Справа № 300/8481/24
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/8481/24 пров. № А/857/1829/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Гудима Л.Я., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій,

суддя у І інстанції Боршовський Т.І.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складення повного тексту рішення 18 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила:

визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області) від 21.08.2024 за №65 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - в Івано-Франківській області) зарахувати позивачці до страхового стажу періоди роботи з 05.05.1980 по 02.06.1981 та призначити з 13.08.2024 пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 у справі №300/8481/24 ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін позов було задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області №65 від 21.08.2024 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.08.2024 про призначення пенсії за віком та прийняти рішення за результатами її розгляду, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 05.05.1980 по 02.06.1981, із врахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган. Недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій належить трудова книжка, а отже, й не може впливати на її особисті права. Оскільки пенсійний орган не надав доказів, які б ставили під сумнів дійсність внесених записів до трудової книжки, тому суд прийшов до переконання, що відповідачем безпідставно не зараховано до страхового стажу період роботи позивачки з 05.05.1980 по 02.06.1981 та зобов`язав такий зарахувати.

Разом з тим, оскільки саме Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії, то в задоволення вимоги про призначення пенсії позивачці суд відмовив, зобов`язавши ГУ ПФУ в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 .

Окрім того, врахувавши подані позивачкою документи щодо витрат на правничу, суд вважав справедливим відшкодування позивачу судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2422,40 грн (дві ставки судового збору за подання позову в цій категорії справ).

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено ГУ ПФУ в Запорізькій області, яке у своїй скарзі просило таке скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що за результатами розгляду заяви позивачки від 13.08.2024 про призначення пенсії за віком встановлено, що її загальний страховий стаж складає 20 років 6 місяців 20 днів та винесено рішення від 21.08.2024 року №65, відповідно до якого їй відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

До страхового стажу не зараховано період роботи в Івано-Франківській фабриці ім. Рози Люксембург, оскільки у записі про звільнення проставлено нечіткий відтиск печатки, який підтверджує цей період роботи, як передбачено Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомітету Ради міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати № 620 від 09.07.1958.

Таким чином, на твердження скаржника, підстав для зарахування до загального страхового стажу позивачки вказаного періоду немає.

Окрім того скаржник вважає, що стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2422,40 грн є не співмірним до заявленого позову.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 13.08.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком. До вказаної заяви було долучені копії: паспорта громадянина України; довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; трудової книжки від 20.09.1961; листа Городенківської районної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості від 23.05.2022 № 458-21.2/27-22; архівної довідки Архівного відділу № 1 Коломийського РДА за № Б-51/07-40 від 27.05.2022; архівної довідки Архівного відділу № 1 Коломийського РДА за № Б-50/07-40 від 27.05.2022; архівної довідки Відділу Трудовий архів Городенківської міської ради за № Б-8/12-20 від 27.05.2022; архівної довідки Архівного відділу № 1 Коломийського РДА за № Б-49/07-40 від 27.05.2022; архівної довідки Відділу Трудовий архів Городенківської міської ради за № Б-7/12-20 від 27.05.2022; архівної довідки Архівного відділу № 1 Коломийського РДА за № Б-45/07-40 від 27.05.2022; архівної довідки Архівного відділу № 1 Коломийського РДА за № Б-48/07-40 від 23.05.2022; свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 04.10.1980; трудової книжки серії НОМЕР_2 від 27.09.2001; архівної довідки Архівного відділу № 1 Коломийського РДА за № Б-47/07-40 від 27.05.2022; свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 04.07.1981; архівної довідки Архівного відділу № 1 Коломийського РДА за № Б-46/07-40 від 27.05.2022; листа Державного архіву Івано-Франківської області № Б-18/06-07 від 06.02.2024; архівної довідки Архівного відділу № 1 Коломийського РДА за № Б-45/07-40 від 23.05.2022.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено ГУ ПФУ в Запорізькій області.

За результатом розгляду заяви ГУ ПФУ в Запорізькій області прийняло рішення №65 від 21.08.2024 про відмову в призначенні позивачці пенсії за віком. Вказане рішення мотивоване тим, що страховий стаж позивачки становить 20 років 06 місяців 20 днів при необхідних 21 році. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи.

Представник позивачки звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із адвокатським запитом про надання інформації про причини незарахування до страхового стажу періоду роботи з 05.05.1980 по 02.06.1981.

Листом від 04.09.2024 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило представника позивачки про те, що відповідно до рішення про відмову в призначенні пенсії за віком до страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки серія від 20.09.1978 на Івано-Франківській фабриці ім. Рози Люксембург з 04.05.1980 по 06.07.1983 згідно із записами трудової книжки, оскільки у записі про звільнення проставлено нечіткий відтиск печатки, який підтверджує такий період роботи.

Вважаючи рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області №65 від 21.08.2024 про відмову в призначенні пенсії за віком протиправним, ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду за захистом своїх прав із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційним судом встановлено, що спір у цій справі стосується незарахування пенсійним органом до страхового стажу позивачки періоду роботи з 05.05.1980 по 02.06.1981 з підстав недоліків трудової книжки.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі Порядок № 637), трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як слідує з трудової книжки позивачки, з 05.05.1980 ОСОБА_1 прийнята на посаду вишивальниці ручної вишивки 2-го розряду в цех Городенківської бригади Івано-Франківської фабрики ім. Рози Люксембург та з 06.07.1983 звільнена за власним бажанням.

Таким чином, згідно із даними трудової книжки позивачка працювала в Івано-Франківській фабриці ім. Рози Люксембург з 05.05.1980 по 06.07.1983.

З огляду на зміст розрахунку стажу позивачки та листа ГУ ПФУ в Івано-Франківській області № 0900-0202-8/47892 від 04.09.2024 пенсійний орган зарахував до страхового стажу ОСОБА_1 частину із вказаного періоду - з 03.06.1981 по 18.07.1983 період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Водночас решта частини періоду роботи з 05.05.1980 по 02.06.1981 не зарахована позивачці до страхового стажу.

При цьому апеляційний суд погоджується із твердженням суду першої інстанції, що певні недоліки трудової книжки, як от нечіткий відтиск печатки у записі про звільнення, не можуть бути підставою для виключення певного періоду роботи з трудового стажу позивачки.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що позивачка не може нести відповідальність за правильність та належний порядок ведення та заповнення трудової документації, що не може бути підставою для позбавлення позивачки її конституційного права на соціальний захист та вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

Таким чином апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність дій пенсійного органу щодо незарахування до страхового стажу спірного періоду роботи позивачки з підстав недоліків трудової книжки.

Окрім того, судом першої інстанції вірно встановлено, що запис № 5 про прийняття ОСОБА_1 на посаду вишивальниці ручної вишивки 2-го розряду в цех Городенківської бригади Івано-Франківської фабрики ім. Рози Люксембург записаний акуратно, є чітким та зрозумілим, вчинений на підставі наказу №60 від 12.05.1980. Також запис № 7 про звільнення з роботи 06.07.1983 з Івано-Франківської фабрики ім. Рози Люксембург містить обумовлене виправлення щодо місяця звільнення липень, а тому з таким виправленням є чітким та зрозумілим, вчинений на підставі наказу №119 від 06.07.198, містить підпис посадової особи підприємства та відтиск печатки.

При цьому суд першої інстанції підставно звернув увагу, що з дати внесення таких записів до трудової книжки минуло понад сорок років, що могло вплинути на чіткість відтиску печатки підприємства в трудовій книжці позивачки.

Також апеляційний суд погоджується з позицією суду першої інстанції щодо стягнення з ГУ ПФУ в Запорізькій області витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2422,40 грн, оскільки такі підтверджені доданими документами та є цілком співмірними зі складністю справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Висновки суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог відповідачем під сумнів не ставляться, а позивачем відповідної апеляційної скарги не подано. Отже у зазначеній частині рішення суду першої інстанції апеляційним судом не переглядається.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для скасування судового рішення немає, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 року у справі №300/8481/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. Я. Гудим
Н. М. Судова-Хомюк