) грошового забезпечення за період з 01 червня 2022 року по 04 листопада 2023 року, додаткової грошової винагороди з розрахунку 30 000,00 грн. пропорційно, визначених Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022.

2.Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) додаткову грошову винагороду з розрахунку 30 000,00 грн. пропорційно, за період з 01 червня 2022 року по 04 листопада 2023 року, у порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022.

3.Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) грошове забезпечення, за період з 01 червня 2022 року по 04 листопада 2023 року, у порядку, визначеному Наказом МОУ №260 від 07.06.2018 року;

4.Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення, додаткової грошової винагороди за весь час затримки з 01 червня 2022 року по день фактичної виплати.

Ухвалою від 29.05.2025 уточнену позовну заяву прийнято до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, повідомлений про розгляд справи належним чином. Надіслав на виконання вимог ухвали про витребування доказів додаткові пояснення, у яких зазначив, що за період проходження військової служби позивачу виплачувалося грошове забезпечення та додаткова винагорода у належному розмірі. 25.10.2022 позивач був виведений у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу командира НОМЕР_4 окремої аеромобільної бригади Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 25 жовтня 2022 року № 105-РС ; 10.08.2023 позивач був призначений оператором 6 відділення радіоелектронної боротьби взводу радіоелектронної боротьби згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.08.2023 року № 224 . Два місяці після виведення солдата позивач у розпорядження йому виплачувалось грошове забезпечення в розмірі, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Встановлено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 17.04.2022 по 04.11.2023.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.04.2022 № 14 солдат ОСОБА_1 прибув з військової частини НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 , та з 17 квітня 2022 року був зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та призначено оператором протитанкового відділення взводу вогневої підтримки 2 аеромобільної роти НОМЕР_6 аеромобільного батальйону .

Згідно наказу посадовий оклад встановлено у розмірі 2820 грн. на місяць, щомісячну премію у розмірі 307% від посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 87,8% від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

Згідно витягу з наказу НОМЕР_4 аеромобільної бригади Десантно-штурмових військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 25 жовтня 2022 року № 105-РС солдат ОСОБА_1 був увільнений із займаної посади та зарахований у розпорядження командира НОМЕР_4 окремої аеромобільної бригади Десантно-штурмових військ Збройних Сил України з 25 жовтня 2022 року.

Згідно Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.08.2023 року № 224 солдат ОСОБА_1 з 10 серпня 2023 року був призначений оператором 6 відділення радіоелектронної боротьби взводу радіоелектронної боротьби .

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.11.2023 року № 310 солдат ОСОБА_1 з 04 листопада 2023 року був виключений із списків особового складу військової частини і вибув до нового місця служби, АДРЕСА_2 , на посаду механіка - столяра виробничо- технічної групи цеху складання та ремонту вантажних кузовів ремонтно-відновлювальної бази автомобільної та спеціальної техніки військової частини НОМЕР_7 .

Відповідно до довідки в/ч НОМЕР_1 від 28.06.2024, позивачу за період проходження служби з 17.04.2022 по 04.11.2023 нараховане та виплачене грошове забезпечення та додаткова винагорода у наступних розмірах:

За червень 2022 року - посадовий оклад 2820,00 грн.; оклад за військовим званням 530,00 грн.; надбавка за особливості проходження служби 2941,30 грн.; премія 8657,40 грн.; додаткова винагорода з розрахунку 30 000 грн.

За липень 2022 - посадовий оклад 2820,00 грн.; оклад за військовим званням 530,00 грн.; надбавка за особливості проходження служби 2941,30 грн.; премія 8657,40 грн.; додаткова винагорода з розрахунку 100 000 грн.

За серпень 2022- грудень 2022 - посадовий оклад 2820,00 грн.; оклад за військовим званням 530,00 грн.; надбавка за особливості проходження служби 2941,30 грн.; премія 8657,40 грн.; додаткова винагорода з розрахунку 30 000 грн.

У вересні 2022 позивачу виплачено грошову допомогу на оздоровлення та у грудні 2022 матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань.

У лютому 2023 року за січень 2023 з грошового забезпечення позивача було відраховано: 454,84 грн. посадового окладу; 474,70 грн. надбавки за особливості проходження служби; 1396,35 грн. премії.

З лютого 2023 по серпень 2023 позивачу виплачувався оклад за військове звання у розмірі 530 грн. та надбавка за вислугу років у розмірі 132,50 грн.

У вересні 2023 позивачу виплачено грошову допомогу на оздоровлення.

У жовтні 2023 за серпень, вересень 2023 позивачу виплачено посадовий оклад у розмірі 4821,29 грн., оклад за військове звання 530 грн., надбавку за вислугу років 1337,82 грн., надбавку за особливості проходження служби 6285,85 грн., премію 30084,85 грн.

У листопаді за жовтень 2023 позивачу виплачено посадовий оклад - 2820 грн., оклад за військове звання 530 грн., надбавку за вислугу років 837,50 грн., надбавку за особливості проходження служби 3676,62 грн., премію 17596,80 грн.

За 4 дні служби у листопаді 2023 позивачу виплачено посадовий оклад - 376 грн., оклад за військове звання 70,67 грн., надбавку за вислугу років 111,67 грн., надбавку за особливості проходження служби 490,22 грн., премію 2346,24 грн.

Позивач вважає, що відповідачем а період проходження служби у в/ч НОМЕР_1 не у повному розмірі було нараховане та виплачено грошове забезпечення, а також додаткова винагорода з розрахунку 30000 грн., передбачена Постановою КМУ №168, тому звернувся до суду за захистом порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Статтею 2 Закону № 2232-XII визначено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Положеннями статті 3 Закону № 2232-XII передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.19991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У частині другій статті 9 цього Закону установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно абзацу першого частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Абзацом другим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Згідно пункту 3 розділу І Порядку № 260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно з нормами пункту 7 розділу І Порядку № 260 військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно. В наказах про виключення зі списків особового складу обов`язково зазначається про виплату одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення в разі вибуття військовослужбовців до нового місця служби за строк із дня, наступного за днем виключення зі списків особового складу військової частини, і до дня прийняття посади здійснюється за новим місцем служби в розмірі, встановленому за попереднім місцем служби, після зарахування їх на грошове забезпечення до цієї військової частини.

За час прийняття справ і посади військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, в межах строків, визначених чинним законодавством для прийняття та здавання справ і посади, виплачується грошове забезпечення, яке військовослужбовець отримував за останньою займаною посадою, виходячи з окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

У разі виникнення спірних питань щодо нарахування грошового забезпечення виплата здійснюється у безспірному розмірі до вирішення питань у встановленому чинним законодавством порядку.

Пунктом 8 розділу І Порядку № 260 встановлено, що грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується:

щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.

Згідно з пунктом 14 Порядку № 260 грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні та №69/2022 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України 28.02.2022, прийнято постанову №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 №217 і від 22.03.2022 №350, № 754 від 01.07.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми є Підтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

В редакції Закону № 793 від 07.07.2022 постановою №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

Спірним у даній справі є правомірність нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення, а також додаткової винагороди з розрахунку 30000 грн., передбаченої постановою КМУ №168 у період з 01.06.2022 по 04.11.2023.

Так, згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.04.2022 № 14 солдат ОСОБА_1 прибув з військової частини НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 , та з 17 квітня 2022 року був зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та призначено оператором протитанкового відділення взводу вогневої підтримки 2 аеромобільної роти НОМЕР_6 аеромобільного батальйону .

Посадовий оклад встановлено у розмірі 2820 грн. на місяць, щомісячну премію у розмірі 307% від посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 87,8% від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

Що стосується періоду з 01.06.2022 по 30.09.2022.

Відповідно до довідки в/ч НОМЕР_1 від 28.06.2024, позивачу нараховане та виплачене грошове забезпечення та додаткова винагорода у наступних розмірах:

За червень 2022 року - посадовий оклад 2820,00 грн.; оклад за військовим званням 530,00 грн.; надбавка за особливості проходження служби 2941,30 грн.; премія 8657,40 грн.; додаткова винагорода з розрахунку 30 000 грн.

За липень 2022 - посадовий оклад 2820,00 грн.; оклад за військовим званням 530,00 грн.; надбавка за особливості проходження служби 2941,30 грн.; премія 8657,40 грн.; додаткова винагорода з розрахунку 100 000 грн.

За серпень 2022- вересень 2022 - посадовий оклад 2820,00 грн.; оклад за військовим званням 530,00 грн.; надбавка за особливості проходження служби 2941,30 грн.; премія 8657,40 грн.; додаткова винагорода з розрахунку 30 000 грн.

Отже, у вказаний період виплата позивачу грошового забезпечення, додаткової винагороди проводилася у належному розмірі, тому дії відповідача відповідають вимогам Постанови №168 та Порядку №260.

У період з 25.10.2022 по 10.08.2023 позивач перебував у розпорядженні командира в/ч НОМЕР_1 .

Так, 25.10.2022 - солдат ОСОБА_1 був виведений у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу командира НОМЕР_4 окремої аеромобільної бригади Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 25 жовтня 2022 року № 105-РС, на підставі пп.15 п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (у зв"язку з перебуванням на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, - до їх повернення).

Відповідно до пп.15 п. 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, - до їх повернення.

Військовослужбовець, якого звільнено з посади, вважається таким, що перебуває у розпорядженні відповідного командира (начальника) військової частини, у списках якої він перебуває, з дня, що настає за днем звільнення, та до дня, з якого він приступив до виконання обов`язків за новою військовою посадою, на яку його призначено (до дня зарахування у розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посаду).

Матеріальне та грошове забезпечення військовослужбовців, зарахованих у розпорядження відповідних командирів (начальників), здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Призначення на посади військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні відповідних командирів (начальників), проводиться в якомога коротший строк, але не пізніше ніж через два місяці з дня звільнення з попередньої посади, за винятком випадків, передбачених підпунктами 12 - 16 пункту 116 цього Положення.

Розділом XXVIII Порядку № 260 визначено порядок виплати грошового забезпечення у період перебування у розпорядженні або звільнення від посад.

Так, відповідно до вимог даного розділу Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці.

Час перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, тимчасового виконання обов`язків (але не більше ніж два місяці) за вакантною посадою, перебування під вартою (цілодобовим домашнім арештом) виключається із загального періоду перебування в розпорядженні.

Грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України.

Грошове забезпечення військовослужбовців під час перебування у розпорядженні підлягає перерахунку в разі набуття права на збільшення розмірів окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а також змін у нормах грошового забезпечення.

Як вбачається з наданої довідки, з 25.10.2022 по 25.12.2022 позивачу виплачувалось: посадовий оклад 2820,00 грн.; оклад за військовим званням 530,00 грн.; надбавка за особливості проходження служби 2941,30 грн.; премія 8657,40 грн.; додаткова винагорода з розрахунку 30 тис. грн.

У лютому 2023 року за січень 2023 з грошового забезпечення позивача було відраховано: 454,84 грн посадового окладу; 474,70 грн надбавки за особливості проходження служби; 1396,35 грн премії, у зв`язку з тим, що солдат ОСОБА_1 отримав виплату грошового забезпечення за попередньою посадою за грудень 2022 року у повному розмірі, тоді як згідно вимог чинного законодавства, зазначеного вище, військовослужбовцю мало бути нараховане грошове забезпечення за попередньою посадою у межах двох місяців, тобто до 25.12.2022.

Таким чином, у лютому 2023 року з грошового забезпечення позивача, яке йому нараховувалось за січень 2023 року, було відраховано зайво виплачені кошти за період з 25.12.2022 по 31.12.2022 включно.

Отже, два місяці після виведення позивача у розпорядження, йому виплачувалось грошове забезпечення в розмірі, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, що відповідає вимогам Порядку №260.

При цьому, позивачу і за грудень 2022 і за січень 2023 була виплачена щомісячна додаткова винагорода у розмірі 30 000 грн.

З 25.12.2022 по 10.08.2023 позивачу виплачувався оклад за військовим званням 530,00 грн.; вислуга років 132,50 грн. (починаючи з лютого 2023 року), оскільки позивач перебував у розпорядженні понад 2 місяці, що відповідає вимогам Порядку № 260.

Суд звертає увагу, що наказ командира НОМЕР_4 окремої аеромобільної бригади Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 25 жовтня 2022 року № 105-РС, яким позивача виведено у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 є чинним, ніким не скасований. Представник позивача не заперечує, що такий наказ позивачем не оскаржувався.

У зв"язку з цим, суд вважає, що дії відповідача при нарахуванні та виплаті позивачу грошового забезпечення у період перебування позивача у розпорядженні командира в/ч НОМЕР_1 повністю узгоджуються з вимогами Порядку №260.

Суд не надає оцінку правомірності перебування позивача протягом тривалого часу у розпорядженні командира в/ч НОМЕР_1 , оскільки це не є предметом оскарження.

Щодо грошового забезпечення за період з 10.08.2023 по 04.11.2023.

Згідно Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.08.2023 року № 224 солдат ОСОБА_1 з 10 серпня 2023 року був призначений оператором 6 відділення радіоелектронної боротьби взводу радіоелектронної боротьби.

У наказі встановлено розмір посадового окладу 2820 грн., виплачувати щомісячну премію у розмірі 624% від посадового окладу відповідно до телеграми Міністра оборони України від 01.02.2023, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 87,8% від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років відповідно до вимог Порядку №260.

Відповідно до наданої відповідачем довідки, за серпень позивачу виплачено (до 10 числа) оклад за військовим званням 530 грн., надбавку за вислугу років 132,50 грн.

У жовтні 2023 за серпень, вересень 2023 позивачу виплачено посадовий оклад у розмірі 4821,29 грн., оклад за військове звання 530 грн., надбавку за вислугу років 1337,82 грн., надбавку за особливості проходження служби 6285,85 грн., премію 30084,85 грн.

У листопаді за жовтень 2023 позивачу виплачено посадовий оклад - 2820 грн., оклад за військове звання 530 грн., надбавку за вислугу років 837,50 грн., надбавку за особливості проходження служби 3676,62 грн., премію 17596,80 грн.

За 4 дні служби у листопаді 2023 позивачу виплачено посадовий оклад - 376 грн., оклад за військове звання 70,67 грн., надбавку за вислугу років 111,67 грн., надбавку за особливості проходження служби 490,22 грн., премію 2346,24 грн.

Таким чином, суд вважає, що нарахування та виплата позивачу грошового забезпечення у вказаний період відповідала вимогам законодавства.

Щодо невиплати позивачу додаткової винагороди з розрахунку 30 тис.грн. за період з лютого 2023 по 04.11.2023.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 р. № 43 "Про внесення змін до постанови № 168" пункт 2-1 Постанови № 168 викладено у новій редакції:

"2-1. Установити, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень."

Відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44 "Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який набрав чинності 31.01.2023 та застосовується з 01.02.2023, Порядок № 260 було доповнено новим розділом, а саме: "XXXIV Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану".

Пунктом 2 розділу XXXIV Порядку № 260 встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" виплачується в таких розмірах, зокрема:

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Таким чином, починаючи з 01.02.2023 додаткова винагорода з розрахунку 30 тис.грн. виплачується лише тим військовослужбовцям, які здійснюють виконання бойових (спеціальних) завдань та безпосередньо перебувають в зоні виконання бойових дій пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань.

Суд зазначає, що за період з 25.10.2022 по 31.01.2023 включно - позивачу виплачувалась додаткова винагорода з розрахунку 30 тис. грн. незалежно від місця перебування на території України чи факту виконання бойових (спеціальних) завдань.

Натомість, починаючи з 01.02.2023 і по 04.11.2023 позивач не виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями), не перебував в зоні виконання бойових (спеціальних) завдань, з огляду на що йому не виплачувалась додаткова винагорода з розрахунку 30 тис.грн.

Доказів протилежного позивачем не надано.

Додатково, суд вважає за необхідне зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2023 року № 836, яка набрала чинності з 11 серпня 2023 року, доповнено Постанову № 168, зокрема, пунктом 1-1, абзацом сьомим якої встановлено військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, після перебування у розпорядженні понад два місяці (за які вони втратили право на отримання грошового забезпечення в повному обсязі за останніми займаними посадами) і до закінчення перебування у розпорядженні щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень.

Ця норма щодо виплати додаткової винагороди застосовується з 01 червня 2023 року.

Згідно з пунктом 1-2 Постанову № 168 виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Буквальний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 20100 гривень має бути дотримано умови щодо визнання військовослужбовця військово-лікарською комісією обмежено придатним до військової служби або непридатним до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців, саме у зв"язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а також зарахування його у розпорядження командира військової частини. Й після перебування у розпорядженні понад два місяці і до дня закінчення перебування в розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується, у тому числі, додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні. Ці положення щодо нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 20100 грн застосовні з 01 червня 2023 року.

Разом з тим, відповідно до довідки військово-лікарської комісії В/ч НОМЕР_8 від 22.11.2022 №5322 : "Захворювання позивача ТАК, пов"язане з проходженням військової служби". У зв"язку з цим, позивача визнано обмежено придатним до військової служби.

Враховуючи, що позивача визнано обмежено придатним до військової служби не у зв"язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, він не має права на виплату додаткової винагороди у розмірі 20100 грн.

Враховуючи встановлені судом обставин та досліджені докази, суд дійшов висновку, що дії відповідача при нарахуванні та виплаті позивачу грошового забезпечення за період з 01 червня 2022 року по 04 листопада 2023 року, додаткової грошової винагороди з розрахунку 30 000,00 грн. пропорційно, визначених постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, повністю відповідають вимогам законодавства та є правомірними, з огляду на що відсутні підстави для зобов"язання відповідача здійснити нарахування відповідних виплат за спірний період та компенсацію втрати частини доходів.

При розгляді справи, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Отже, решта доводів сторін не спростовують висновків суду у даній справі.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов необґрунтований, тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 242-246, 295 КАСУ,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Капинос

Повне судове рішення складене 01 липня 2025 року

26.06.25