Справа № 320/27380/25
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 липня 2025 року Київ № 320/27380/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Білоноженко М.А.,

розглянувши заяву позивача в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доДержавного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України
простягнення моральної шкоди
встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, у якому просив суд:

- стягнути з відповідача - Державного науково дослідницького експертно - криміналістичного центру МВС України () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000 000 гривень;

- стягнути з відповідача - Державного науково дослідницького експертно - криміналістичного центру МВС України (код ЕДРПОУ: 25574630) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 10000 гривень.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Позивачем подав заяву на виконання вимог ухвали, в якій зауважив, що останній звільнений від сплати судового збору у силу положень пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір», з посиланням на висновку Верховного Суду у постанові від 13.08.2021 №440/5178/20.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір не справляється за подання клопотання про визнання і виконання рішення іноземного суду відповідно до міжнародного договору України, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України та яким не передбачено плату під час звернення до суду, подання апеляційної та касаційної скарг у таких справах.

Суд зауважує, що стаття 3 Закону України «Про судовий збір» зазнавала числених змін, які вносились відповідно до Законів № 1914-IX від 30.11.2021, № 2243-IX від 03.05.2022, № 2849-IX від 13.12.2022; № 4056-IX від 31.10.2024.

На момент розгляду питання щодо відкриття провадження у справі, підстави на які посилається позивач регламентуються пунктом 11 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Обґрунтовуючи підстави звільнення від сплати судового збору та посилаючись на правову позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладену у постанові від 13.08.2021 у справі №440/5178/20, позивач зауважив, що його позовні вимоги стосуються саме відшкодування моральної шкоди, завданої унаслідок прийняття Президентом України та Верховною Радою України неправомірних рішень, а тому відповідно до пункту 11 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору.

Згідно з пунктом 11 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Частиною 5 статті 21 КАС України визначено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зміст цієї норми вказує на те, що вимозі про відшкодування шкоди передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача. За такого правового врегулювання вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір. Водночас за вимогу, яка їй передує, такий платіж сплачується.

Водночас помилковим є посилання позивача на правову позицію Касаційного адміністративного суду викладену у постанові від 13.08.2021 у справі №440/5178/20, оскільки у зазначеній справі вирішувалось питання наявності підстав для стягнення судового збору за подану вимогу про відшкодування моральної шкоди, тоді як за вимогу про визнання протиправним та скасування рішення судовий збір був сплачений.

Відтак позивач не є особою, яка звільнена від сплати судового збору в розумінні пункту 11 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2024 у справі №990/311/24.

Що стосується постанов Верховного Суду від 20.01.2020 у справі №490/2254/20, від 07.04.2021 у справі №204/8598/20, від 21.04.2021 у справі №204/8756/20, суд звертає увагу представника позивача на наступне.

Наведені представником позивача постанови ухвалені в порядку цивільного судочинства, а в межах спірних правовідносин розглядається публічно-правовий спір.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У той же час за приписами ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Таким чином, в межах цивільного судочинства не розглядаються вимоги щодо визнання протиправним рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень як органу, що представляє державу. Наведені спори є публічно-правовими, тому розглядаються в порядку адміністративного провадження.

Отже, враховуючи особливості предметної юрисдикції, предмети спору в наведених представником позивача справах та у справі № 200/7838/21 не є тотожними в розрізі визначення спору як публічно-правового чи приватноправового.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування висновків Верховного Суду, викладених у наведених вище справах, до спірних правовідносин в частині звільнення позивача від сплати судового збору згідно з п. 11 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».

За приписами ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою підприємцем, сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем заявлено майнову вимогу у розмірі 1000000,00 грн.

Сума судового збору складає 10000,00 грн.

Враховуючи викладене, позивачу в порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати до суду документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону або докази сплати судового збору в сумі 10000,00 грн на рахунок Київського окружного адміністративного суду.

Суд звертає увагу позивача на те, що інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Київського окружного адміністративного суду є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі «Судова влада України» за інтернет-адресою http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/gromadyanam/tax/, а також розміщена на інформаційних стендах Київського окружного адміністративного суду.

У зв`язку з вищенаведеним, суд зауважує, що позовна заява не відповідає вимогам статей 160, 161 КАС України, а тому доцільно продовжити позивачу строк для усунення недоліків.

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведене, з метою уникнення створення позивачу перешкод у доступі до правосуддя, суд вважає за можливе продовжити строк для усунення позивачем недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 10000,00 грн.

Керуючись статтями 121, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 (п`ять) днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Білоноженко М.А.