Справа № 380/11367/24
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 рокусправа № 380/11367/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

судді О. Желік,

за участю секретаря судового засідання Д. Кудли,

представника позивача А. Пащинської,

представника відповідача С. Марциняка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу №380/11367/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Андермет» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АНДЕРМЕТ» до Головного управління ДПС у Львівській області із вимогою визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № 1715/13-01-07-01, №1716/13-01-07-01 від 02.02.2022, прийняті на підставі акту перевірки від 13.01.2022 №418/13-01-07-01/44325433 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АНДЕРМЕТ» () з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02.02.2022 посадовими особами Головного управління ДПС у Львівській області було винесено податкові повідомлення-рішення №1715/13-01-07-01, №1716/13-01-07-01, прийняті на підставі акту перевірки від 13.01.2022 №418/13-01-07-01/44325433 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АНДЕРМЕТ» () з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2021 року від?ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету». Передумовою проведення вказаної перевірки передував наказ Головного управління ДПС у Львівській області «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Андермет». Перевірка проводилася з 29.12.2021 по 05.01.2022. Термін проведення перевірки не продовжувався.

Позивач зазначає, що відповідно до пункту 85.4 ст. 85 Податкового кодексу України (далі ПК України) при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об?єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). Пунктом 85.4 ст.85 ПК України передбачено, що відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого, органу не пізніше ніж за п?ять робочих днів до дати закінчення перевірки. Відповідно до п.п. 16.1.7 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачений обов?язок платника податків подавати контролюючим органам інформацію в порядку та в обсягах, установлених податковим законодавством. Згідно ж із п.п. 20.1.14 п.20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що у разі виявлення порушень вимог податкового чи іншого законодавства України контроль за яким покладено на контролюючі органи, передбачено право податківців надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чино копій документів. Порядок надання інформації податковим органам передбачений Порядком періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженим постановою Кабмін від 27.12.2010 №12459. Відповідно до п. 10 Порядку, у запиті про отримання інформації зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служб має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту.

Позивач звертає увагу на те, що всупереч ст. 85 ПК України жодних запитів ГУ ДПС Львівській області про надання документів під час перевірки позивачу не надсилались. Відповідачем було вручено керівнику ТОВ «Андермет» лише лист від 29.12.2021 №37693/6/13-01-07-01-16 про проведення інвентаризації активів, на виконання вимог якого позивачем представлено до перевірки матеріали самостійно проведеної інвентаризації підприємства станом на 30.12.2021.

Як зазначає позивач, ТОВ «Андермет» при здійснені імпорту товарів було виконано всі необхідні митні формальності з питань державної митної справи та сплачено податкові зобов?язання з ПДВ за оформленими, відповідно до вимог законодавства, митними деклараціями, слід зазначити, що підприємство має законне право на віднесення сум податку до податкового кредиту. ТОВ «Андермет» виконано усі вимоги п. 200.4 ст. 200 ПК України, оскільки між сумою податкового зобов?язання та сумою податкового кредиту виникло від?ємне значення ПДВ до бюджетного відшкодування. Так, за імпортований товар на підставі контрактів позивачем сплачено до Державного бюджету України податок на додану вартість, факт поставки в акті не заперечується, на підставі чого сформований податковий кредит відповідного періоду; за податковими зобов?язаннями позивачем зареєстровано та внесено до реєстру податкові накладні, які включені до складу податкових зобов?язань, що відповідачем не заперечується ні у акті перевірки, ні під час судового розгляду даного спору. Тобто у позивача було очікуване сподівання, що для відповідача, враховуючи доступ до ЄРПН та спільного реєстру з митними органами, вказаних документів для проведення перевірки є достатньо. При цьому позивачем надавався до перевірки перелік документів, ідентичний, який був поданий до суду, однак перевіряючі вибірково надали оцінку документам, про що вказано у Додатку №4 до Акту перевірки.

Окрім цього, реалізуючи своє право на бюджетне відшкодування ПДВ при дотриманні всіх умов, передбачених абз.«б» - «в» п.200.4 Податкового кодексу України, ТОВ «Андермет» визначив суму від?ємного значення ПДВ до бюджетного відшкодування, надав заяву про повернення суми бюджетного відшкодування до податкового органу, шляхом відображення у гр.5-7 Таблиці 2 Додатку 3 Податкової декларації з ПДВ за жовтень 2021 року податкового кредиту, за умови фактичної сплати ПДВ до Державного бюджету України при розмитненні товарів, що підтверджується платіжними дорученнями та інформацією про фактичне ввезення товарів на митну територію України із інформаційних систем ДПС, заявлена сума бюджетного відшкодування не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 ІКУ на дату подання Декларації за жовтень 2021 р., що не спростовується посадовими особами в Акті перевірки. Саме до повноважень платника податку належить вирішення питання яким чином використати суму від?ємного значення з податку на додану вартість у відповідності до положень ст.200.4 ст.200 ПК України. При цьому, самостійне визначення платником податків черговості врахування від?ємного значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 на погашення податкового зобов?язання наступного податкового періоду, по відношенню до податкового кредиту цього періоду не порушує вимог п.200.4. ст.200 ПК України. Причина виникнення від?ємного значення по податку на додану вартість є придбання імпортних товарів у іноземних контрагентів: WERDATA FZE LLC, NELIA TEKSTIL AKSESUAR відповідно до міжнародних контрактів: текстильних виробів та інших товарів і сплата ПДВ митним органам у повному обсязі відповідно до заявленої суми бюджетного відшкодування. Оплати на рахунок Державної митної служби України було здійснено у жовтні 2020 року та січні 2021 року. Тобто податковий кредит формувався за вказаними показниками.

Насамкінець позивач наголосив, що з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

На підставі викладених обставин позивач просить суд визнати протиправними та скасувати оскаржувані ним податкові повідомлення-рішення.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву, у якому представник відповідача щодо задоволення позову заперечив та вказав, що посадовими особами Головного управління ДПС у Львівській області на виконання наказу 15.12.2021 №4314-ПП «Про проведення документальної виїзної перевірки» виданого контролюючим органом на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Андермет» з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість. Перевіркою достовірності і правильності визначення та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації суми податкового кредиту (рядок 17 Б Декларації) за жовтень 2021 року встановлено його завищення на суму 10 462 825,00 грн, що призвело до завищення на цю ж суму показника рядка 19 Декларації. На підставі зазначеного акта перевірки ГУ ДПС у Львівській області винесено податкові повідомлення-рішення від 02.02.2022 №1716/13-01-07-01, на суму завищення бюджетного відшкодування в розмірі 1 227 624,00 грн та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 306 906,00 грн. та №1715/13-01-07-01 на суму завищення від`ємного значення в розмірі 9 235 201,00 грн.

Представник відповідача вказав, що обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість податкового кредиту первинними документами покладається на платника, позаяк саме він виступає суб`єктом, що використовує включену постачальником до ціни товару суму ПДВ при обчисленні суми податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету, та зменшує оподатковуваний доход на суму витрат при визначенні податку на прибуток. Поряд з цим, в ході проведення перевірки директором ТзОВ «Андермет» Пиж Зоряною Богданівною не представлено до перевірки регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законодавством, оригінали первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому облік і пов`язані із декларуванням за жовтень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість про що інспекторами складено акт про ненадання до перевірки документів від 05.01.2022 №6/13-01-07001/44325433. Більше того, на підтвердження факту про ненадання позивачем до перевірки первинних документів пов`язаних із формуванням бюджетного за жовтень 2021 року та відсутність інших документів, які стосуються предмета перевірки, свідчить узагальнений перелік документів (наявний в матеріалах справи) підписаний інспектором ГУ ДПС у Львівській області М.Беля та бухгалтером ТЗОВ «Андермет» З.Пиж, де вона власним підписом засвідчила надання до перевірки лише податкових декларацій із ПДВ.

Представник відповідача звернув увагу, що на виконання завдань адміністративного судочинства при перевірці правомірності рішення суб`єкта владних повноважень суд має враховувати лише ті обставини та документи, на підставі яких таке рішення було прийнято, а при прийнятті податкового повідомлення-рішення такі платіжні доручення позивача відповідачем не досліджувались то підстав для дослідження та врахування таких первинних документів під час судового розгляду цієї справи не має.

Також представник відповідача вказав, що вказані обставини, якими позивач обґрунтовує незаконність спірних податкових повідомлень-рішень вже були предметом дослідження в рамках розгляду справи №380/5557/22 за результатами якої Верховним судом винесено Постанову від 23.05.2024, якою скасовано Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2023 та Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 та відмовлено ТЗОВ «Андермет» в позові про скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 02.02.2022 №1716/13-01-07-01 та зобов`язання вчинити дії.

У позові ТзОВ «Андермет» покликається на правову позицію Верховного суду сформульовану в Постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18, відповідно до якої, незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (не допуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатися на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства. Водночас, жодних доводів в обґрунтування порушення контролюючим органом порядку проведення перевірки за наслідками якого винесене оскаржуване податкове повідомлення-рішення та доказів на їх підтвердження позивач не наводить. Покликання позивача на недотримання вимог ст.85 Податкового кодексу України в частині ненадання запиту про надання документів до перевірки не лежить в площині інших підстав позовних вимог, відмінних від тих яким вже надано оцінку Верховним судом в Постанові Верховного суду від 23.05.2024 року.

Ухвалою суду від 29.05.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

Ухвалою судді від 06.06.2024 в справі відкрито провадження та призначено таку до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.09.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 14.01.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

У підготовчому засіданні, що відбулось 27.05.2025, суд ухвалою без виходу до нарадчої кімнати постановив закрити підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні, що відбулось 24.06.2025, представник позивача подану позовну заяву підтримала та просила таку задовольнити. Представник відповідача щодо задоволення позову заперечив.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Посадові особи ГУ ДПС у період з 29 грудня 2021 року по 05 січня 2022 року провели документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «АНДЕРМЕТ» з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено акт №418/13-01-07-01/44325433 від 13 січня 2022 року.

Перевіркою встановлено порушення:

- пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 ПК України, що полягає у завищенні суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, на 1227624 грн;

- пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 ПК України, що полягає у завищенні від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду на 9235201 грн.

Такі висновки контролюючого органу вмотивовані таким.

Відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2021 року від 15 листопада 2021 року № (з урахуванням уточнюючого розрахунку від 21 грудня 2021 року №) ТОВ «АНДЕРМЕТ» задекларувало у рядку 19 «Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» суму у розмірі 10462825 грн. і заявило до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) суму у розмірі 1227624 грн. Податковий орган встановив, що на формування означеного показника вплинуло виключно декларування у рядку 11 «Ввезені на митну територію України товари, необоротні активи з основною ставкою» коштів у розмірі 10462825 грн. В акті перевірки податковий орган вказав, що станом на 05 січня 2022 року посадові особи ТОВ «АНДЕРМЕТ» не надали оригінали первинних документів за жовтень 2021 року, про що було складено акт про ненадання документів від 05 січня 2022 року №6/13-01-07-01/44325433 (далі - Акт від 05 січня 2022 року). Враховуючи викладене та керуючись приписами пункту 44.6 статті 44 ПК України, податковий орган виснував, що ТОВ «АНДЕРМЕТ» безпідставно задекларувало означені суми, адже показник у рядку 11 податкової декларації з ПДВ не підтверджений первинними документами, регістрами бухгалтерського обліку, фінансовою звітністю та іншими документами. Крім того, до перевірки не надано документів щодо транспортування, навантаження (розвантаження), оприбуткування на склад та використання в господарській діяльності підприємства імпортованих товарно-матеріальних цінностей, а також документи про сплату ПДВ при імпорті.

На підставі вказаного акта перевірки ГУ ДПС прийнято податкові повідомлення-рішення від 02 лютого 2022 року:

1) №1715/13-01-07-01, відповідно до якого зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на 9235201 грн.;

2) №1716/13-01-07-01, відповідно до якого зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на 1227624 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 306906 грн.

Вважаючи протиправними вищевказані податкові повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з метою їх скасування.

Вирішуючи спір суд керується таким.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК України; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) бюджетне відшкодування відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.200.1, п. 200.2 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

З наведених законодавчих положень вбачається, що витрати платника, які зменшують базу оподаткування податку на додану вартість, мають бути реально понесеними, документально підтвердженими, а документи на обґрунтування таких витрат повинні містити повну та достовірну інформацію про учасників та умови господарських операцій.

Суд відзначає, що обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість податкового кредиту первинними документами покладається на платника, позаяк саме він виступає суб`єктом, що використовує включену постачальником до ціни товару суму ПДВ при обчисленні суми податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету, та зменшує оподатковуваний доход на суму витрат при визначенні податку на прибуток.

Поряд з цим, як встановлено судом, в ході проведення перевірки директором ТОВ «Андермет» Пиж Зоряною Богданівною не представлено до перевірки регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законодавством, оригінали первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому облік і пов`язані із декларуванням за жовтень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість про що інспекторами складено акт про ненадання до перевірки документів від 05.01.2022 №6/13-01-07001/44325433.

Більше того, на підтвердження факту про ненадання позивачем до перевірки первинних документів пов`язаних із формуванням бюджетного за жовтень 2021 року та відсутність інших документів, які стосуються предмета перевірки, свідчить узагальнений перелік документів (наявний в матеріалах справи) підписаний інспектором ГУ ДПС у Львівській області М.Беля та бухгалтером ТЗОВ «Андермет» З.Пиж, де вона власним підписом засвідчила надання до перевірки лише податкових декларацій із ПДВ.

За правилами пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.3 статті 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно з пунктом 44.4 статті 44 ПК України якщо документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті пов`язані з предметом перевірки, проведенням процедури адміністративного оскарження прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення або судового розгляду, такі документи повинні зберігатися до закінчення перевірки та передбаченого законом строку оскарження прийнятих за її результатами рішень та/або вирішення справи судом, але не менше строків, передбачених пунктом 44.3 цієї статті.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Пунктом 44.7 статті 44 ПК України передбачено, що у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків-фізичної особи або посадової особи платника податків юридичної особи).

Протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, визначені в акті перевірки як відсутні.

У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.

У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Цьому обов`язку кореспондує право посадових осіб органу державної податкової служби при проведенні перевірок вимагати і отримувати у платників податків копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів (обов`язкових платежів), порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Таке право закріплене нормою пункту 85.4 статті 85 ПК України.

Отже, надання платником фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих ним показників податкового обліку. Обов`язок платника зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності.

Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами. Якщо ж платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені ним у податковій звітності, але не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Аналогічного висновку щодо тлумачення наведених законодавчих норм дійшов і Верховний Суд, зокрема, в постановах від 06 серпня 2019 року у справі № 160/8441/18 (касаційне провадження № К/9901/16292/19) та від 29 травня 2020 року у справі № 826/27811/15 (касаційне провадження № К/9901/26364/18).

Суд зауважує, що обставини, якими позивач обґрунтовує незаконність спірних податкових повідомлень-рішень, вже були предметом дослідження в рамках розгляду справи №380/5557/22 за результатами якої Верховним судом винесено Постанову від 23.05.2024, якою скасовано Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2023 та Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 та відмовлено ТЗОВ «Андермет» в позові про скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 02.02.2022 №1716/13-01-07-01 та зобов`язання вчинити дії.

У позові ТзОВ «Андермет» покликається на правову позицію Верховного суду сформульовану в Постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18, відповідно до якої, незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (не допуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатися на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Водночас, жодних доводів в обґрунтування порушення контролюючим органом порядку проведення перевірки за наслідками якого винесене оскаржуване податкове повідомлення-рішення та доказів на їх підтвердження позивач не наводить.

Покликання позивача на недотримання вимог ст.85 Податкового кодексу України в частині ненадання запиту про надання документів до перевірки не лежить в площині інших підстав позовних вимог, відмінних від тих яким вже надано оцінку Верховним судом в постанові від 23.05.2024 у справі №380/5557/22.

Так, Верховний Суд у вищевказаній постанові зазначив, серед іншого, таке:

«При цьому слід звернути увагу, що у разі необхідності у передбачених пунктом 85.4 статті 85 Кодексу випадках отримання від платника податків належним чином завірених копій документів, відповідний запит повинен бути поданий посадовою (службовою) особою територіального органу ДПС не пізніше ніж за 5 робочих днів до дати закінчення перевірки.

Отже, податковий орган має право витребувати певні документи, що належать чи пов`язані з предметом перевірки, в ході її проведення, проте, саме на платника покладено обов`язок із надання усіх необхідних документів після початку такої перевірки».

На підставі викладеного суд доходить висновку про необґрунтованість поданого позивачем адміністративного позову та, заразом, про правомірність винесених відповідачем податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 14, 73-78, 90, 132, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.06.2025.

Суддя Желік О.М.