Справа № 400/3406/25
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 р. № 400/3406/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаДарницького відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вул. Геннадія Афанасьєва, 16, м. Київ, 02099,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом, що містить вимоги:

визнати протиправною бездіяльність Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), далі Відділ або відповідач, щодо невиключення відомостей про ОСОБА_1 за виконавчим провадженням № 55311110 з Єдиного реєстру боржників;

зобов`язати Відділ зняти обтяження, накладене на ОСОБА_1 , шляхом зняття арешту з майна боржника за виконавчим провадженням № 55311110;

зобов`язати Відділ виключити відомості щодо ОСОБА_1 за виконавчим провадженням № 55311110 з Єдиного реєстру боржників.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 , зокрема, вказала, що підстави для збереження арешту, що був накладений державним виконавцем у 2018 році, при тому, що у тому ж році було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, відсутні. Позивач зазначила, що наявність в Єдиному реєстрі боржників відомостей про неї, за відсутності невиконаних зобов`язань позивача за виконавчим документом, обмежує її права. У задоволенні заяви представника позивача про поновлення прав ОСОБА_1 відповідач відмовив.

Відділ позов не заперечив.

Як встановлено судом, постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.06.2015 у справі № 760/5830/15-п (далі Постанова) на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 147 382,16 грн.

12.12.2017 державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 55311110 з виконання Постанови; 10.04.2018 у виконавчому провадженні № 55311110 був накладений арешт на все майно, що належить ОСОБА_1

11.04.2018 головний державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві повернув Постанову стягувачу. Підстава для повернення, про що вказано у постанові державного виконавця від 11.04.2018, - пункт 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з доданою до позову «Інформацією з Єдиного реєстру боржників», станом на 06.04.2025 у вказаному Реєстрі наявний запис про те, що ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні № 55311110.

Згідно з доданою до позову «Інформацією про виконавче провадження», стан виконавчого провадження № 55311110 «завершено», при цьому постанова про арешт майна боржника є чинною.

У січні 2025 року представник позивача звернувся до Відділу з метою виключення з Єдиного реєстру боржників інформації про те, що ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні № 55311110.

У листі від 31.01.2025 Відділ, зокрема, повідомив, що повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» не мало своїми наслідками припинення обтяження та вилучення боржника з Єдиного реєстру боржників. Також відповідач вказав, що виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників, у випадку повернення виконавчого документа стягувачу, можливе за умови надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, та у випадку, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено (пункт 23 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, далі Інструкція). Докази на підтвердження надходження коштів до звернення представника позивача не додані. Крім того, Відділ зазначив, що він не є адміністратором Єдиного реєстру боржників та не здійснює редагування його змісту.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження», далі Закон, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

У частині першій статті 9 Закону вказано, що Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Таким чином, арешт призначений для забезпечення реального виконання рішення, а Єдиний реєстр боржників містить інформацію про невиконані майнові зобов`язання боржників.

Згідно з чинною у 2018 році редакцією частини першої статті 40 Закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавчий документ (Постанова) був повернутий стягувачу (не до суду), і у квітні 2018 року Закон не передбачав зняття арешту та виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Чинна у 2018 році редакція частини п`ятої статті 37 Закону передбачала можливість повторного пред`явленого стягувачем виконавчого документа до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Суд зауважив, що, згідно з «Інформацією про виконавче провадження», дата надходження виконавчого документа до державного виконавця 05.12.2017. Дата постанови суду апеляційної інстанції у справі № 760/5830/15-п 22.09.2015, тому строк для пред`явлення Постанови до виконання закінчився також у 2015 році. Проте правомірність відкриття виконавчого провадження не є предметом розгляду у цій справі.

Якщо початком відліку тримісячного строку для повторного пред`явлення є постанова про повернення виконавчого документа стягувачу (11.04.2018), то цей строк закінчився у 2018 році.

Відомості про повторне пред`явлення Постанови до виконання відсутні.

З 05.08.2021 чинною є частина четверта статті 40 Закону, якою встановлено: у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

У пункті 16 розділу VIII Інструкції вказано, що постанова про зняття арешту з майна боржника, постанова про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, постанова про зняття майна з розшуку або скасування інших заходів примусового виконання рішення виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження, за заявою боржника у разі, якщо після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає);

До заяви про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення боржником додається документ / копія документа, що підтверджує наявність обставин для винесення відповідної постанови. У разі наявності обставин для одночасного винесення постанов, передбачених цим пунктом, та постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників, боржником може бути подано одну заяву та додано до неї документ / копія документа, що підтверджує наявність обставин для винесення відповідних постанов.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви боржника перевіряє викладені у цій заяві обставини та додані до неї документи, у тому числі за допомогою автоматизованої системи (щодо стану відповідного виконавчого документа; відомостей про орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, у якого перебував на виконанні виконавчий документ, тощо), Єдиного державного реєстру судових рішень (щодо наявності відповідного судового рішення).

Постанова про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення виноситься не пізніше наступного робочого дня з дня отримання виконавцем підтвердження наявності обставин для винесення такої постанови.

Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання відповідна постанова. У випадках, передбачених законом, виконавець на підставі постанови, передбаченої цим пунктом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження майна боржника.

Заява боржника та додані до неї документи, а також документи за результатом розгляду такої заяви приєднуються до матеріалів виконавчого провадження, в межах якого виноситься відповідна постанова.

Відповідно до пункту 23 розділу ІІІ Інструкції, за виконавчим провадженням, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження на підставі постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає);

До заяви про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників додається документ / копія документа, що підтверджує наявність обставин для винесення відповідної постанови.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви боржника перевіряє викладені у цій заяві обставини та додані до неї документи, у тому числі за допомогою автоматизованої системи (щодо стану відповідного виконавчого документа; відомостей про орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, у якого перебував на виконанні виконавчий документ, тощо), Єдиного державного реєстру судових рішень (щодо наявності відповідного судового рішення).

Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься не пізніше наступного робочого дня з дня отримання виконавцем підтвердження наявності обставин для винесення такої постанови.

Заява боржника та додані до неї документи, а також документи за результатом розгляду такої заяви приєднуються до матеріалів виконавчого провадження, в межах якого виноситься постанова про виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників.

До обставин, що визначені частиною першою статті 39 Закону (з якими пункт 16 розділу VIII та пункт 23 розділу ІІІ Інструкції пов`язують винесення постанови про зняття арешту з майна боржника та постанови про включення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників), належить і закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів (пункт 7).

Як вказано вище, строк, передбачений законом для стягнення за Постановою, закінчився у 2018 році.

У постанові про відкриття виконавчого провадження відсутні відомості про витрати виконавчого провадження; окремі постанови про стягнення витрат виконавчого провадження і виконавчого збору у виконавчому провадженні № 55311110 не виносилися.

Відповідно до чинної у 2017 році редакції частини другої статті 27 Закону, виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Фактичного стягнення у виконавчому провадженні № 55311110 не було, відповідно, виконавчий збір не мав стягуватися.

Отже, були наявні умови для застосування пункту 16 розділу VIII та пункту 23 розділу ІІІ Інструкції: закінчення строку для стягнення за Постановою, та відсутність обов`язку позивача зі сплати витрат виконавчого провадження та виконавчого збору.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що Відділ мав задовольнити звернення представника Приходько І.Т. Існування обтяження (арешту), за відсутності зобов`язання, суперечить статті 56 Закону, а наявність в Єдиному реєстрі боржників відомостей про позивача, при тому, що виконавче провадження, згідно з даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, є завершеним у 2018 році, не відповідає статті 9 Закону.

Згідно з частиною сьомою статті 9 Закону, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до пункту 6 розділу ХІ затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 «Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження», Система (АСВП) виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: про скасування заходів примусового виконання згідно з частиною четвертою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»; про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що полягає у невчиненні дій, передбачених частиною четвертою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому провадженні № 55311110, а саме: невинесенні постанови про зняття арешту з усього рухомого та нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , та невинесенні постанови про виключення відомостей про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

Зобов`язати Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винести постанову у виконавчому провадженні № 55311110 про зняття арешту з усього рухомого та нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 .

Зобов`язати Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винести постанову у виконавчому провадженні № 55311110 про виключення відомостей про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна