Справа № 460/12424/24
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/12424/24 пров. № А/857/14843/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Затолочного В.С., Судової-Хомюк Н.М.,

за участю секретаря судового засідання: Єршової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року, ухвалене суддею Друзенко Н.В. у м. Рівне о 13:31, повний текст якого складений 17 березня 2025 року, у справі № 460/12424/24 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування рішення та податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2024 року позивач Приватне акціонерне товариство «Рівнеазот» звернувся до суду з позовом до відповідача - Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення №1/35-00-23-01-23 від 30.05.2024 про донарахування пені в сумі 37411290,56 грн та податкову вимогу №0-3500 від 17.06.2024 на суму податкового боргу 37411290,56 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішеня про відмову у задоволенні позову.

Згідно доводів скаржника, під час виконання функції моніторингу повноти та своєчасності відображення в інформаційній системі сум пені, контролюючим органом проведеним розрахунком пені, здійсненим відповідно до норм ст. 129 ПКУ, виявлено, що при відображені 23.05.2019 в ІКП пені у сумі 22189119,11 грн за занижене податкове зобов`язання з податку на прибуток, в розрахунку який відображено в ІКС «Податковий блок», «Податковий Аудит» в автоматичному режимі, не було враховано, зокрема:

- зміни облікової ставки НБУ, діючої на кожний день заниження, що встановлено вимогами пп.129.4 ст.129 ПК України. Протягом періоду, що охоплює нарахування пені за заниження податкового зобов`язання облікова ставка НБУ змінювалась від 6,5% до 30%, проте в ІКП при розрахунку застосовано лише ставку 6,5%, діючої на день виникнення податкового зобов`язання, що не відповідає нормам Кодексу;

- сформований розрахунок пені в ІКС «Податковий блок» розраховано по 03.05.2019. Розрахунок пені за період з 04.05.2019 по 23.05.2019 по дату узгодження донарахованих сум податку на прибуток після судового оскарження, що відображено в ІКП платника, не формувався. Тобто пеня на суму заниження податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки за цей період не нараховувалась, що не відповідає нормам Кодексу.

Відхилення між сумою відображеної 23.05.2019 за даними ІКС «Податковий блок» пені за занижене податкове зобов`язання за період з 11.03.2014 по 03.05.2019 та сумою пені, розрахованою згідно з п.57.3 ст.57, пп.129.1.1 п.129.1 ст.29, п.129.4 ст.129 ПКУ, п.130.1 ст.130 ПК України по дату узгодження 23.05.2019, становить 37411290,56 грн. З урахуванням вищезазначеного, а також за результатом розгляду листа позивача від 20.10.2021 №2621 контролюючим органом було прийнято рішення про виключення з обліку зайво нараховану суму пені від 29.07.2022 №1/35-00-23-30 (що не оскаржується ПрАТ «Рівнеазот»), а також спірне рішення про донарахування пені №1/35-00-23-01-23 від 30.05.2024.

Скаржник зазначає, що контролюючим органом, керуючись пунктом 3 підрозділу 3 розділу V наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку ведення податковим органом оперативного обліку, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування» №5 від 12.01.2021, дотримуючись принципу відображення та повного висвітлення в ІКП достовірної та неупередженої інформації щодо сум пені, яка нараховується згідно з ст. 129 Податкового кодексу України, приведено у відповідність суми пені в інтегрованій картці платника податків та здійснено відповідні дії як щодо списання та і нарахування сум пені з відповідним відображенням в електронному кабінеті. Також скаржник наголошує на обізнаності платника, що сума пені за заниження грошового зобов`язання нарахована в ІКП не в повному обсязі та не відображає достовірної інформації облікових показників в інтегрованій картці платника податків. Як наслідок, скаржник ствердно вказує на правомірність формування позивачу податкової вимоги як способу інформування платника податків про наявність податкового боргу.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби в 2017 році було проведено перевірку ПАТ «Рівнеазот» з питань повноти нарахування і сплати податків під час здійснення контрольованих операцій щодо імпорту природного газу від Ostchem Holding Limited (Республіка Кіпр) за період з 01.09.2013 по 31.12.2013 та експорту мінеральних добрив на користь NF Trading AG (Швейцарська Конфедерація) за період з 01.09.2013 по 31.12.2013 та 01.01.2014 по 31.12.2014, за результатами якої складено акт №1209/28-10-14-03/05607824 від 31.05.2017.

За висновками такого акту, ПАТ «Рівнеазот» порушило вимоги п.135.1-135.2, пп.135.5.11 п.135.5 ст.135, п.153.2 ст.153, п.138.3, п.138.4, п.138.5, п.138.6-138.9, пп.138.10.2-138.10.4, пп.138.10.5, 138.10.6 п.138.10, п.138.11, 138.12 ст.138, п.140.1 ст.140, ст.141, п.140.2-140.5 ст.140, ст.142, ст.143, пп.39.3.3.7, пп.39.3.3.8, пп.39.3.6.5, пп.39.3.6.6 п.39.3 ст.39 Податкового кодексу України, внаслідок чого, зокрема, занизило податок на прибуток підприємств за 2013 рік на загальну суму 56370086,00 грн.

На підставі таких висновків 14.08.2017 податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення №, яким платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» на загальну суму 56370087,00 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням - 56370086,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 грн. (а.с.70-71 том 1).

Зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржувалося платником податків в адміністративному та судовому порядках.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12.09.2018 у справі №817/1737/17 позов ПАТ «Рівнеазот» задоволено, податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 14.08.2017 визнано протиправним та скасовано (https://reyestr.court.gov.ua/Review/76611606).

Разом з тим, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 рішення суду першої інстанції в цій справі скасовано та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «Рівнеазот» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 14.08.2017 (а.с.72-88 том 1) (https://reyestr.court.gov.ua/Review/81539839).

23.05.2019 податковим органом в інтегрованій картці платника ПАТ «Рівнеазот» з податку на прибуток приватних підприємств відображено нарахування податку в сумі 56370086,00 грн та штрафної санкцій в сумі 1 грн за податковим повідомленням-рішенням № від 14.08.2017 з покликанням на відповідне судове рішення (а.с.115, 182 том 1).

Цього ж дня, податковим органом в інтегрованій картці платника ПАТ «Рівнеазот» з податку на прибуток приватних підприємств відображено нарахування пені за пп.129.1.2 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України з покликанням на підтвердження судовим рішенням у справі №817/1737/17 нарахованої за податковим повідомленням-рішенням № від 14.08.2017 суми податкового зобов`язання. Сума пені визначена на рівні 22189119,11 грн (а.с.115, 182 том 1).

Згідно розрахунку пені, вона обчислена на суму заниженого податкового зобов`язання -56370086,00 грн за податковим повідомленням-рішенням № від 14.08.2017, граничний строк сплати якого визначено 23.05.2019.

Сума нарахованої пені визначена на рівні 22189119,11 грн (а.с.116,187 том 1).

В розрахунку пені вказано:

«Звітний (податковий) період, за який виявлено заниження/завищення, день/місяць/рік» - грудень 2013 року;

«Граничний день сплати за звітний (податковий) період, за який виявлено заниження/ завищення, день/місяць/рік» - 11.03.2014;

«Сума заниження податкового зобов`язання, на яку нараховується пеня» - 56370086 грн.;

«Облікова ставка НБУ, яка діяла на граничний день сплати за звітний (податковий) період» - 6,5%;

«Дата початку нарахування пені» - 11.03.2014;

«Дата закінчення нарахування пені» - 03.05.2019;

«Кількість календарних днів заниження податкового зобов`язання» - 1842;

«Сума нарахованої пені» - 22189119,11 грн.

24.05.2019 податковим органом сформовано для ПАТ «Рівнеазот» податкову вимогу форми «Ю» №546-48, в якій зафіксовано, що станом на 23.05.2019 сума податкового боргу вказаного платника податків по платежу «податок на прибуток приватних підприємств» становить 78559206,11 грн, в тому числі, основний платіж 56370086,00 грн, штрафні санкції - 1,00 грн, пеня - 22189119,11 грн (а.с.89 том 1).

Вказана вимога оскаржувалася платником податків в судовому порядку.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 у справі №460/1330/19, яке набрало законної сили 04.02.2020, адміністративний позов ПрАТ «Рівнеазот» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування податкової вимоги форми «Ю» №546-48 від 24.05.2019 залишено без задоволення (т.1 а.с. 90-103; (https://reyestr.court.gov.ua/Review/ 84192323).

В межах даної справи суд дійшов висновку, що податкова вимога сформована контролюючим органом правомірно; сума пені обрахована у встановленому розмірі та за належний період (а.с.96 том 1).

Судовим рішенням в цій справі визначено, що податковим органом правомірно включено до податкової вимоги суму пені у розмірі 22189119,11 грн, оскільки така пеня нарахована за належний період - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного Податковим кодексом України (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) з 11.03.2014 (а.с.95 том 1). При цьому, судом зроблено висновок, що пеня підлягала нарахуванню за правилами пп.129.1.1 п.129.1 статті 129 Податкового кодексу України і саме в такому порядку була нарахована платнику податків. Також судовим рішенням у цій справі констатовано, що за даними інтегрованої картки платника податків станом на 31.05.2019 обліковується недоїмка у розмірі 56370087,00 грн та пеня у розмірі 22189119,11 грн.

В листопаді 2019 року податковий орган звернувся в суд з позовом до ПАТ «Рівнеазот» про стягнення коштів з рахунків платника податків.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12.02.2020 у справі №460/3557/19, яке набрало законної сили 17.03.2020, стягнуто з ПрАТ «Рівнеазот» з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що йому належить на користь Державного бюджету України суму податкового боргу у розмірі 78559206,11 грн у наступному порядку: протягом березня 2020 року по лютий 2023 року - у сумі 78559206,11 грн. зі сплатою до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами по 2182200,17 грн. (а.с.104-114 том 1) (https://reyestr.court.gov.ua/Review/87587658).

В даному рішенні констатовано, що сума податкового боргу на 15.11.2019 становить 78559206,11 грн, і складається з податку на прибуток у розмірі 56370087,00 грн та пені 22189119,11 грн, що визнається сторонами та об`єктивно підтверджується наданими позивачем письмовими доказами, в тому числі: розрахунком податкового боргу та непогашеної пені, карткою ІКП (а.с.105 том 1).

Як вбачається з інтегрованої картки платника з податку на прибуток приватних підприємств, ПАТ «Рівнеазот», виконуючи рішення суду від 12.02.2020 у справі №460/3557/19, сплачувало податковий борг, зафіксований у податковій вимозі «Ю» №546-48 від 24.05.2019 рівними частинами. При цьому, на суми погашеного податкового боргу в автоматичному режимі йому нараховувалась пеня. В описі відповідних операцій за 2020-2021 роки в ІКП зазначено про нарахування пені в автоматичному порядку, де дата початку нарахування пені визначена як «24.05.2019» - дата першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні № від 14.08.2017 з урахуванням процедури судового оскарження. Дата закінчення нарахування пені відповідає даті погашення відповідної частини податкового боргу (а.с.183-186 том 1).

Таким чином судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що на суму грошового зобов`язання, визначену в податковому повідомленні-рішенні № від 14.08.2017, податковим органом було нараховано пеню в наступному порядку:

1) як на суму заниженого податкового зобов`язання, виявленого під час податкової перевірки, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження, у тому числі за період адміністративного та судового оскарження, тобто з 11.03.2014 (гранична дата сплати податку на прибуток по декларації за 2013 рік, щодо суми якого актом податкової перевірки №1209/28-10-14-03/05607824 від 31.05.2017 виявлено заниження на 56370086,00 грн.) і по 03.05.2019 (дата, що відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у відповідній редакції, припадає на 10-й календарний день узгодження нарахованої податковим повідомленням-рішенням суми грошового зобов`язання 56370086,00 грн., в судовому порядку (пеня, передбачена пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України, у редакції, що діяла в травні 2019 року, і яка відповідає пп.129.1.2 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України у чинній редакції);

2) як на суму податкового боргу, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків грошового зобов`язання, зафіксованого у податковому повідомленні-рішенні, що обраховується від дати узгодження такого податкового повідомлення-рішення (тобто з дати, що відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у відповідній редакції, припадає на 10-й робочий день узгодження нарахованої податковим повідомленням-рішенням суми грошового зобов`язання 56370086,00 грн, в судовому порядку) і по дату фактичного погашення, нарахованої податковим повідомленням-рішенням суми грошового зобов`язання 56370086,00 грн (пеня, передбачена пп.129.1.1. п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України, у редакції, що почала діяти з 23.05.2020 і діє зараз).

Як вже зазначалось судом, нарахування пені на суму заниженого податкового зобов`язання, починаючи з 11.03.2014 дата початку заниження податку на прибуток, і закінчуючи 03.05.2019 датою узгодження відповідного податкового повідомлення-рішення, в сумі 22189119,11 грн проведено податковим органом 23.05.2019, що зафіксовано в ІКП платника податків і податковій вимозі форми «Ю» №546-48 від 24.05.2019, яка цього ж дня виставлена платнику податків.

30.05.2024, тобто через п`ять років після цього, Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято рішення №1/35-00-23-01-23 про перерахунок вищевказаної суми пені (а.с.43 том 1).

Даним правовим актом індивідуальної дії зафіксовано, що з метою повного та достовірного відображення в інтегрованій картці ПрАТ «Рівнеазот» пені, обчисленої на виявлені контролюючим органом суми занижень податкових зобов`язань відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 14.08.2017, яке узгоджено згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 справа №817/1737/17, підлягає донарахуванню в ІКС «Податковий блок», «Податковий Аудит», «Перевірка/реєстри» по ПрАТ «Рівнеазот» пеня на суму заниження податкового зобов`язання, як така, що розрахована відповідно до вимог п. 129.1, п. 129.4, п.130.1 ст.130 Податкового кодексу України у розмірі 37411290,56 грн (а.с.205-206 том 1).

Підставою прийняття рішення №1/35-00-23-01-23 від 30.05.2024 вказано протокольне рішення засідання робочої групи №56/0/83-24/35-00-23-01-18 від 30.05.2024, згідно якого вирішено привести дані інтегрованої картки ПрАТ «Рівнеазот» по коду платежу 11020100 «Податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства» у відповідність показникам результатів контролю - перевірочної роботи щодо сум пені, обчисленої відповідно до діючих норм Податкового кодексу України згідно з вимогами пп.129.1.1 п. 129.1, п. 129.4 ст.129 Податкового кодексу України на заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток по податковому повідомленню-рішенню (форма «Р») № від 14.08.2017, яке узгоджено згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 справа №817/1737/17 (а.с.28-34 том 2).

У такому протокольному рішенні вказано, що під час виконання функції моніторингу повноти та своєчасності відображення в інформаційній системі сум пені, контролюючим органом проведеним розрахунком пені, здійсненим відповідно до норм ст.129 Податкового кодексу України, виявлено, що при відображені 23.05.2019 в ІКП ПрАТ «Рівнеазот» пені у сумі 22189119,11 грн за занижене податкове зобов`язання з податку на прибуток, в розрахунку який відображено в ІКС «Податковий блок», «Податковий Аудит», не було враховано:

- зміни облікової ставки НБУ, діючої на кожний день заниження, що встановлено вимогами пп.129.4 ст.129 Податкового кодексу України. Так, вказано, що протягом періоду, що охоплює нарахування пені за заниження податкового зобов`язання облікова ставка НБУ змінювалась від 6,5% до 30%, проте в ІКП при розрахунку застосовано лише ставку 6,5%, діючої на день виникнення податкового зобов`язання, що не відповідає нормам Кодексу;

- сформований розрахунок пені в ІКС «Податковий блок» розраховано по 03.05.2019, а розрахунок пені за період з 04.05.2019 по 23.05.2019 по дату узгодження донарахованих сум податку на прибуток після судового оскарження, що відображено в ІКП платника, не формувався. Тобто пеня на суму заниження податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки за цей період не нараховувалась, що не відповідає нормам Кодексу.

Таким чином, під час заходів моніторингу контролюючим органом встановлено неповне відображення у 2019 році в інформаційній системі ІКС «Податковий блок» суми пені, під час узгодження грошового зобов`язання (23.05.2019) за результатами податкової перевірки ПрАТ «Рівнеазот», на підставі якої виявлено заниження податкового зобов`язання (податкове повідомлення-рішення від 14.08.2017). Відхилення між сумою відображеної 23.05.2019 за даними ІКС «Податковий блок» пені за занижене податкове зобов`язання за період з 11.03.2014 по 03.05.2019 та сумою пені, розрахованою згідно з п.57.3 ст.57, пп.129.1.1 п.129.1 ст.29, п.129.4 ст.129, п.130.1 ст. 130 Податкового кодексу України по дату узгодження - 23.05.2019, визначене на рівні 37411290,56 грн і подано в табличному вигляді (а.с.59, 192-193 том 1).

17.06.2024 Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків виставлено для ПрАТ «Рівнеазот» податкову вимогу форми «Ю» №0-3500, якою визначено, що станом на 16.06.2024 сума податкового боргу становить 37411290,56 грн. (а.с.209 том 1)

ПрАТ «Рівнеазот» оскажувало в адміністративному порядку і рішення № 1/35-00-23-01-23 від 30.05.2024 і податкову вимогу №0-3500 від 17.06.2024 (а.с.26-35, 45-54 том 1).

Рішенням в.о. заступника Голови Державної податкової служби України №27679/6/99-00-06-03-03-06 від 12.09.2024 податкову вимогу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №0-3500 від 17.06.2024 залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с.61-64 том 1).

Рішенням в.о. заступника голови Державної податкової служби України №29227/6/99-00-06-03-03-06 від 27.09.2024 рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №1/35-00-23-01-23 від 30.05.2024 про донарахування пені залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с.65-69, 159-163 том 1).

ПрАТ «Рівнеазот», вважаючи винесені Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків рішення № 1/35-00-23-01-23 від 30.05.2024 і податкову вимогу №0-3500 від 17.06.2024 протиправними, звернулось до суду з вимогою про їх скасування.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи межі перегляду справи, передбачені ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Статтею 67 Конституції України передбачено обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно з підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (підп.14.1.162 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Пеня, як спосіб забезпечення податкового боргу нараховується на суму податкового боргу, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні (при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами за результатами перевірки) та закінчується, зокрема, у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Порядок та особливості нарахування пені визначено у статті 129 ПК України.

Згідно зі статтею 129 ПК України в редакції, що діяла до 01 січня 2017 року, пеня нараховується:

129.1.1. після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом (підпункт «б»);

129.1.2. у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

129.3. Нарахування пені закінчується:

129.3.1. у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Згідно з пунктом 129.4 статті 129 ПК України пеня, визначена підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження.

Відповідно до редакції статті 129 ПК України, що діяла з 01 січня 2017 року по 01 січня 2021 року:

129.1. Нарахування пені розпочинається:

129.1.1. при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

129.2. У разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

129.3. Нарахування пені закінчується:

129.3.1. у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

129.4. На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та

129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішення та вимоги суб`єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1-3 ст.90 КАС України).

Як встановлено судом, податковим органом за результатами перевірки платника податків було встановлено факт заниження ПрАТ «Рівнеазот» грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств за 2013 рік на загальну суму 56370086,00 грн.

Граничною датою сплати податку на прибуток по декларації за 2013 рік, щодо суми якого актом податкової перевірки №1209/28-10-14-03/05607824 від 31.05.2017 виявлено заниження на 56370086,00 грн є «11.03.2014».

Дата, що відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у відповідній редакції, припадає на 10-й календарний день узгодження нарахованої податковим повідомленням-рішенням суми грошового зобов`язання 56370086,00 грн, в судовому порядку - це 03.05.2019 (дата постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду - 24.04.2019 + 10 календарних днів).

23.05.2019 податковим органом в інтегрованій картці платника ПАТ «Рівнеазот» з податку на прибуток приватних підприємств відображено нарахування пені за пп.129.1.2 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України з покликанням на судове рішення у справі №817/1737/17 від 24.04.2019 та податкове повідомлення-рішення № від 14.08.2017 на рівні 22189119,11 грн.

Згідно розрахунку пені, вона обчислена на суму заниженого податкового зобов`язання - 56370086,00 грн, починаючи з 11.03.2014 і закінчуючи 03.05.2019, тобто належним чином.

Що стосується облікової ставки НБУ, то така була взята в розмірі 6,5 %, тобто в тому розмірі, який діяв на дату граничного строку сплати податку на прибуток по декларації за 2013 рік, як це передбачалося пунктом 129.4. статті 129 Податкового кодексу України (в редакції до внесення змін за Законом №1797-VIII від 21.12.2016).

Як слушно зазначено судом першої інстанції, оскільки на дату граничного строку сплати податку на прибуток по декларації за 2013 рік, передбачалося нарахування пені із розрахунку 120% річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження, і така ставка була більш сприятливою для платника податків, ніж ставка визначена на дату узгодження суми податкового зобов`язання за судовим рішенням (діючої на кожний такий день заниження), то застосована податковим органом облікова ставка НБУ на рівні 6,5 %, при розрахунку 23.05.2019 ПАТ «Рівнеазот» пені є виправданою, оскільки пеня, що нараховується відповідно до ст.129 Податкового кодексу України не вважається штрафною (фінансовою) санкцією.

Шляхом простих математичних розрахунків судом апеляційної інстанції встановлено, що розрахунок пені є арифметично правильним: 56370086,00 грн х 1842 дні х 120% х 6,5% / 365 днів = 22189119,11 грн.

Ба більше, зазначений розрахунок пені у розмірі 22189119,11 грн був перевірений судами під час розгляду справ №460/1330/19, №460/3557/19.

Суд першої інстанції в силу преюдиційного характеру судових рішень у справах №460/1330/19, №460/3557/19 правильно врахував факти, встановлені у вказаних справах.

Як вбачається із змісту судових рішень по справах №460/1330/19, №460/3557/19, саме податковим органом було долучено до матеріалів справ розрахунок пені, в якому зазначено облікову ставку НБУ (6,5%), яка підлягала застосуванню та діяла на граничний день сплати за звітний (податковий період), і період нарахування з 11.03.2014 по 03.05.2019. Вказаними судовими рішеннями перевірено і повністю підтверджено, що сума пені на рівні 22189119,11 грн була обрахована у встановленому розмірі та за належний період.

Натомість, як правильно вказав суд першої інстанції, контролюючий орган, приймаючи оскаржуване рішення №1/35-00-23-01-23 від 30.05.2024 та податкову вимогу №0-3500 від 17.06.2024, вдався до повторної оцінки правильності нарахування пені, що вже були предметом судового дослідження у справах №460/1330/19, №460/3557/19, за результатами яких ухвалені судові рішення, що набрали законної сили, грубо порушивши процесуальний принцип преюдиції.

Тобто, відповідач фактично ініціював повторний розгляд судом одного й того ж питання між тими ж сторонами, а саме правильність нарахування пені за заниження податкового зобов`язання у сумі 56370086,00 грн, яке узгоджене згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 у справі №817/1737/17 за період з 11.03.2014 по 03.05.2019, і яка вже перевірена судами в рамках розгляду справ №460/1330/19, №460/3557/19, що саме по собі є неприпустимим.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.129.4 ст.129 ПК України (в редакції до 01.01.2017) пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Згідно п.3.4 Методичних роз`яснень щодо нарахування засобами програмного забезпечення ІТС «Податковий блок» в інтегрованій картці платника пені, передбаченої пп.129.1.3 п.129. ст. 129 ПК України на суми сплаченого з порушенням законодавчо встановленого терміну грошового зобов`язання, визначеного платником податків (додаток до листа ДФС від 06.12.2017 №33713/7/99-99-07-02-03-18) у разі погашення у 2017 році податкового боргу який виник до 01.01.2017, за визначеним юридичною особою та/або її відокремленим підрозділом у звітній / новій звітній / уточнюючій податковій звітності грошовим зобов`язанням, нарахування пені здійснюється за попереднім алгоритмом, запровадженим на виконання редакції ст. 129 ПК України, що діяла до 01.01.2017.

Відтак, наведені вище роз`яснення свідчать на користь висновку, що при нарахуванні пені на борг, який виник до 2017 року, застосовуються законодавчі положення, які діяли станом дату виникнення такого боргу, тобто датою узгодження донарахованих позивачу за податковим повідомленням-рішенням сум податку на прибуток є 03.05.2019. Відтак, застосований контролюючим органом алгоритм не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст. 2 КАС України.

Також суд апеляційної інстанції поділяє висновки суду першої інстанції, що сам розрахунок пені, проведений відповідачем 30.05.2024, є некоректним, так як датою узгодження донарахованих позивачу за податковим повідомленням-рішенням сум податку на прибуток є 03.05.2019, а не 23.05.2019 (п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у відповідній редакції).

Відповідач, як на підставу донарахування пені, покликався на пункт 3 підрозділу 3 розділу V наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку ведення податковим органом оперативного обліку, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування» №5 від 12.01.2021, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2021 за №321/35943.

Згідно п. 1 розділу 5 вищевказаного Порядку, ІКС ДПС в автоматичному режимі формуються кожного робочого дня та зберігаються протягом звітного року переліки перевірок, переліки податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску та реєстри розбіжностей контрольно-перевірочної роботи на основі первинних показників, внесених до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС, які здійснюють контрольно-перевірочні заходи.

Варто вказати, що у відповідності пунктів 1, 3 підрозділу 3 розділу 5 Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 року №5, інформація про виявлені заниження податкових зобов`язань у розрізі податкових (звітних) періодів / податкових декларацій (розрахунків) та граничні строки сплати таких зобов`язань враховуються під час розрахунку суми пені в ІКП. Моніторинг повноти та своєчасності відображення в ІКС ДПС сум пені, нарахованих на податкові зобов`язання, визначені територіальним органом ДПС за результатами податкової перевірки, та/або сум пені, нарахованих на грошові зобов`язання, визначені територіальним органом ДПС за результатами податкової перевірки у разі несвоєчасної їх сплати, забезпечується керівниками структурних підрозділів територіального органу ДПС, які здійснюють контрольно-перевірочні заходи та відповідальні за адміністрування платежів.

Отже, одночасно здійснюючи текстуальне тлумачення змісту норм, на які покликається контролюючий орган, можна дійти висновку, що керівникам структурних підрозділів територіального органу ДПС надано функції постійного спостереження, аналізу і оцінки повноти і своєчасності відображення в інформаційній системі сум пені, а не функції щодо самостійного розрахунку та/або перерахунку сум такої пені.

Більше того, розділом V вищевказаного порядку чітко визначено, як здійснюється перенесення до ІКП, визначених за результатами контрольно-перевірочної роботи, сум грошових зобов`язань, податкових та інших платежів, єдиного внеску та визначено методи контролю відповідності показників результатів контрольно-перевірочної роботи даним ІКП.

Пунктом 1 цього розділу чітко визначено, що працівники підрозділів, які здійснюють контрольно-перевірочні заходи, під час організації, проведення та оформлення документів за їх результатами вносять інформацію до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, в день вчинення відповідних дій:

під час направлення у встановлених законодавством випадках повідомлень платнику про початок документальної перевірки;

підписання наказів, направлень на проведення перевірок;

реєстрації актів (довідок) перевірки, інших складених актів (довідок);

під час прийняття та вручення податкових повідомлень-рішень, рішень, вимог та рішень щодо єдиного внеску.

Моніторинг повноти та своєчасності внесення інформації в підсистему, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, забезпечується керівником підрозділів, які здійснюють контрольно-перевірочні заходи.

За пунктом 2 цього розділу, формування первинних показників за результатами контрольно-перевірочної роботи:

1) відображення в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, сум нарахування (зменшення) грошового зобов`язання платежів, сум єдиного внеску, зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету, зокрема у зв`язку із використанням права на податкову знижку, або від`ємного значення суми податку на додану вартість, зменшення/збільшення сум податкових зобов`язань, податкового кредиту, сум нарахування пені з податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору здійснюється на підставі податкових повідомлень-рішень, рішень щодо єдиного внеску, форми яких затверджені відповідним нормативно-правовим актом. Податкове повідомлення-рішення / рішення щодо єдиного внеску формується за кожним окремим податком, збором та єдиним внеском разом зі штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) або штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), передбаченими Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією (штрафом) та пенею за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу України, у тому числі за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності. У разі зменшення територіальним органом ДПС суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств або від`ємного значення суми податку на додану вартість платнику податків надсилаються (вручаються) окремі податкові повідомлення-рішення. У разі заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, окремі податкові повідомлення-рішення надсилаються (вручаються) платникам податків лише у випадках, коли зазначене заниження або завищення не враховано під час винесення інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки;

2) нарахування сум штрафних (фінансових) санкцій, передбачених Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», здійснюється на підставі податкового повідомлення-рішення або рішення за формою згідно з додатком до Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790.

До підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, заносяться:

рішення керівника (заступника керівника) територіального органу ДПС про проведення перевірки, оформлене наказом;

направлення на проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку, тривалість перевірки, період, що перевіряється, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку;

акт перевірки (довідка) щодо додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання;

матеріали правоохоронних органів, податкових органів та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального;

податкові повідомлення-рішення або рішення про застосування до суб`єкта господарювання фінансових санкцій у вигляді штрафів;

інші документи, що впливають на результати контрольно-перевірочної роботи.

3) внесення до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, сум єдиного внеску, штрафних санкцій та пені, визначених за результатами перевірок платників єдиного внеску, здійснюється на підставі документів, форма яких визначається інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

4) внесення до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, сум пені з податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору, донарахованих за результатами перевірок платників податків, здійснюється на підставі податкового повідомлення-рішення;

5) у разі якщо відповідно до чинного законодавства передбачено стягнення визначених за результатами контрольно-перевірочної роботи сум, що підлягають сплаті до бюджетів за рішенням суду, їх відображення здійснюється на підставі рішення суду, що набрало законної сили, та/або виконавчого листа до такого рішення.

Пункт 3 підрозділу 1 розділу V Порядку передбачає, що до основних первинних показників, які підлягають внесенню до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, на підставі документів, визначених у пункті 2 цього підрозділу, належать: донараховані суми податкових зобов`язань платежів, єдиного внеску, штрафних (фінансових) санкцій, пені.

Пункт 2 підрозділу 1 розділу V надає повноваження відображати результати контрольно-перевірочної роботи шляхом внесення до підсистеми донараховану пеню на підставі документів визначених у цьому пункті.

Відтак, суд апеляційної інстанції констатує, що прийняття такого правового акту індивідуальної дії, як рішення №1/35-00-23-01-23 від 30.05.2024, не передбачено жодним підпунктом пункту 2 підрозділу 1 розділу V Порядку.

Відповідач, заперечуючи висновки суду, наголошує на правомірності приведення у відповідність сум пені в інтегрованій картці платника податків та здійснення відповідних дій контролюючим органом щодо списання та нарахування сум пенсі з відповідним відображення в електронному кабінеті платника.

Разом з тим, слід зазначити, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій (бездіяльності) та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Зазначені правила поведінки, оформлені у нормах права, поширюються й на спірні у цій справі правовідносини. Колегією суддів враховано, що рішення №1/35-00-23-01-23 від 30.05.2024, як і відповідні дії податкового органу по перерахунку суми пені, прямо суперечать чинним на час їх прийняття/вчинення нормам Податкового кодексу України.

Як достеменно встановлено судом, право нарахувати ПрАТ «Рівнеазот» пеню на суму заниженого податкового зобов`язання з податку на прибуток за 2013 рік, виявленого під час податкової перевірки, результати якої оформлені актом №1209/28-10-14-03/05607824 від 31.05.2017, виникло у податкового органу на 10-й календарний день узгодження нарахованої податковим повідомленням-рішенням № від 14.08.2017 суми грошового зобов`язання - 56370086,00 грн. в судовому порядку, тобто 03.05.2019.

Таке право було реалізоване шляхом відображення податковим органом в інтегрованій картці платника ПАТ «Рівнеазот» з податку на прибуток приватних підприємств нарахування пені 23.05.2019 в сумі 22189119,11 грн та подальшого включення суми такої пені до податкової вимоги форми «Ю» №546-48 від 24.05.2019, яка цього ж дня виставлена платнику податків.

Прат «Рівнеазот» виконано рішення суду та в повній мірі сплачено податковий борг у розмірі 78559206,11 грн, що включає в себе основний платіж 56370086,00 грн, штрафні санкції 1 гро, пеню 22 189119,11 грн, що не заперечується відповідачем, відтак в контролюючого органу не було підстав для додаткового нарахування пені.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, що належним способом відновлення порушеного права є визнання притиправним та скасування рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 30.05.2024 №1/35-00-23-01-23 про донарахування пені в сумі 37411290,56 грн та податкової вимоги Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 17.06.2024 №0-3500 на суму податкового боргу в сумі 37411290,56 грн, як протиправних.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи судове рішення, колегія суддів суду апеляційної інстанції керується ст.322 КАС України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в апеляційній скарзі аргументи учасників справи.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду результат вирішення апеляційної скарги, характер спірних правовідносин та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 195, 242, 308, 309, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року у справі № 460/12424/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді В. С. Затолочний
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 01.07.25