Справа № 400/80/25
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/80/25
Перша інстанція: суддя Лісовська Н. В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Єщенка О.В.,

Скрипченка В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКГРАН» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКГРАН» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2025р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Нікгран» звернулося до суду із позовом до Головного управління ДПС у Волинській області та Державної податкової служби України в якому просило визнати протиправним та скасувати:

- рішення комісії про відмову в реєстрації ПН / РК в ЄРПН №7051617/44580021 від 13.07.2022р. яким було відмовлено в реєстрації ПН №21 від 30.06.2022р. в ЄРПН;

- рішення комісії про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних 7051618/44580021 від 13.07.2022р. яким було відмовлено в реєстрації ПН №19 від 31.05.2022р. в ЄРПН;

- зобов`язати Державну податкову службу України (м.Київ, Львівська, пл.8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні №19 від 31.05.2022р. та №21 від 30.06.2022р..

- стягнути з Головного управління ДПС у Миколаївській області та Державної податкової служби України солідарно, судовий збір у сумі 6056,00грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікгран».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами здійснення господарської операцій, позивачем сформовано та направлено на реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні від 31.05.2022 року та від 30.06.2022 року. Проте, за результатами обробки, реєстрацію таких податкових накладних зупинено, оскільки: відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних». В свою чергу, позивач надав пояснення щодо зупинених податкових накладних, однак відповідачем прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вважаючи, що рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних винесено протиправно, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025р. у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із даним судовим рішенням, ТОВ «Нікгран» подало апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Нікгран» до податкового органу не було надано усіх необхідних та належних документів, які б дійсно підтверджували факт виконання господарських операцій між позивачем та його контрагентом, та спростували б сумнів, який виник у податкового органу з приводу підтвердження реальності господарських операцій із наведеними контрагентом.

З урахуванням встановлених обставин та фактів, суд першої інстанції дійшов висновку, що Комісія, яка приймає рішення щодо реєстрації або відмову в такій реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняла оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, діяла в межах та на підставі діючих норм податкового законодавства.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що Товариство з обмеженою відповідальністю «НІКГРАН» - є платником податків з такими основними зареєстрованими видами діяльності: 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів та 77.32 Надання в оренду будівельних машин i устаткування.

Між ТОВ «НІКГРАН» (орендодавець) та ТОВ «Микитівський граніт» (орендар) було укладено договір оренди обладнання №2/22 від 4.01.2022р. ТОВ «НІКГРАН» згідно даного договору надав послуги оренди в травні 2022р. загальною сумою 1 770 000грн., що підтверджує акт надання послуг №8 від 31.05.2022р.

Внаслідок чого в ТОВ «НІКГРАН» виникло зобов`язання з оформлення ПДВ, на що було створено та подано на реєстрацію податкова накладна №19 від 31.05.2022р. на загальну суму 1 542 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% - 257 000,00 грн.). Також, по даному договору оренди було надано послуги оренди в червні 2022р., що підтверджує акт надання послуг №10 від 30.06.2022р.. Внаслідок чого в ТОВ «НІКГРАН» виникло зобов`язання з оформлення ПДВ, на що було створено та подано на реєстрацію податкова накладна №21 від 30.06.2022р. на загальну суму 1 770 000,00грн. (в т.ч. ПДВ 20% - 295 000,00 грн.).

Отже, на виконання п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, платником податку було складено податкові накладні №19 від 31.05.2022р. та №21 від 30.06.2022р. й направлено такі накладні до контролюючого органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН).

7.07.2022р. Квитанцією № про реєстрацію податкової накладної було зупинено реєстрацію ПН №19 від 31.05.2022р. в ЄРПН та 8.07.2022р..

8.07.2022р. Квитанцією № про реєстрацію податкової накладної було зупинено реєстрацію ПН №21 від 30.06.2022р..

У квитанціях було зазначено: «ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА». Підстава для зупинення: «Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 77.32, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.».

Не погодившись із зупиненням реєстрації податкових накладних, ТОВ «НІКГРАН», на підставі п.4 «Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженого наказом МФУ від 12.12.2019р. №520 (далі Наказ №520), направило на адресу Головне управління ДПС у Миколаївській області Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №1 від 8.07.2022р. та №2 від 8.07.2022р. про підтвердження обсягу постачання послуг за кодом 77.32 по податковим накладним, реєстрація яких була зупинена, а також копії документів.

Проте, за результатом розгляду пояснень та додаткових документів, поданих згідно з повідомленнями №1 від 08.07.2022 року та №2 від 08.07.2022 року комісією ГУ ДПС в Миколаївській області (комісією регіонального рівня) були прийняті Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, рішенням про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН №7051618/44580021 від 13.07.2022р. було відмовлено в реєстрації ПН №19 від 31.05.2022р. в ЄРПН, Документ сформований в системі «Електронний суд» 12.09.2022р., а Рішенням про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН №7051617/44580021 від 13.07.2022р. було відмовлено в реєстрації ПН №21 від 30.06.2022р. в ЄРПН.

Підставою для відмови в реєстрації податкових накладних було зазначено «Ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних». У графі додаткова інформація було вказано: «Відсутні документи, що підтверджують право власності на об`єкт, який здається в оренду».

Не погоджуючись з такими рішеннями, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою для захисту своїх прав, оскільки вважає, що наданих документів було цілком достатньо для того, щоб контролюючий орган прийняв рішення про реєстрацію податкових накладних №19 від 31.05.2022р. та №21 від 30.06.2022р.

Перевіряючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення податкового органу, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує його протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.

Приписами п.201.10. ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п.201.1 цієї статті та/або п.192.1 ст.192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п.201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

В свою чергу положення п.201.16. ст.201 ПК України визначають, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному КМУ, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п.74.2 ст.74 цього Кодексу.

Відповідно до п.12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010р. (далі - Порядок №1246) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п.192.1 ст.192 та п. 201.10 ст.201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 ст.200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених п.12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 11.12.2019 №1165, який набрав чинності з 1.02.2020 (далі - Порядок №1165).

У відповідності до приписів Порядку №1165, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Положення п.44 Порядку №1165 передбачають, що комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до квитанцій № від 7.07.2022р., № від 8.07.2022р. реєстрація податкових накладних зупинена на підставі п.201.16 ст.201 ПК України: коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 77.32, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Платнику запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Тобто, позивачу, було запропоновано надати копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, згідно переліку, вказаного у повідомлені.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем, було надано додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, однак, проаналізувавши доводи податкового органу та матеріали справи, судова колегія зазначає наступне.

На підтвердження реєстрації податкової накладної №19 платником до повідомлення №1 від 8.07.2022. про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, долучено копії документів в кількості 6 додатків: Акт надання послуг №8; повідомлення про об`єкти оподаткування; Акт звірки взаємних розрахунків за травень 2022р.; платіжне доручення №3008; Договір оренди обладнання №2/22; повідомлення про об`єкти оподаткування.

На підтвердження реєстрації податкової накладної №21 платником до повідомлення №2 від 8.07.2022р. про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, долучено копії документів в кількості 10 додатків: повідомлення про об`єкти оподаткування; акт надання послуг №10; платіжне доручення №3158; Договір оренди №2/22; платіжне доручення №3156; платіжне доручення №3091; платіжне доручення №3108; платіжне доручення №3155; повідомлення про об`єкти оподаткування; Акт звірки взаємних розрахунків за червень 2022р..

Разом з тим, відповідно до п.5.3 Договору №2/22 від 4.01.2022р. орендна плата сплачується Орендарем не пізніше 25 числа кожного місяця.

Відповідно до п.5.4 Договору орендна плата сплачується Орендарем у безготівковому порядку на підставі актів виконаних робіт або рахунків.

Водночас акт надання послуг №8, наданий на розгляд Комісії, датований 31 травня 2022р., у той час як платіжна інструкція, також надана на розгляд Комісії, датована 6 травня 2022р., а отже ніяк не може засвідчувати надання послуг згідно з актом №8 від 31 травня 2022р.. Інформація, за який період дана оплата здійснювалась та посилання на конкретний документ у призначенні платежу відсутні.

Платіжні інструкції, надані за червень 2022р., також не дають змогу ідентифікувати, за який період здійснювалась оплата і, насамперед, те, чи стосувалась вона акта надання послуг від 30 червня 2022р..

Більше того, платіжні інструкції, складені раніше за акти надання послуг, у той же час податкові накладні складені на підставі першої події - надання послуг, а тому вказані платіжні документи не можуть слугувати підтвердженням здійснення оплати.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції та перевірено під час апеляційного розгляду справи, загальна сума коштів, перерахованих за вказаними платіжними інструкціями становить 347 000грн., у той же час податкові накладні складені на загальну суму операції 1 542 000грн. та 1 770 000грн.

Таким чином, позивач не надав на розгляд Комісії документи, що підтверджують факт оплати за вказаним договором, хоча відповідно до умов останнього така оплата повинна бути здійсненою.

В свою чергу, відповідно до п.1.2 зазначеного Договору Орендодавець свідчить, що дійсно є власником обладнання, не має обмежень щодо свого права розпорядження майном, майно на момент укладання цього Договору нікому іншому не продане, не подароване, не відчужене іншим способом, не надане в заставу, не передане в оренду чи безоплатне користування, не є предметом обтяження, в податковій заставі і під забороною (арештом) не перебуває та інше.

Проте, як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано жодних документів, які б підтверджували наявність права власності на об`єкти, що передаються в оренду.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що дійсно позивачем а ні до податкового органу, а ні до суду, не надано жодних документів на спростування зазначених доводів податкового органу, а саме таких документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних та документів що підтверджують право власності на об`єкт, який здається в оренду.

Верховний Суд у Постанові від 13 січня 2024р. у справі №240/5563/23 дійшов висновку, що відмова в реєстрації податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 Порядку №520, а саме: первинних документів щодо придбання, зберігання, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи); розрахункові документи та/ або банківські виписки з особових рахунків, які б підтверджували придбання та постачання товару, є правомірною.

В свою чергу, судова колегія вважає за можливе зазначити, що зупинення реєстрації податкової накладної відбувається в автоматичному режимі за наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, а позивач як активний учасник господарської діяльності на певному сегменті ринку, обізнаний з тонкощами роботи на цьому ринку, а відтак має розуміння сутності та тонкощів певних операцій та має усвідомлення не тільки щодо базових документів, які супроводжують певні операції, а й щодо інших документів, які зазвичай супроводжують такого роду операції. Відтак, саме позивач має можливість визначити конкретний перелік документів, який наявний у нього та супроводжує певні операції з тим, щоб подати ці документи для реєстрації ПН.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що позивач не був позбавлений можливості з огляду на зміст зазначених вище господарських операцій визначити для себе, подання яких саме первинних документів матиме наслідком реєстрацію контролюючим органом спірних податкових накладних. Більше того, платник податку не позбавлений права протягом періоду, встановленого законом з дати виникнення податкових зобов`язань, скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, надавши усі необхідні документи податковому органу, які дозволять таку податкову накладну зареєструвати.

Приписами п.44.1 ст.44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Тобто, показники, визначені п.44.1 ст.44 ПК України повинні підтверджуватись первинними документами, які податкові органи мають право вивчати і перевіряти під час проведення перевірок, що обумовлено пп.20.1.8 п.20.1 ст.20 ПК України.

Проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується і підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Відповідно до ч.2 ст.3 ЗУ «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» (зі змінами та доповненнями) на даних бухгалтерського обліку ґрунтуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, тобто первинні документи з відображення господарських операцій є основою і для податкового обліку.

Отже, податковий облік ґрунтується на даних бухгалтерського обліку та підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є належним чином оформленні первинні документи, які фіксують факт здійснення господарських операцій.

При цьому, судова колегія вважає, що обов`язок довести реальність господарських операцій та підтвердити її належними документами, покладається виключно на позивача. Вказані первинні документи мають відповідати стандартам бухгалтерського обліку та вимогам ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Відповідно до п.11 Порядку №520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що первинним об`єктом судового дослідження у даній справі є обставини, за яких відповідачем вчинено дії щодо зупинення реєстрації податкових накладних та прийнято рішення про відмову у їх реєстрації. Підставою для таких дій мають бути: чіткі критерії оцінки ступеня ризиків відповідних господарських операцій; конкретний перелік документів, встановлений податковим законодавством, який підлягав наданню контролюючому органу для дослідження при прийнятті ним оспорюваних рішень.

На підставі встановлених обставин, судова колегія вважає, що ТОВ «НІКГРАН» до податкового органу не було надано усіх необхідних та належних документів, які б дійсно підтверджували факт виконання господарських операцій між позивачем та його контрагентом, та спростували б сумнів, який виник у податкового органу з приводу підтвердження реальності господарських операцій із наведеним контрагентом.

З урахуванням встановлених під час апеляційного розгляду обставин та фактів, судова колегія дійшла висновку, що Комісія, яка приймає рішення щодо реєстрації або відмову в такій реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняла оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних виходячи із наданих документів, а тому діяла в межах та на підставі діючих норм податкового законодавства, оскільки позивачем не спростовано фактів, щодо сумніву податкового органу на підтвердження реальності господарських операцій.

У контексті оцінки доводів позовної заяви та апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКГРАН» залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: О.В. Єщенко

В.О. Скрипченко