Справа № 480/2346/24
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: С.М. Глазько
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 р. Справа № 480/2346/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.03.2025, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602 по справі № 480/2346/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області , Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Самохвал Тетяна Василівна

про визнання дій, бездіяльності та відмови протиправними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Самохвал Тетяни Василівни, у якій просила: в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Сумській області по незаконному скасуванню державної реєстрації з видаленням меж земельної ділянки, площею 0,0394 га, кадастровий номер :18:005:0036, та земельної ділянки, площею 0,0511 га, кадастровий номер :18:005:0040, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 при виконанні рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі № 818/761/18;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Сумській області щодо не відновлення та не реєстрації утвореної від об`єднання земельної ділянки, площею 0,0905 га, розташованої за адресою: м. Суми, вул. Гончарна, 31/1, при виконанні рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі №818/761/18;

- визнати протиправними (незаконними) та скасувати відмови Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Самохвал Тетяни Василівни у вигляді рішення № РВ-020 від 09.11.2020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та повідомлення № ПВ-020 від 25.11.2020 про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

- стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 390000,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона відправила технічну документацію разом із заявою та з CD-диском через Центр надання адміністративних послуг, але з невідомих підстав об`єднання земельних ділянок не відбулося, а відбулося незаконне скасування та видалення земельних ділянок, що унеможливило їх об`єднання. Тобто відбулося незаконне скасування та видалення незаконно поділених земельних ділянок замість їх об`єднання, тому позивачка зазначає, що вимушена просити суд визнати незаконним скасуванням земельних ділянок з кадастровими номерами :18:005:0036 та :18:005:0040 з їх видаленням, та визнати незаконною бездіяльність щодо не об`єднання цих земельних ділянок шляхом відновлення меж відповідно до ст. 136 Постанови № 1051.

Щодо незаконного видалення земельних ділянок у зв`язку з помилкою реєстратора територіального органу Держгеокадастру, зазначає, що в постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі № 818/761/18, вказано що помилки не було, оскільки державна реєстрація земельних ділянок в частині поділу здійснювалася на підставі рішення органу місцевого самоврядування, яке в подальшому було скасовано.

Враховуючи зазначене вище, вважає дії відповідача по скасуванню державної реєстрації та видалення меж земельної ділянки, площею 0,0394 га, кадастровий номер :18:005:0036, та земельної ділянки, площею 0,0511 га, кадастровий номер :18:005:0040, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 незаконними у зв`язку з чим ставиться відповідна позовна вимога, а також визнання незаконної бездіяльності щодо не відновлення незаконно поділеної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0905 га, яка повинна була бути відновлена відповідно неодноразових заяв позивачки, відповідно абзацу 2 вищенаведеного пункту ст. 136-1 Постанови № 1051, що підтверджується доданими до суду описами документів наданими до Центру надання адміністративних послуг, на які позивачка, як вона зазначає, отримала незаконні відмови, які також оскаржуються. Доцільність раніше оскаржувати не було, оскільки після видалення земельних ділянок з кадастровим номером :18:005:0036 та кадастровим номером :18:005:0040 вже нічого було об`єднувати, тому позивачка і оскаржує незаконне видалення цих земельних ділянок. Хоча в подальшому Верховний суд і припинив провадження у справі № 818/761/18, але Верховний суду у своїй постанові від 15.06.2021 послався на те, що спір між сторонами було розв`язано за результатами розгляду цивільної справи № 592/10064/18 (набрало законної сили 09.04.2019), якою вже на той момент було визнано поділ земельної ділянки незаконним та дозвіл на розроблення технічної документації щодо поділу земельних ділянок скасований.

Просить врахувати, що виграні позивачкою дві справи по визнанню поділу земельної ділянки незаконним були не тільки не виконані, а зроблені дії по перешкоджанню і унеможливленню виконання цих рішень суду. Вище наведені незаконні дії навпаки рішенню суду, унеможливили та перешкодили його виконанню по справі № 818/761/18 від 17.12.2018, яким вимоги позивачки були частково задоволені, але після незаконних дій відповідача сталося, нібито позивачка програла вказану справу, і була позбавлена права на відновлення своєї незаконно поділеної земельної ділянки, на якій знаходиться домоволодіння позивачки.

Наголошує, що незаконне скасування з видаленням незаконно поділених земельних ділянок :18:005:0036 та :18:005:0040, та невідновлення первинної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0905 га є пов`язаними, бо є послідовними діями щодо виконання рішення суду від 17.12.2018 у справі № 818/761/18, про що позивачка дізналася із відповіді Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 12.10.2023 № 29-18-0.222-2659/2-23, та тривають по теперішній час.

Зважаючи на ці обставини та негативні емоції позивача внаслідок тривалого та умисного чинення перешкод в отриманні законного права на землю, також негативні емоції від неможливості протягом декількох років реалізувати право на отримання земельної ділянки призвела до психічного розладу та звернення до лікаря та завдали позивачу моральної шкоди.

У зв`язку з вказаними діями позивач оцінює шкоду в 390000 гривень.

Ухвалою суду від 02.04.2024 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про:

- визнання протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Сумській області по незаконному скасуванню державної реєстрації з видаленням меж земельної ділянки, площею 0,0394 га, кадастровий номер :18:005:0036, та земельної ділянки, площею 0,0511 га, кадастровий номер :18:005:0040, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 при виконанні рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі № 818/761/18;

- визнання протиправної бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Сумській області щодо не відновлення та не реєстрації, утвореної від об`єднання земельної ділянки, площею 0,0905 га, розташованої за адресою: м. Суми, вул. Гончарна, 31/1, при виконанні рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі №818/761/18.

Ухвалою суду від 02.04.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Самохвал Тетяни Василівни про визнання дій, бездіяльності та відмови протиправними в іншій частині позовних вимог було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 29.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін щодо позовних вимог про:

- визнання протиправними (незаконними) та скасування відмови Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Самохвал Тетяни Василівни у вигляді рішення № РВ-020 від 09.11.2020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та повідомлення № ПВ-020 від 25.11.2020 про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

- стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 390000,00 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.03.2025 відмовлено в задоволені позову.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.03.2025 по справі № 480/2346/24 та прийняти нове рішення, яким визнати протиправними (незаконними) та скасувати відмови Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Самохвал Тетяни Василівни (40000, Україна, м. Суми, вул. Герасима Кондратьева, 25, код ЄДРПОУ - 39765885) у вигляді Рішення № РВ- 020 від 09.11.2020 р. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та Повідомлення № ПВ-020 від 25.11.2020 р. про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (40000, Україна, м. Суми, вул. Герасима Кондратьева, 25, ) на користь ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 моральну шкоду в розмірі 390 000 (триста дев`яносто тисяч) гривень.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що зверненню з позовом у цій судовій справі передувало те, що позивачці, як власнику житлового будинку садибного типу, рішенням Сумської міської ради № 2269-МР від 24.12.2008 р. надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,0850 га.

На підставі вищезазначеного рішення, позивачкою замовлено, а ПП "МЕГАГІОЛІС" виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 09.07.2013, на підставі якого, за заявою ОСОБА_1 , 04.09.2013 зареєстрована в Державному земельному кадастрі земельна ділянка за кадастровим номером :18:005:0032, площею 0,0905 га, за адресою: АДРЕСА_1 . Але, рішенням Сумської міської ради № 1833-МР від 22.02.2017 надано дозвіл на розроблення технічної документації Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради щодо поділу вищезазначеної земельної ділянки, площею 0,0905 га, кадастровий номер :18:005:0032, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що земельна ділянка за кадастровим номером :18:005:0032 була незаконно видалена з публічної кадастрової карти, внаслідок державної реєстрації земельних ділянок площею 0,0394 га., з кадастровим номером :18:005:0036 та земельної ділянки, площею 0,0511 га., з кадастровим номером :18:005:0040, яка була здійснена на підставі рішення Сумської міської ради № 1833-МР від 22.02.2017 р. Тобто, земельна ділянка видалена всупереч рішенням суду та з перешкоджанням їх виконанню, бо земельні ділянки повинні були об`єднатися .

Зазначає, що відповідно до відповіді Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 12.10.2023 року № 29-18-0.222-2659/2-23 зазначено серед іншого наступне: «на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2018 р. по справі № 818/761/18 державним кадастровим реєстратором створені заяви: ЗВ-020 від 09.11.2020 р. та ЗВ-020 від 09.11.2020 р. про виправлення помилки, що виникла під час державної реєстрації земельної ділянки з порушенням вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру». Але це, на думку позивачки, є незаконним бо ніякої помилки не існувало.

Наголошує, що скасування держаної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття Поземельної книги відповідно до п. 60 цього порядку із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою державного забезпечення державного земельного кадастру, як і вказано в рішенні суду № 818/761/18. Здійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка утворилася в результаті поділу чи об`єднання згідно з пунктами 107-111 і 113 цього Порядку. (п. 109 вказує, за чиєю заявою це відбувається. Заява позивача відноситься до першої частини п. 109, бо саме позивачу надано дозвіл на формування земельної ділянки, яку незаконно поділили, тобто позивач відповідна особа, а Держгеокадастровий реєстратор в своїх трьох відмовах вказує навпаки, що нібито невідповідна особа).

Просить звернути увагу, що відповідачка ОСОБА_2 у відмовах 09.11.2020, 25.11.2020 та 16.12.2020 незаконно вказувала, що звернулася неналежна особа, але судом у справі № 480/9552/20 цей факт вже було з`ясовано.

Звертає увагу, що вилучення з Державного земельного кадастру записи щодо державної реєстрації земельної ділянки мало місце повернення земельної ділянки до попереднього стану, що існував раніше тобто шляхом об`єднання земельних ділянок в одну відповідно ст. 136і Постанови № 1051, але вже з новим кадастровим номером, бо попередній кадастровий номер :18:005:0032 вже набрав статусу архівного і не відновляється, про що зазначив Другий апеляційний адміністративний суд по справі № 818/761/18. Як наслідок виконання вказаного рішення суду повинно було повернути в первинний стан межі земельної ділянки:

З метою забезпечення належного виконання пов`язаних судових рішень № 818/761/18 від 17.12.2018 та № 592/10064/18 від 17.01.2019 р., ОСОБА_1 звернулася у встановленому законом порядку через ЦНАП у м. Суми вперше 09.11.2020 р., але рішенням № РВ-020 від 09.11.2020 р. їй було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них). ОСОБА_1 вдруге звернулася з аналогічною заявою та аналогічним переліком документів, але повідомленням № ПВ-020 від 25.11.2020 р. їй було знову відмовлено в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них), а тому втретє ОСОБА_1 звернулася з аналогічною заявою та аналогічним переліком документів, однак 16.12.2020 р. їй втретє повідомленням за № ПВ - 020 було відмовлено у прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них)Заяви, щодо відмов 25.11.2020 та 16.12.2020 подавалися з однаковим проектом на відновлення земельної ділянки, виготовленим ПП «Мегаполіс», а заява щодо відмови від 09.11.2020 подавалася з проектом на об`єднання незаконно поділеної земельної ділянки, виготовленим ТОВ «Опус Ресурс».(копія знаходиться в матеріалах справи).

Відповідачами подано відзиви на апеляційну скаргу, відповідно до яких останні просять апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.03.2025 по справі № 480/2346/24 залишити без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.03.2025 по справі № 480/2346/24 - залишити без змін.

Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 03.11.2020 Тур С.М., який діяв на підставі довіреності від 22.01.2018 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Центру надання адміністративних послуг Сумської міської ради із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,0905 га. Наступного дня дана заява була передана до Міськрайонного управління у м. Сумах та Сумському районі та зареєстрована в системі електронного документообігу за № 1664/0/228-20 від 04.11.2020.

Вищевказану заяву було розглянуто державним кадастровим реєстратором та сформовано в електронному вигляді за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру заяву про державну реєстрацію земельної ділянки від 05.11.2020 ЗВ-020.

За результатами розгляду прийнято рішення № РВ-020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 09.11.2020 (а.с. 40).

Як зазначає відповідач, рішення про відмову та оригінали документів направлені заявнику через Центр надання адміністративних послуг.

19.11.2020 Тур С.М., який діяв на підставі довіреності від 22.01.2018 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Центру надання адміністративних послуг Сумської міської ради із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . Наступного дня дана заява була передана до Міськрайонного управління у м. Сумах та Сумському районі та зареєстрована в системі електронного документообігу за № 31-1722/0/228-20 від 20.11.2020.

Вищевказану заяву було розглянуто державним кадастровим реєстратором та сформовано повідомлення про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № ПВ-020 від 25.11.2020 відповідно до якого так, як документи подані не в повному обсязі (відсутня документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки в формі електронного документа) та не відповідали вимогам законодавства (частина 4 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр") не було технічної можливості сформувати в електронному вигляді за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру заяву про державну реєстрацію земельної ділянки.

Повідомлення про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № ПВ-020 від 25.11.2020 та додатки, що були додані до заяви направлені заявнику через Центр надання адміністративних послуг.

Вважаючи свої права порушеними, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача про визнання протиправними оскаржуваного рішення та повідомлення, а також їх скасування є необґрунтованими та відповідно не підлягають задоволенню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Порядком ведення Державного земельного кадастру, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 (далі - Порядок).

Згідно п.70 Порядку, державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє:

1) повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

2) наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

3) розташування об`єкта Державного земельного кадастру на території дії його повноважень;

4) придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

У разі звернення за внесенням відповідних відомостей (змін до них) неналежної особи (особи, яка не може бути заявником відповідно до цього Порядку), подання заявником не повного пакета документів та/або розташування об`єкта Державного земельного кадастру на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора Державний кадастровий реєстратор відмовляє такій особі, заявникові у прийнятті заяви безпосередньо у момент її подання або у день надходження рекомендованим листом зазначених документів за формою згідно з додатком 13 із зазначенням рекомендацій щодо усунення причин, що є підставою для такої відмови, зокрема найменування та місцезнаходження органу, до повноважень якого належить внесення відомостей (змін до них) про об`єкт Державного земельного кадастру.

Відповідно до п.73 Порядку, державний кадастровий реєстратор у строк, що не перевищує 14 робочих днів з дня прийняття заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру:

1) розглядає її разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, та перевіряє:

- відповідність документів вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку;

- електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку;

2) за результатами перевірки вносить відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру або приймає рішення про відмову у внесенні таких відомостей з підстав, зазначених у пунктах 91-137 цього Порядку, за формою згідно з додатком 14.

Державний кадастровий реєстратор не пізніше наступного робочого дня з моменту прийняття рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру видає або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення заявникові таке рішення в паперовій формі, а у випадку, передбаченому пунктом 110-1 цього Порядку, рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру отримується заявником в електронній формі через Єдиний державний портал адміністративних послуг, у тому числі через інтегровану з ним інформаційну систему Держгеокадастру.

Як встановлено судом, відповідач приймаючи оскаржуване рішення від 09.11.2020, зазначив, що державним кадастровим реєстратором міськрайонне управління у місті Сумах та Сумському районі головного управління Держгеокадастру у Сумській області розглянуто заяву про внесення відомостей (змін до них) до державного земельного кадастру від 05.11.2020 (реєстраційний номер ЗВ-020) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з таких підстав:

- невідповідність поданих документів законодавству, а саме статті 56 Закону України «Про землеустрій», частині 3 статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», частині 12 статті 186 Земельного кодексу України, пункту 109 та 110 постанови КМУ від 17.10.2012 № 1051;

- із заявою звернулася особа, яка не може бути заявником відповідно до Порядку ведення державного земельного кадастру.

Також у вказаному рішенні зазначена рекомендація, а саме:

- державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою власника (користувача) земельної ділянки. А також відсутня його згода на об`єднання ділянок та погодження ним документів із землеустрою. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року по справі №818/761/18 скасовується державна реєстрація земельної ділянки площею 0,0394 га кадастровий номер :18:005:0036 та земельної ділянки площею 0,511 кадастровий номер :18:005:0040, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.40).

Також, у оскаржуваному повідомленні від 25.11.2020, відповідач зазначив, що у прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку поданій 19.11.2020 Державному кадастровому реєстратору місто Суми районі (місті) Сумської області відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, відмовлено у зв`язку з тим, що із заявою звернулася особа, яка не може бути заявником відповідно до Порядку ведення державного земельного кадастру, а також у зв`язку з тим, що документи подані не в повному обсязі.

Так, у вказаному повідомленні зазначена рекомендація, а саме: «відсутня документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа (частина четверта статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр»). Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою власника (користувача) земельні ділянки. А також відсутня його згода на об`єднання ділянок та погодження ним документації землеустрою (стаття 56 Закону України «Про землеустрій», частина 3 статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», частина 12 статті 186 Земельного кодексу України, пункт 109 та 110 постанови КМУ від 17.10.2012 №1051). Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду 17 грудня 2018 року по справі №818/761/18 скасовується державна реєстрація земельної ділянки площею 0,0394 га кадастровий номер :18:005:0036 та земельної ділянки площею 0,511 кадастровий номер :18:005:0040, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.41).

Надаючи оцінку зазначеним вище рішенням суб`єкта владних повноважень, колегія суддів враховує, що рішенням Сумської міськради №2269-МР від 24.12.2008 ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,0850 га.

На підставі вищезазначеного рішення, позивачкою замовлено та виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Рішеннями Сумської міськради №4446-МР від 03.06.2015, № 4946-МР від 16.10.2015, № 708-МР від 27.04.2016 ОСОБА_1 неодноразово відмовлялося в затвердженні вказаного проекту землеустрою.

За результатами судового оскарження, постановами Зарічного районного суду м. Суми: від 17.08.2015 у справі №5223/279/15-а, від 21.01.2016 у справі №591/8086/15-а, від 16.12.2016 у справі №591/5302/16-а, зазначені рішення Сумської міськради скасовані, а відповідача 1 зобов`язано на найближчому пленарному засіданні чергової сесії розглянути проект землеустрою щодо відведення позивачу спірної земельної ділянки.

Рішенням Сумської міськради №1819-МР від 22.02.2017 ОСОБА_1 відмовлено в затвердженні проекту землеустрою спірної земельної ділянки, площею 0,0905 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , за рахунок земель житлової та громадської забудови Сумської міськради.

Рішенням Сумської міськради №1833-МР від 22.02.2017 Департаменту, на підставі звернення юридичної особи, відповідно до статей 12, 79-1 Земельного Кодексу України, статті 56 Закону України "Про землеустрій", керуючись пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" надано дозвіл на розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки, площею 0,0905 га, кадастровий номер р :18:005:0032, яка знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Суми та розташована за адресою: м. Суми, вул. Гончарна, б. 31/1. Категорія та функціональне призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудову Сумської міської ради для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Рішенням Сумської міськради від 21.06.2017 №2278-МР погоджено технічну документацію щодо поділу вказаної земельної ділянки.

У зв`язку з чим, земельна ділянка за кадастровим номером :18:005:0032 видалена з публічної кадастрової карти, внаслідок державної реєстрації земельних ділянок площею 0,0394 га, з кадастровим номером :18:005:0036 та земельної ділянки, площею 0,0511 га, з кадастровим номером :18:005:0040, яка була здійснена на підставі рішення Сумської міської ради № 1833-МР від 22.02.2017 року.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 року по справі № 818/761/18, скасовано рішення Сумської міської ради № 1833-МР від 22.02.2017 року "Про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо поділу земельних ділянок", скасовано державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,0394 га, кадастровий номер :18:005:0036 та земельної ділянки, площею 0,0511 га, з кадастровим номером :18:005:0040, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а також зобов`язано Міськрайонне управління у м. Сумах та Сумському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області вилучити з Державного земельного кадастру записи щодо державної реєстрації земельної ділянки, площею 0,0394 га, кадастровий номер :18:005:0036 та земельної ділянки, площею 0,0511 га, з кадастровим номером :18:005:0040, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 10.12.2020 відмовлено у задоволенні заяви Сумської міської ради про зупинення виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі №818/761/18 за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради, Міськрайонного управління у м. Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, третя особа Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, комунальне підприємство Сумижилкомсервіс Сумської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

У подальшому, постановою Верховного Суду від 15 червня 2021 року по справі №818/761/18 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.07.2018 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі №818/761/18 скасовано та закрито провадження у справі.

Як пояснює відповідач, на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року по справі № 818/761/18:

1) скасовано державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0394 га, кадастровий номер :18:005:0036 та земельної ділянки площею 0,0511 га, кадастровий номер :18:005:0040, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) вилучено з Державного земельного кадастру записи щодо державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0394 га, кадастровий номер :18:005:0036 та земельної ділянки площею 0,0511 га, кадастровий номер :18:005:0040, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Державну реєстрацію земельних ділянок скасовано згідно підпункту 3 пункту 114 Постанови Кабінету міністрів України № 1051 від 17.10.2012 р. «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру».

На підставі постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року по справі № 818/761/18 відповідачем створені заяви: ЗВ-020 від 09.11.2020 та ЗВ-020 від 09.11.2020 для перенесення відомостей про земельні ділянки з кадастровими номерами :18:005:0036 та :18:005:0040 до архівного шару Державного земельного кадастру.

Тобто, колегія суддів зазначає, що скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0394 га, кадастровий номер :18:005:0036 та земельної ділянки площею 0,0511 га, кадастровий номер :18:005:0040, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 було вчинено відповідачем на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року по справі № 818/761/18.

У оскаржуваному рішенні від 09.11.2020, відповідач, зокрема, зазначив, що із заявою звернулася особа, яка не може бути заявником відповідно до Порядку ведення державного земельного кадастру.

Так, п.п. 1 п. 109 Порядку № 1051 встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

Колегія суддів зазначає, що позивачкою замовлено, а ПП "МЕГАГІОЛІС" виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 09.07.2013, на підставі якого, за заявою ОСОБА_1 , 04.09.2013 зареєстрована в Державному земельному кадастрі земельна ділянка за кадастровим номером :18:005:0032, площею 0,0905 га, за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вже було зазначено вище, земельна ділянка за кадастровим номером :18:005:0032 видалена з публічної кадастрової карти, внаслідок державної реєстрації земельних ділянок площею 0,0394 га, з кадастровим номером :18:005:0036 та земельної ділянки, площею 0,0511 га, з кадастровим номером :18:005:0040.

Колегія суддів наголошує, що поділ земельної ділянки за кадастровим номером :18:005:0032 внаслідок чого здійснення державної реєстрації земельних ділянок площею 0,0394 га, з кадастровим номером :18:005:0036 та земельної ділянки, площею 0,0511 га, з кадастровим номером :18:005:0040 не є предметом оскарження в межах заявленого у цій справі адміністративного позову.

Посилання апелянта на те, що остання є належною особою відповідно до п. 1 ст. 109 постанови КМУ №1051, що з`ясовано у справі №480/9552/20, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки у зазначеній справі судом першої та апеляційної інстанції не надавалась оцінка відповідності позивачки п.п. 1 п. 109 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051, а по-друге на момент виникнення спірних правовідносин та ухвалення спірного рішення суду першої інстанції рішень по справі №480/9552/20 не існувало.

Колегія суддів враховує, що судом з метою дотримання принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі було встановлено, що оскаржуване рішення та повідомлення прийняті за наявності відповідних повноважень та мають відповідні підстави, які позивач не спростовує.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.160, ч.ч. 1, 2, ст.9, ч.ч. 1, 2, ст.77 КАС України, в позовній заяві, окрім іншого, зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як доречно звернув увагу суд першої інстанції, позивач у позовній заяві, жодним чином не обґрунтовував, у зв`язку з чим оскаржуване рішення та повідомлення є протиправними та підлягають скасуванню.

У той же час відповідач згідно вимог ст.77 КАС України надав суду відповідні пояснення, які викладенні у відзиві.

Щодо заявленого позивачкою способу захисту, а саме- визнання протиправними оскаржуваного рішення та повідомлення, а також їх скасування колегія суддів враховує наступне.

Так, частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2); визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3); визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4); інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Дана правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові у справі № 21-1465а15 від 16 вересня 2015 року.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У постанові Верховного Суду 25 березня 2020 року у справі №752/18396/16-асформульована правова позиція, що принцип диспозитивності в адміністративному процесі має своє специфічне змістове наповнення, пов`язане з публічно-правовим характером адміністративного позову та активною участю суду в процесі розгляду адміністративних справ, тому адміністративний суд може та зобов`язаний в окремих випадках вийти за межі позовних вимог, якщо спосіб захисту, який обрав позивач, є недостатнім для захисту його прав, свобод і законних інтересів.

Суд апеляційної інстанції з урахуванням зазначеного вище вважає, що такий спосіб захисту як визнання протиправними та скасування відмови Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Сумській області ОСОБА_2 у вигляді рішення № РВ-020 від 09.11.2020 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та повідомлення № ПВ-020 від 25.11.2020 про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру жодним чином не призведе до потрібних результатів та у даному конкретному випадку не вирішити питання, щодо якого звернулась позивачка.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів зазначає, що вимоги позивача про визнання протиправними оскаржуваного рішення та повідомлення, а також їх скасування є необґрунтованими та відповідно не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги, у якій позивач просить стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 390000,00 грн, суд зазначає, що вказана вимога є похідною від вище вказаних вимог, що узгоджується з ст.21 КАС України, а тому з огляду на необґрунтованість вимог позову, така похідна вимога не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.03.2025 по справі № 480/2346/24 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.03.2025 по справі № 480/2346/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді З.Г. Подобайло І.С. Чалий