Справа № 420/2036/25
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2036/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді Бойко О.Я.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування листа-рішення, зобов`язання вчинити певні дії, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до відповідача, Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, в якій просив суд:

(1). Визнати протиправним та скасувати лист-рішення Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 23.12.2024 року за № 01-05-4/515вх, щодо відмови фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в розміщенні елементу вуличної торгівлі за адресом АДРЕСА_1 ;

(2). Зобов`язати Пересипську районну адміністрацію Одеської міської ради прийняти рішення за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 10.12.2024 року за № Ф1-281605-ю/о про надання узгодження на розміщення елементу вуличної торгівлі лотку площею 6,0 кв. м. на період роботи 5 років по АДРЕСА_1 .

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція Позивач

В обґрунтування позовних вимог вказав, що елемент вуличної торгівлі, який позивач має намір розташувати за вищевказаною адресою буде встановлено на території, яка є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси та не є прибудинковою та прилеглою територією багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У багатоповерхового будинку розташованого за адресом АДРЕСА_1 не має документів на відведення меж прибудинкової території відповідної містобудівної та землевпорядної документації. Елемент вуличної торгівлі, який має намір розташувати позивач за адресом АДРЕСА_1 не розміщується на території парку, скверів, зон зелених насаджень, майданчиків для дозвілля та відпочинку, рекреаційної зони, а тому вказаний пункт Правил благоустрою не відноситься до здійснення підприємницької діяльності Позивача та не може бути застосований відповідачем. Позивач має намір розмістити елемент вуличної торгівлі згідно схеми, який відповідно до п. 6.4.8 Правил благоустрою м. Одеси буде розміщений на тротуарі поза межами пішохідної частини, та не буде розміщено на зеленій зоні, а тому твердження відповідача хибне та не відповідає дійсності. Отже, Позивач не має наміру порушувати Правила благоустрою території м. Одеси та знищувати газони та дерева.

Позивач вважає, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення, діяв недобросовісно та необґрунтовано, не врахував усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для прийняття рішення щодо видачі позитивного листа-рішення, як наслідок, допустив неналежний розгляд поданої позивачем заяви і графічних документів та, відповідно, прийняв необґрунтоване рішення про відмову позивачу в наданні позитивного листа-рішення на розміщення елементу вуличної торгівлі лотку, площею 6 кв.м, строком розміщення на 5 років, за адресом: АДРЕСА_1 .

24.02.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, зокрема, що вважає, що схема, надана відповідачем, не може бути допустимим та належним доказом, в зв`язку з тим, що відповідач на схемі, яка не має законного підґрунтя, може самостійно встановлювати границі та встановлювати правила, які не закріплені нормами законодавства. Елемент вуличної торгівлі Позивача, буде розташовано поза території, яка вимощена тротуарною плиткою та за межею залізних стовпчиків, які як раз відділяють межі благоустрою території тимчасової споруди. Також з фотофіксації наданої позивачем до заяви від 10.12.2024 року можливо встановити, що елемент вуличної торгівлі буде розміщено на ґрунті та жодним чином не зачіпає межі благоустрою тимчасової споруди, яка знаходиться поруч. Жодними законодавчими нормами не встановлено заборону на встановлення елементу вуличної торгівлі у межах зони благоустрою інших тимчасових споруд.

Позивач звертає увагу, що у оскаржуваної відмові від 23.12.2024 року за № 01-05-4/515вх, жодним чином не було зазначено про те, що елемент вуличної торгівлі за заявою від 10.12.2024 №Ф1-281605-ю/о планується частково розташовуватися на прилеглій території Тимчасової споруди, що є неможливим, у зв`язку з тим, що був здійснений благоустрій прилеглої території Тимчасової споруди. Суб`єкт владних повноважень не може обґрунтовувати правомірність рішення, що оскаржується, іншими обставинами, ніж ті, що зазначені безпосередньо в документі, що оскаржується.

Позивач також зазначає, що твердження відповідача, що ФОП ОСОБА_1 має намір розмістити свій елемент вуличної торгівлі на території зеленої зони газону, який розташований в межах прибудинковій території багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 хибне та не знайшло свого підтвердження, що ще раз доводить, що оскаржувана відмова від 23.12.2024 року за № 01-05-4/515вх видана відповідачем, позивачу є протиправною. Вказана територія не є парком, сквером, зеленою зоною та майданчиком для дозвілля та відпочинку доводить фотофіксація, з якої можливо встановити, що вказане місце не відповідає переліченим територіям у п. 3.2.1 Правил. Правилами розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у місті Одесі, затверджених рішенням Одеської міської ради від 09.10.2013 року № 3961-VI не визначено, що строк, на який буде розміщуватися елемент вуличної торгівлі визначає Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів ОМР при укладанні договору. Наявність дискреційних повноважень у суб`єкта владних повноважень не може бути підставою для свавілля при прийнятті рішень.

(б) Позиція Відповідача

19.02.2025 р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідачем зазначено, що відповідно до схеми території для прибирання та утримання по АДРЕСА_1 , де чітко визначено прибудинкову територію даного будинку, можливо визначити, що бажане місце розміщення елементу вуличної торгівлі ФОП ОСОБА_1 за заявою від 10.12.2024 відноситься до прибудинкової території будинку 122. Окрім того дана схема території містить чотири торгівельні об`єкти, а саме стаціонарні тимчасові споруди павільйони за вище зазначеною адресою, яким було видано управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради паспорти прив`язки. Дані Тимчасові споруди були погоджені зі службами експлуатуючими інженерними мережами міста КП «Міськзелентрест» та органами пожнадзорами та передбачений комплекс протипожежних заходів. Відповідно до наданої схеми розміщення ФОП ОСОБА_1 бажане розміщення елементу вуличної торгівлі за заявою від 10.12.2024 №Ф1 -281605-ю/о планується частково розташовуватися на прилеглій території Тимчасової споруди, що є неможливим, у зв`язку з тим, що був здійснений благоустрій прилеглої території Тимчасової споруди. Відповідно до документів доданих до його заяви від 10.12.2024 № Ф1-281605-ю/о про узгодження розміщення елементу вуличної торгівлі лотку площею 6 кв.м на період роботи 5 років за адресою: АДРЕСА_1 , а саме графічних матеріалів з позначкою місця розташування елементу вуличної торгівлі (на 1 аркуші) та фотофіксації місця розташування елементу вуличної торгівлі (на 1 аркуші), ФОП ОСОБА_1 мав намір розмістити свій елемент вуличної торгівлі на території зеленої зони газону, який розташований в межах прибудинкової території багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , з якою межує уздовж проїжджої частини вулиці та тротуарною доріжкою до житлового будинку 122. В підтвердження своїх доводів надаємо матеріали фотофіксації місця, зазначеного у заяві ФОП ОСОБА_1 з прив`язкою до місцевості, виконані працівниками районної адміністрації.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання узгодження на розміщення елементу вуличної торгівлі на період 5 років відповідач зазначає, що приписами п. 3.15 Правил №3961-VI не визначено попередньо узгоджувати строк розміщення елементу вуличної торгівлі, згідно чинного законодавства дане питання вирішується при укладанні договору.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання Пересипську районну адміністрацію Одеської міської ради прийняти рішення за заявою ФОП ОСОБА_1 від 10.12.2025 року за № Ф1-281605- ю/о про надання узгодження на розміщення елементів вуличної торгівлі лотку площею 6.0 кв.м на період роботи 5 років по пр. Князя Володимира Великого, 122 відповідач зазначає, що суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

ІІІ Процедура та рух справи

Ухвалою суду від 27.01.2025 позовну заяву було залишено без руху.

03.02.2025 р. ухвалою Одеський окружний адміністративний суд, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

05.06.2025 р. ухвалою суд відмовив в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

ІV. Обставини справи встановлені судом та докази на їх підтвердження

Судом встановлено, що позивач є фізичною особою-підприємцем, основним видом діяльності якого є роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами (КВЕД 47.89).

10.12.2024 року позивач через Центр надання адміністративних послуг Одеської міської ради звернувся із заявою з реєстраційним номером № Ф1-281605-ю/л до Пересипської районної адміністрації для узгодження розміщення елементів вуличної торгівлі (у тому числі під час проведення ярмарків) за адресою: проспект Князя Володимира Великого, 122, а саме лоток площею 6,0 кв.м., змішана група товарів, на період роботи: п`ять років.

До заяви були додані графічний матеріал та фотоматеріал з прив`язкою бажаного місця розміщення лотку на місцевості.

23.12.2024 року відповідач листом, керуючись статтею 14 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», пунктами 3.1.5, 3.1.6, 3.2.1, 6.4.8, 9.1.2 Правил благоустрою території міста Одеси, та пунктом 13.7 Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у місті Одесі, повідомив про відмову в погодженні реалізації наміру розміщення елемента торгівлі - лотку, площею 6,00 кв. м., змішаної групи товарів, на період роботи: 5 років, з режимом роботи: 08.00-20.00, за адресою: м. Одеса, проспект Князя Володимира Великого, 122.

IV. Джерела права та висновки суду

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Преамбулою Закону України від 06.09.2005 року № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» (далі Закон № 2807-IV) передбачено, що цей Закон визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

Відповідно до приписів статті 1 Закону № 2807-IV благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля (абц. 2 ч. 1); заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання (абц. 7 ч. 1).

Згідно із ч.1 ст. 5 Закону № 2807-IV Управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Приписами статті 10 Закону № 2807-IV передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: 1) затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; 2) затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; 3) створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); 4) визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою; 5) затвердження місцевих планів управління відходами.

До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить: 1) забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; 2) організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях; 3) організація місць відпочинку для населення; 4) розроблення та реалізація місцевих планів управління відходами та створення системи управління побутовими відходами; 5) здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо; 6) визначення місць стоянок транспортних засобів та майданчиків для паркування на об`єктах благоустрою; 7) визначення графіків роботи зовнішнього освітлення території; 8) визначення на об`єктах благоустрою місць розміщення громадських вбиралень; 9) залучення на договірних засадах коштів і матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; 10) визначення обсягів пайової участі власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення в утриманні об`єктів благоустрою; 11) визначення в установленому порядку розміру відшкодувань юридичними та фізичними особами за забруднення довкілля та інші екологічні збитки, спричинені порушенням законодавства у сфері благоустрою та охорони навколишнього природного середовища; 12) інформування населення про здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; 13) участь у проведенні щорічного всеукраїнського конкурсу "Населений пункт найкращого благоустрою і підтримки громадського порядку"; 14) видача дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом; 15) видача дозволу (ордера) на видалення зелених насаджень.

Відповідно до ч.ч. 1-2, 4 ст. 20 Закону № 2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Рішенням Одеської міської ради від 09.10.2013 року № 3961-VІ затверджено Правила розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Одесі (далі Правила № 3961), пунктом 1.2 яких визначено, що правила регулюють відносини між органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання, незалежно від форм власності, які виникають в процесі розміщення та експлуатації тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів торгівлі.

Положеннями п. 1.4 Правил № 3961 передбачено, що елементи вуличної торгівлі - це окремо розташовані торгівельні автомати, лотки, ємності, торговельне обладнання, низькотемпературні прилавки, інші пристрої для роздрібної торгівлі та іншої підприємницької діяльності, платіжні термінали, паркомати, споруди соціально-культурного чи іншого призначення, що не відносяться до ТС, відкриті (літні) майданчики, у складі яких відсутні помости, огорожі, намети, шатри; лист-рішення - письмове повідомлення яке надається особі, яка подала заяву на розміщення елементу торгівлі, відповідною за територіальною ознакою місця розміщення елементу торгівлі районною адміністрацією Одеської міської ради.

Згідно п. 13.1 Правил № 3961 встановлення та розміщення елементів торгівлі здійснюється на підставі позитивної відповіді у вигляді листа-рішення та договору на право тимчасового користування місцями для розташування елементів торгівлі, який укладається з Уповноваженим органом.

Відповідно до п. 13.5 Правил № 3961 заявник, який має намір встановити елемент торгівлі, звертається до відповідної районної адміністрації Одеської міської ради з заявою про можливість розміщення елемента торгівлі до якої додається фотофіксація місця розташування з прив`язкою до місцевості та інформація про тип, розміри та спосіб розміщення елемента торгівлі, а також реквізити замовника (найменування, П.І.Б., адреса, контактна інформація та таке інше). У разі надання заяви фізичною особою підприємцем, або юридичною особою додатково надається витяг або виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно із п. 13.6 Правил № 3961 підставами для відмови у розміщенні елементу торгівлі є: подача неповного пакету документів, зазначених в п. 13.5. цих Правил; в поданих документах виявлено недостовірну інформацію. Зазначені підстави не є вичерпними.

Відповідно до п. 13.7 Правил № 3961 відповідність намірів щодо місця розташування елемента торгівлі положенням діючого законодавства, державним стандартам та актам органів місцевого самоврядування м. Одеси визначає відповідна районна адміністрація Одеської міської ради, яка протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви та доданих до неї документів зобов`язана письмово листом - рішенням проінформувати Заявника щодо можливості розміщення елемента торгівлі на запропонованому місці, або надати мотивовану відмову щодо реалізації намірів розміщення елемента торгівлі та повернути всі подані ним документи.

Пунктом 13.9 Правил № 3961 передбачено, що у разі отримання листа-рішення, яке є дійсним протягом тридцяти календарних днів із дня реєстрації заяви про можливість розміщення елементів торгівлі, Заявник в межах зазначеного строку звертається до Уповноваженого органу через управління надання адміністративних послуг із заявою про укладання договору на право тимчасового користування місцем для розташування елемента торгівлі.

З аналізу наведених положень законодавства вбачається, що підставами для відмови відповідною районною адміністрацією Одеської міської ради у видачі дозволу на розміщення елементу вуличної торгівлі може бути не лише подання неповного пакету документів та виявлення недостовірної інформації в ньому, а й інші суттєві обставини, зокрема, локального характеру, що впливають на вирішення питання розміщення елементу торгівлі та узгоджуються з загальними принципами та цілями благоустрою населених пунктів.

В контексті спірних правовідносин та з урахуванням змісту ст. 20 Закону № 2807-IV, згідно якої організацію благоустрою населених пунктів забезпечують, зокрема, органи місцевого самоврядування, відповідачу належать відповідні повноваження щодо певного вирішення вказаних питань на власний розсуд, однак, не свавільно та із зазначенням конкретних підстав, наявності не/можливості (не/доцільності) розміщення елементу торгівлі у певному місці, зокрема, з урахуванням фактичних обставин та умов, що склались на місці бажаного розміщення елементу торгівлі.

Як вбачається зі спірного листа-рішення, відповідач відмовив посилаючись на статтю 14 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», пункти 3.1.5, 3.1.6, 3.2.1, 6.4.8, 9.1.2 Правил благоустрою території міста Одеси, та пунктом 13.7 Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у місті Одесі, відповідно до яких:

- стаття 14 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та пункт 3.1.5 Правил благоустрою території міста Одеси зазначають, що об`єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством;

- пункт 3.1.6 Правил благоустрою території міста Одеси передбачає, зокрема, що покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів; зелені насадження, у тому числі снігозахисні та протиерозійні, уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, у садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях є елементами благоустрою;

- абзац 12 пункту 3.2.1 Правил благоустрою території міста Одеси зазначає, що на територіях парків, рекреаційних зон, зон зелених насаджень, скверів і майданчиків для дозвілля та відпочинку забороняється будь-яка діяльність, що не пов`язана з виконанням покладених на них завдань і загрожує збереженню цих територій, а саме проведення господарської діяльності і підприємницької діяльності без погодження документації в установленому порядку;

- пункт 6.4.8 Правил благоустрою території м. Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 № 1631-VI передбачає, що лотки, столи, ємкості з напоями та інші пересувні елементи вуличної торгівлі розміщуються лише на тротуарах за межею пішохідної частини;

- пункт 9.1.2 Правил благоустрою території м. Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 № 1631-VI (зі змінами), зазначає, що на об`єктах благоустрою забороняється пошкоджувати дерева, кущі, інші зелені насадження.

При цьому як вбачається з документів, доданих позивачем до його заяви від 10.12.2024 року № Ф1-281605-ю/л про узгодження розміщення елементу вуличної торгівлі лотку площею 6,0 кв.м на період роботи 5 роки за адресою: проспект Князя Володимира Великого, 122, а саме графічних матеріалів з позначкою місця розташування елементу вуличної торгівлі та фотофіксації місця розташування елементу вуличної торгівлі, позивач мав намір розмістити свій елемент вуличної торгівлі на території яка межує з одного боку з тротуарною доріжкою уздовж проїжджої частини вулиці та тротуарною доріжкою до житлового будинку, та ділянкою з тротуарною плиткою - прилеглої території до іншої тимчасової споруди та зеленою зоною з іншої сторони, що підтверджується також матеріалами фотофіксації місця, зазначеного у заяві позивачем, матеріалами фотофіксації місця, надані відповідачем.

Тобто фактично ділянка на якій планував позивач розмістити лоток знаходиться за межею пішохідної частини, не відноситься до територій парків, рекреаційних зон, зон зелених насаджень, скверів і майданчиків для дозвілля та відпочинку та не передбачає необхідності пошкоджувати дерева, кущі, інші зелені насадження.

При цьому суд не бере до уваги доводи представника відповідача відносно того, що земельна ділянка на якій позивач планував розмістити лоток є зеленою зоною та його розміщення планується частково розташовуватися на прилеглій території Тимчасової споруди, з огляду на те, що у своїй відповіді від 23.12.2024 року Пересипська районна адміністрація ОМР не вказувала такі підстави для відмови у погодженні розміщення лотка позивача.

Враховуючи вищевикладене, а саме, те що відповідач не довів під час розгляду справи правомірність підстави відмови в погодженні реалізації наміру розміщення елемента торгівлі - лотку, площею 6,00 кв. м., змішаної групи товарів, на період роботи: 5 років, з режимом роботи: 08.00-20.00, за адресою: м. Одеса, проспект Князя Володимира Великого, 122, суд приходить до висновку, що позовна заява в частині визнання протиправною та скасування відмови підлягає задоволенню.

Щодо похідної позовної вимоги: зобов`язати Пересипську районну адміністрацію Одеської міської ради прийняти рішення за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 10.12.2024 року за № Ф1-281605-ю/о про надання узгодження на розміщення елементу вуличної торгівлі лотку площею 6,0 кв. м. на період роботи 5 років по пр. Князя Володимира Великого, 122, слід зазначити таке.

Положеннями п. 13.7. Правил №3961-VI закріплені повноваження відповідача щодо прийняття листа - рішення щодо можливості розміщення елемента торгівлі запропонованому місці, або листа - рішення про мотивовану відмову щодо реалізації намірів розміщення елемента торгівлі та поінформувати заявника та повернення всіх поданих ним документів.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

У пункті 2.3 рішення Конституційного Суду України від 11.10.2018 року у справі № 7-р/2018 цим судом зроблено висновок, що «...В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Конституційний Суд України вважає, що принцип юридичної визначеності як один із елементів верховенства права не виключає визнання за органом публічної влади певних дискреційних повноважень у прийнятті рішень, однак у такому випадку має існувати механізм запобігання зловживанню ними. Згідно з юридичною позицією Конституційного Суду України «цей механізм повинен забезпечувати, з одного боку, захист особи від свавільного втручання органів державної влади у її права і свободи, а з другого - наявність можливості у особи передбачати дії цих органів» (абзац третій підпункту 2.4 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 8 червня 2016 року № 3-рп/2016).

У Доповіді «Верховенство права», схваленій Європейською Комісією «За демократію через право» на 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25-26 березня 2011 року) (CDL-AD(2011)003rev), до елементів верховенства права віднесено, зокрема, юридичну визначеність та заборону свавілля (пункт 41).

В п. 45 Доповіді зазначено, що потреба у визначеності не означає, що органові, який ухвалює рішення, не повинні надаватись дискреційні повноваження (де це необхідно) за умови наявності процедур, що унеможливлюють зловживання ними; у цьому контексті закон, яким надаються дискреційні повноваження певному державному органові, повинен вказати чітко і зрозуміло на обсяг такої дискреції; не відповідатиме верховенству права, якщо надана законом виконавчій владі дискреція матиме характер необмеженої влади; отже, закон повинен вказати на обсяг будь-якої дискреції та на спосіб її здійснення із достатньою чіткістю, аби особа мала змогу відповідним чином захистити себе від свавільних дій влади.

Щодо заборони свавілля у пункті 52 Доповіді вказано таке: хоча дискреційні повноваження є необхідними для здійснення всього діапазону владних функцій у сучасних складних суспільствах, ці повноваження не мають здійснюватись у свавільний спосіб; їх здійснення у такий спосіб уможливлює ухвалення суттєво несправедливих, необґрунтованих, нерозумних чи деспотичних рішень, що є несумісним із поняттям верховенства права.

Отже, наведені юридичні позиції Конституційного Суду України, відповідні положення Доповіді дають підстави стверджувати, що конституційний принцип верховенства права вимагає законодавчого закріплення механізму запобігання свавільному втручанню органів публічної влади при здійсненні ними дискреційних повноважень у права і свободи особи».

У постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 461/2579/17 викладено правові позиції про те, що «Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Таким чином, дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом».

Отже, наявність дискреційних повноважень у суб`єкта владних повноважень не може бути підставою для свавілля при прийнятті рішень.

Дискреційне повноваження полягають у можливості обрати один варіант серед двох чи більше варіантів, передбачених законом.

У даній справі дискреційні повноваження відповідача обмежені вибором двох варіантів надати лист-узгодження або листом - рішенням проінформувати Заявника щодо можливості розміщення елемента торгівлі на запропонованому місці.

З урахуванням вище встановлених обставин справи суд зазначає, що альтернативним рішенням відповідача в даних правовідносинах може бути прийняття листа - рішення про інформування заявника щодо можливості розміщення елемента торгівлі.

Зазначений висновок суду відповідає завданню адміністративного судочинства, яким відповідно до ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вище викладене, суд зазначає, що ефективним способом захисту прав позивача буде зобов`язання Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, прийняти рішення за заявою позивача від 10.12.2024 року № Ф1-281605-ю/л та надати лист-рішення про можливість розміщення елементу вуличної торгівлі за адресою: проспект Князя Володимира Великого, 122.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, суд робить висновок, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до платіжної інструкції від 28.01.2025 року позивачем сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн., який належить до розподілу на користь позивача на підставі ч. 1 ст. 139 КАС України.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 77, 161,245, 255, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати лист-рішення Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 23.12.2024 року за № 01-05-4/515вх щодо відмови фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в розміщенні елементу вуличної торгівлі за адресом АДРЕСА_1 .

3.Зобов`язати Пересипську районну адміністрацію Одеської міської ради (65025, м. Одеса, просп. Добровольського, 106, ) прийняти рішення за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) від 10.12.2024 року з реєстраційним номером № Ф1-281605-ю/л та надати лист-рішення про можливість розміщення елементу вуличної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради (65025, м. Одеса, просп. Добровольського, 106, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати у справі - судовий збір у розмірі у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО