Справа № 750/3087/25
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/3087/25 Суддя (судді) першої інстанції: Супрун О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 429/35 від 15.01.2025, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього штраф у розмірі 17 000 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.04.2025 відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги подібні до викладених у позовній заяві та стосуються, зокрема, того, що позивач не відмовлявся від проходження медичного огляду, а просив видати йому направлення на 20.01.2025, через відсутність з собою 15.01.2025 медичної книжки та медичних документів.

Також, наголосив, на наявності на його думку, суттєвих порушень з боку відповідача: направлення на ВЛК підписано заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_2; повістка для проходження ВЛК не вручалася; відповідач не прореагував на клопотання про відкладення розгляду справи від 17.01.2025; в оскаржуваній постанові є помилка в кваліфікації ймовірно допущеного ним порушення Закону України «Про мобілізаційну підготовку».

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції.

Відповідач вважає доводи позивача про неможливість пройти ВЛК 15.01.2025, з причин відсутності медичних документів, безпідставними, так як навіть на день апеляційного розгляду даної справи позивач не пройшов відповідного ВЛК. На підтвердження своєї правової позиції, покликається на відповідну судову практику.

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу позивач не погоджується з останнім.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги у відповідності до положень статті 309статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до п. 3 ч. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї та відповіді на відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315, статті 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, солдат запасу ОСОБА_1 . Направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.01.2025 № 1140 направлявся для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я в ЗСУ у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період.

Як вбачається з Журналу направлень на військово-лікарську комісію, виданих військовозобов`язаним для проходження медичного огляду ІНФОРМАЦІЯ_1 інв№ 879, позивач отримав вказане вище Направлення особисто під підпис.

15.01.2025 позивач звернувся до відповідача з проханням видати йому направлення на 20.01.2025 для збору документів для проходження ВЛК. Вказав, що не може пройти ВЛК 15.01.2025 через відсутність з собою медичної книжки та медичних документів. Таке звернення позивача отримано відповідачем 15.01.2025 та зареєстроване.

15.01.2025 відповідачем відносно позивача складено Протокол про адміністративне правопорушення № 429/35 з якого вбачається, що 15.01.2025 о 15:53 уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу було виписано направлення на проходження військово-лікарської комісії, з метою визначення ступеню придатності до військової служби. Однак, в порушення абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ОСОБА_1 відмовився від проходження військово-лікарської комісії, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також, повідомлено що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 11:00 20.01.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 . В графі Пояснення, вказаного Протоколу, позивач зазначив: «Від проходження військово-лікарської комісії не відмовлявся. Прошу долучити до матеріалів справи заяву № гу/196/зв від 15.01.2025».

17.01.2025 позивач засобами поштового зв`язку направив відповідачу заяву з проханням перенести розгляд справ за наслідком складання Протоколів № 429/35 та № 429/36, через хворобу.

20.01.2025 відповідач виніс Постанову № 429/35 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та наклав на позивача штраф у сумі 17 000 грн.

Вказана постанова надіслана на адресу позивача засобами поштового зв`язку 20.02.2025.

Вважаючи постанову № 429/35 від 20.01.2025 незаконною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем дотримано відповідну процедуру та етапність прийняття оскаржуваної постанови, зокрема, 15.01.2025 видано направлення на ім`я позивача на проходження військово-лікарської комісії, яке зареєстровано в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію та видано направлення під особистий підпис. Окрім того, з часу винесення протоколу (15.01.2025) по дату складання оскаржуваної постанови (20.01.2025) минуло 4 дні, і позивач мав змогу прийти на розгляд справи про адміністративне правопорушення в конкретно визначені час та місце, що зазначені в протоколі, та надати всі необхідні медичні документи, чого ним зроблено не було.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, відзиву на неї та відповіді на відзив на апеляційну скаргу, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП України) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 235 КУпАП України територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1,211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 1 ст. 210-1 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст. 210-1 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Положеннями абз. 4 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Положеннями абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII) передбачено, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Частиною 1 ст. 4 Закону № 3543-XII передбачено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560.

Порядок № 560 визначає процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів; процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних зміну військово-облікові документи; процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення; організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби (пункт 1).

Відповідно до п. 74 Порядку № 560 резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

На виконання ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Керуючись абзацами 1 та 2 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Як підтверджено листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.04.2025 № 10/1203 в Направленні від 15.01.2025 № 1140 зазначено підписантом Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 , втім фізично останнє підписано заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 - начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_3 .

Як вказано вище, направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду видається за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Будь-яких доказів того, що 15.01.2025 обов`язки керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 виконував його заступник та відповідно у Направленні від 15.01.2025 № 1140 зроблена технічна помилка щодо його підписанта чи обґрунтування, що заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 - начальник мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 майор ОСОБА_3 наділений повноваженнями підпису направлень на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, відповідачем не надано.

Зважаючи на вказані норми та встановлені обставини, колегія суддів погоджується з позивачем, що у нього не виникло обов`язку виконання Направлення від 15.01.2025 № 1140, так як останнє видано неуповноваженою особою, що не спростовано відповідачем на виконання приписів статей 73-77 КАС України.

Як наслідок, всі подальші вчинені дії та прийняті рішення не відповідають приписам ч. 2 ст. 2 КАС України та не потребують окремої оцінки суду апеляційної інстанції.

В контексті викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відтак, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з ухваленням постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 242, 243, 246, 283-2, 286, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 квітня 2025 року скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Скасувати Постанову № 429/35 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 .

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 908,40 грн (дев`ятсот вісім гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко