Справа № 280/6236/24
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2025 року м. Дніпросправа № 280/6236/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІСАКОВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року

у адміністративній справі № 280/6236/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІСАКОВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року відмовлено у задоволені поданого Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІСАКОВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» до суду 04.07.2024 року адміністративного позову до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасуванні податкового повідомлення-рішення відповідача № від 29.03.2024, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 520460,00 грн., а також відповідно відмовлено у стягненні з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 7806,91грн.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем по справі з підстав порушення судом норм процесуального права, неповного дослідження судом фактичних обставин та неправильного застосування до спірних правовідносин норм матеріального, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду у цій справі та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити заявлені у цій справі Товариством обмеженою відповідальністю «ФІСАКОВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» вимоги про визнання протиправним і скасуванні податкового повідомлення-рішення відповідача № від 29.03.2024, та про стягнення на користь позивача судових витрат

Обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність їх юридичної оцінки і застосування до них норм матеріального і процесуального права, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача, виходячи з нижченаведеного

Судом першої інстанції за результатом дослідження поданих до матеріалів справи письмових доказів встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІСАКОВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» відповідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є зареєстрованим за адресою: вул. Залізнича, буд. 10, смт. Комишуваха, Запорізька область, 70530, видами діяльності позивача визначено: 52.10 Складське господарство (основний) та інші: 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів; 10.61 Виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (а.с.9).

Оскіржуване у цій справі позивачем податкове повідомлення-рішення відповідача № від 29.03.2024, яким за порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, пунктом 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України та згідно з пунктом 1201-1 статті 1201 Податкового кодексу України, пункту 90 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних до позивача було застосовано штраф у розмірі 520460,00 грн (а.с.29-30) - було винесено Головним управлінням ДПС у Запорізькій області на підставі Акту камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності, своєчасності подання податкової звітності, сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН №1872/08-01-04-10/34513027 від 04.03.2024, в якому саме за результатами проведеної камеральної перевірки було зафіксовано порушення позивачем граничних термінів реєстрації ПН/РК до ПН в ЄРПН встановлених п 201.10 статті 201 пункту 89 підрозділу 2 розділу ХХ, підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно зареєстровано виписані ПН/РК до ПН в ЄРПН (а.с.31-33).

Як зясовано судом, відповідно до розрахунку штрафу, який є додатком до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 29.03.2024 № , контролюючим органом застосовано розмір штрафу за ставками:

- 2% від суми ПДВ, які відображені у податкових накладних позивача, що несвоєчасно зареєстровані на суму 940,92 грн.;

- 5% від суми ПДВ, які відображені у податкових накладних позивача, що несвоєчасно зареєстровані на суму 556,85 грн.;

- 10% від суми ПДВ, які відображені у податкових накладних позивача, що несвоєчасно зареєстровані на суму 585,72 грн.;

- 20% від суми ПДВ, які відображені у податкових накладних позивача, що несвоєчасно зареєстровані на суму 40 999,05 грн.;

- 30% від суми ПДВ, які відображені у податкових накладних позивача, що несвоєчасно зареєстровані на суму 371604,56 рн;

- 40% від суми ПДВ, які відображені у податкових накладних позивача, що несвоєчасно зареєстровані на суму 105 773,43 грн.

За результатом розгляду поданої позивачем 17.04.2024 до Державної податкової служби України скарги на податкове повідомлення-рішення № від 29.03.2024, що зареєстрована Державною податковою службою України за вх. №15908/6 від 23.04.2024, Державною податковою службою України прийнято рішення від 20.06.2024 №18672/6/99-00-06-03-01-06, яким скаргу ТОВ «ФІСАКОВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення № від 29.03.2024 - без змін (а.с.8-10), що й стало підставою для звернення позивача до суду з позовом у цій справі.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, правильно виходячи з положень ч.2 ст.19 Конституції України та ч.1 ст.2 КАС України, а також положень п.46.1 ст.46, пп.112.8.9. п.112.8 ст.112, п.201.1. п.201.10. ст.201, п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України і пунктів 2, 3 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246, з урахуванням приписів п.52-1, пп.69.1 і пп.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України (з відповідними змінами, що вносилися Законом України від 12.05.2022 №2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану, який набрав чинності 27.05.2022) і пунктів 89 та 90 підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (з урахуванням положень Закону України від 12.01.2023 № 2876-ІХ «Про внесення змін до розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України) - суд першої інстанції посилаючись на викладені в рішенні Конституційного Суду України у рішенні від 13 травня 1997 року № 1-зп/1997 висновки обґрунтовано акцентував увагу на тому, що Закон № 2876-IX не містить прямої вказівки про надання його нормам зворотної дії в часі, а отже його дія не розповсюджується на період до набрання ним чинності, і крім того, відповідальність, встановлена пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, застосовується за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого для пункту 89 цього розділу, тобто прямо пов`язана зі збільшеними строками реєстрації податкових накладних.

Як правильно наголошено судом першої інстанції, податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є триваючим порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної, а пунктом 89 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України продовжений строк реєстрації податкових накладних порівняно із положенням статті 201 Податкового кодексу України, проте не можна продовжити (збільшити) строк, який сплинув, з урахуванням того, що Закон України № 2876-IX набрав чинності з 08 лютого 2023 року і відтак він збільшив строк реєстрації податкових накладних із датою виписки з 15 січня 2023 рок відповідно, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що раніше складені накладні (з 01 січня 2023 року по 15 січня 2023 року) мали б бути зареєстровані до 30 січня 2023 року, і вказаний Закон не може в силу прямих вказівок у останньому продовжити строк, який сплинув. При цьому такий строк реєстрації встановлений статтею 201 Податкового кодексу України, а у разі несвоєчасної реєстрації таких накладних має місце порушення строку їх реєстрації, передбаченого статтею 201, а не пунктом 89 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, і відтак пункт 90 Податкового кодексу України не застосовується до податкових накладних, складених до 15 січня 2023 року..

За наведених обставин, колегія суддів вважає правильним зазначення судом першої інстанції у цій справі про те, що розповсюджувати дію пунктів 89, 90 на правовідносини, які були припинені (тобто податкові накладні складені та зареєстровані з порушенням строку, який визначений пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, до внесення змін Законом № 2876-IX) є неможливим, а зменшений розмір штрафних санкцій може бути застосований лише щодо податкових накладних, складених та зареєстрованих несвоєчасно після набрання чинності Законом №2876-IX або до накладних, строк реєстрації яких не скінчився станом на день набрання чинності цим Законом (08 лютого 2023 року).

Як встановлено судом та сторонами по справі не спростовується, з 77 податкових накладних 74 податкових накладних складено позивачем у період до 15.01.2023, і при цьому, реєстрація відображених в акті перевірки податкових накладних не проводилася із дотриманням строків, визначених п.89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, оскільки граничний термін реєстрації таких не припадав на період з дати набрання чинності Законом № 2876-ІХ, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість доводів позивача щодо реєстрації податкових накладних, оскільки граничний строк реєстрації вказаних податкових накладних сплинув до набрання чинності (08.02.2023) Законом № 2876-ІХ, та про правомірність застосування контролюючим органом до позивача штрафних (фінансових) санкцій відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України щодо таких податкових накладних.

Колегія суддів повністю погоджується з вищенаведеними висновками суду першої інстанції та також не вбачає підстав для застосування внесених згідно із Законом № 2876-ІХ змін, які набрали чинності з 08.02.2023, до складених позивачем у період до 15.01.2023 податкових накладних.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в частині, яка стосується інших трьох податкових накладних, які складені після 15.01.2023 та зареєстровані з порушенням строків визначених нормами Податкового кодексу України, колегією суддів встановлено, що відповідач застосував до позивача штрафні санкції у розмірі 2%, відповідно до приписів п. 89, п. 90 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України.

Виходячи з положень п.11 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України згідно якого штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу), та з огляду на те, що на момент винесення податкового повідомлення-рішення від 29.03.2024 № набули чинності (з 08.02.2023) зміни, внесені Законом України № 2876-ІХ від 12.01.2023 до Податкового кодексу України в частині доповнення підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України пунктами 89 та 90, які зокрема пом`якшили відповідальність платника на період дії воєнного стану за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних колегія суддів також підтверджує висновки суду першої інстанції про те, що податковим органом не було допущено вимог чинного законодавства, що доводами апеляційної скарги не спростовується.

Підсумовуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів визнає цілком обґрунтованим та законним рішення суду першої інстанції у цій справі, яким визнано, що ТОВ «ФІСАКОВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» було порушено терміни реєстрації податкових накладних в ЄРПН, за що починаючи з 27.05.2022 позивач підлягав притягненню до фінансової відповідальності відповідно до положень пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, а починаючи з 08.02.2024 відповідно до положень пункту п. 90 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, що в свою чергу свідчить про правомірність прийнятого відповідачем оскаржуваного у цій справі податкового повідомлення-рішення від 29.03.2024 № .

Оскільки доводами апеляційної скарги позивача не спростовуються висновки суду першої інстанції, а усі його твердження зводяться лише до переоцінки цих висновків на підставі власного розуміння норм матеріального та процесуального права, що не може слугувати підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне залишити без задоволення вимоги апеляційної скарги позивача, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІСАКОВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун