Справа № 160/24475/24
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2025 року м. Дніпросправа № 160/24475/24
(суддя Неклеса О.М., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання Корсун Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року у справі №160/24475/24 за позовом фермерського господарства «АГРОФІРМА «ВІКТОР» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «АГРОФІРМА «ВІКТОР» 10 вересня 2024 року звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, згідно з яким, просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області:

- форми С від 03.05.2024 р. №;

- форми Р від 03.05.2024 р. № винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області у частині взаємовідносин із контрагентом ТОВ ГРАНУЛА ЛТД ();

- форми Р від 19.08.2024 р. №.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вказані податкові повідомлення-рішення повинні бути скасовані, оскільки висновки відповідача, викладені в акті відповідача № 752/04-36-07-12/21895248 від 22.03.2024 року (далі - акт перевірки) щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства на підставі якого і було прийнято оскаржені рішення є безпідставними та необґрунтованими.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, судом встановлено наявність обставин реальності спірних господарських операцій позивача та відсутності у його діях порушень вимог податкового законодавства.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неповного дослідження доказів та встановлення обставин по справі.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відтворює зміст акта перевірки, зазначає про оформлення позивачем первинних документів щодо операції з постачання товару без її реального здійснення.

Також зазначає, що порушення п.1,2 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг встановлено на підставі даних касових книг.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про її необґрунтованість, просить у задоволені скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Зазначає про те, що відповідач не вказує в апеляційній скарзі у чому полягає неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неповне дослідження доказів та встановлення обставин по справі.

Звертає увагу на те, що відповідачем в апеляційній скарзі викладається зміст акта перевірки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, яка підтримала доводи апеляційної скарги, пояснення представника позивача, яка заперечувала щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що посадовими особами відповідача, відповідно до п.77.1, 77.4 ст.77 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2024 рік, на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 01.02.2024 №309-п, проведена планова виїзна перевірка ФГ АГРОФІРМА ВІКТОР, , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2019 по 31.12.2023, валютного законодавства за період з 01.01.2019 по 31.12.2023, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2019 по 31.12.2023, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.

За результатами перевірки складено акт Про результатами документальної планової виїзної перевірки ФГ АГРОФІРМА ВІКТОР, від 22.03.2024 року №752/04-36-07-12/21895248, у висновках якого встановлено наступні порушення:

- п. 185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.198.1, п.198.2, п.198.3 п.198.5, п.198.6 ст.198, п.200.4 ст.200 Податкового Кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ до сплати на суму 10 315 912,0 грн.;

- п.201.1 та п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого платником не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, що згідно до п. 120-1.2 ст.120-1 Кодексу тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень;

- п.1,2 ст.3 Закону України від 06.07.1995 р. №265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на суму 1 225 427,00 грн.;

- абз. е п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.168.1.1 ст.168, п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168, абз. а п.176.2 ст.176 ПК України, донараховано податок на доходи фізичних осіб в т.ч. по періодах на загальну суму 919 482,46 грн. Водночас, відповідно ст.52-1 розділу ХХ Перехідні положення ПКУ за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України короновірусної хвороби, штрафні санкції та пеня не застосовуються;

- абз. е п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.168.1.1 ст.168, п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168, абз. а п.176.2 ст.176, п.16.1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, в результаті чого занижено військовий збір на загальну суму 62831,43 грн. Водночас, відповідно ст.52-1 розділу ХХ Перехідні положення ПКУ за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби, штрафні санкції та пеня не застосовуються;

- абз. б п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України обов`язків щодо своєчасного подання Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку підприємством не включено суми виплачених доходів у вигляді додаткового блага працівникам підприємства у 2019-2023 роках. Водночас, відповідно ст.52-1 розділу ХХ Перехідні положення ПКУ за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України короновірусної хвороби, штрафні санкції та пеня не застосовуються. Відповідно до ЗУ Про внесення змін в Податковий кодекс України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану від 12.05.2022 р. №2260-ІХ з 27.05.2022 року відновлено граничні терміни сплати податків і зборів та передбачено штрафи за невиконання податкових обов`язків.

Не погоджуючись із висновками, викладеними в акті перевірки від 22.03.2024 року №752/04-36-07-12/21895248, ФГ Агрофірма Віктор подало заперечення на акт перевірки від 05.04.2024 року вих. №35.

Листом від 26.04.2024 року №30103/6/04-36-07-12-07 Про результати розгляду заперечень, за результатами розгляду заперечень ФГ Агрофірма Віктор від 05.04.2024 №35 відповідачем частково спростовано висновок акта, а саме:

1) В частині понаднормового списання добрив, а саме 99830,0 грн. (спростовує), а суму 1 350 925 грн. (залишено без змін).

З огляду на вищевикладене, висновки по акта перевірки в частині порушення податку на додану вартість слід вважати наступними: встановлено порушення п. 185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.198.1, п.198.2, п.198.3 п.198.5, п.198.6 ст.198, п.200.4 ст.200 Податкового Кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ до сплати на суму 10 216 081,00 грн.;

2) В частині нарахування податку на доходи фізичних осіб, а саме сумі 107651,52 грн. (спростовує), а в сумі 811 830,94 грн. (залишено без змін) в порушення абз. е п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.168.1.1 ст.168, п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168, абз. а п.176.2 ст.176 ПК України.

Водночас, відповідно ст.52-1 розділу ХХ Перехідні положення ПКУ за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби, штрафні санкції та пеня не застосовуються.

3) В частині донарахування військового збору: в сумі 7 356, 21 грн. (спростовує), а суму 55 475,21 грн. (залишено без змін), в порушення абз. е п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.168.1.1 ст.168, п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168, абз. а п.176.2 ст.176, п.16.1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, в результаті чого занижено військових збір.

Водночас, відповідно ст.52-1 розділу ХХ Перехідні положення ПКУ за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України короновірусної хвороби, штрафні санкції та пеня не застосовуються.

4) В частині порушення п.п.1,2 ст.3 Закону України від 06.07.1995 р. №265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг 7 730,00 грн. (спростовує), а суму 1 217 697,00 грн. залишено без змін.

Інші висновки акта визнано правомірними, обґрунтованими та такими, що відповідають нормам чинного законодавства.

03.05.2024 року, на підставі акта перевірки від 22.03.2024 року №752/04-36-07-12/21895248, ГУ ДПС у Дніпропетровській області було прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № , яким, на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, абз. 1, 2, 3 п.1 ст.17 Закону України від 06.07.1995 р. №265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) та/або пені у розмірі 1 543 617, 50 грн.;

- № , яким, згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, п.58.1 ст.58 глави 4 розділу ІІ, пунктом 123.2 ст.123 ПК України, збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 12 770 101, 25 грн., з яких: за податковим зобов`язанням 10 216 081, 00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 2 554 020, 25 грн.;

- № , яким за не складання та не реєстрацію в ЄРПН податкових накладних до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 106 395, 40 грн.

Не погоджуючись із наведеними вище податковими повідомленнями-рішеннями від 03.05.2024 року, ФГ АГРОФІРМА ВІКТОР подало до ДПС України скаргу на податкові повідомлення-рішення від 10.06.2024 року вих. №51.

Рішенням про результати розгляду скарги від 15.08.2024 року №25002/6/99-00-06-01-01-06, Державною податковою службою України скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 03.05.2024 року №, податкове повідомлення-рішення за № скасовано в частині використання добрив, ЗЗР, ПММ, у не господарській діяльності та у частині взаємовідносин із контрагентом TOB ТСК ГРУПП Україна і у відповідній частині штрафні санкції, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та ППР № залишено без змін, а скаргу ФГ АГРОФІРМА ВІКТОР () - задоволено частково.

19.08.2024 року, на підставі акта перевірки від 22.03.2024 року №752/04-36-07-12/21895248, з урахуванням рішення про результати розгляду скарги від 15.08.2024 року №25002/6/99-00-06-01-01-06, ГУ ДПС у Дніпропетровській області було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким, згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, п.58.1 ст.58 глави 4 розділу ІІ, пунктом 123.2 ст.123 ПК України збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 125000,00 грн., з яких: за податковим зобов`язанням 100 000 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 25000,00 грн.

Вважаючи протиправними та такими, що підлягають скасуванню податкові повідомлення-рішення від 03.05.2024 р. №, від 03.05.2024 р. № у частині взаємовідносин із контрагентом ТОВ ГРАНУЛА ЛТД, від 19.08.2024 р. №, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Правомірність та обґрунтованість податкових повідомлень-рішень відповідача від 03.05.2024 р. №, № у частині взаємовідносин із контрагентом ТОВ ГРАНУЛА ЛТД, від 19.08.2024 р. № є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірні рішення відповідачем прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 Податкового Кодексу України (далі ПК). Так, згідно з положенням пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон № 996-ХIV.

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Відповідно до наведеного вище визначенні господарські операції пов`язані не з фактом підписання договорів, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України (далі - ПК).

Водночас відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Як правильно з`ясовано судом першої інстанції та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, позивач (покупець) у письмовій формі уклав з: ТОВ ГРАНУЛА ЛТД (продавець) 31.07.2020 року Договір поставки № 31/07 та специфікації до нього № 1 від 31.07.2020р., №2 від 01.09.2020 р. та № 3 від 23.09.2020р..

Згідно з зазначеним договором ТОВ ГРАНУЛА ЛТД зобов`язалось передати у власність, а ФГ Агрофірма Віктор прийняти та оплатити асфальтобетон в кількості та асортименті відповідно до Специфікацій до цього договору, що є невід`ємною його частиною.

За результатами виконання умов цього договору сторонами договору складені видаткові накладні: № 31/07-001 від 03.08.2020 р., №31/07-002 від 03.08.2020р., №31/07-003 від 05.08.2020р., №31/07-004 від 05.08.2020р., №31/07-005 від 07.08.2020р., №31/07-006 від 07.08.2020р., №31/07-007 від 07.08.2020р., №31/07- 008 від 07.08.2020, №31/07-009 від 10.08.2020р., №31/07-010 від 10.08.2020р., №31/07-011 від 10.08.2020р., №31/07-012 від 10.08.2020р., №31/07-013 від 01.09.2020., №31/07-014 від 01.09.2020р., №31/07-015 від 01.09.2020р., №31/07-016 від 02.09.2020р., №31/07-017 від 02.09.2020р., №31/07-018 від 02.09.2020р., №31/07- 019 від 03.09.2020р., №31/07-020 від 03.09.2020р., №31/07-021 від 03.09.2020р., №31/07-022 від 25.09.2020р. та №31/07-023 від 25.09.2020р. та податкові накладні №2 від 03.08.2020р., №4 від 16.09.2020р., №3 від 05.08.2020р., №4 від 07.082020р., №5 від 10.08.2020р., №1 від 01.09.2020р., №2 від 02.09.2020р. та №3 від 03.09.2020р..

Транспортування асфальтобетону підтверджується: товаро-транспортними накладними №Р31/07-001 від 03.08.2020р., №Р31/07-002 від 03.08.2020р., №Р31/07-003 від 05.08.2020р., №Р31/07-004 від 05.08.2020р., №Р31/07-005 від 07.08.2020р., №Р31/07-006 від 07.08.2020р., №Р31/07-007 від 07.08.2020р., №Р31/07-008 від 07.08.2020, №Р31/07-009 від 10.08.2020р., №Р31/07-010 від 10.08.2020р., №Р31/07-011 від 10.08.2020р., №Р31/07-012 від 10.08.2020р., №Р31/07-013 від 01.09.2020р., №Р31/07-014 від 01.09.2020р., №Р31/07-015 від 01.09.2020р., №Р31/07-016 від 02.09.2020р., №Р31/07-017 від 02.09.2020р., №Р31/07-018 від 02.09.2020р., №Р31/07-019 від 03.09.2020р., №Р31/07-020 від 03.09.2020р., №Р31/07-021 від 03.09.2020р., №Р31/07-022 від 25.09.2020р. та №Р31/07-023 від 25.09.2020р..

На підтвердження якості товару наявні паспорти якості №31/07-013 від 01.09.2020 р., №31/07-014 від 01.09.2020р., №31/07- 015 від 01.09.2020р., №31/07-016 від 02.09.2020р., №31/07-017 від 02.09.2020р., №31/07-018 від 02.09.2020р., №31/07-019 від 03.09.2020р., №31/07-020 від 03.09.2020р., №31/07-021 від 03.09.2020р., №31/07-022 від 25.09.2020р. та №31/07- 023 від 25.09.2020р..

Оплата товара підтверджується банківською випискою за період з 01.08.2020 року по 31.08.2020 року.

Згідно з поясненнями представника позивача, що не спростовано відповідачем, поставленим ТОВ ГРАНУЛА ЛТД асфальтобетоном було заасфальтовано підлогу в ангарі, що знаходиться на території ФГ АГРОФІРМА ВІКТОР, що також підтверджується фотографіями ангару, які наявні в матеріалах справи.

Отже, надані позивачем первинні документи повністю підтверджують та розкривають суть, внутрішню сторону господарської операції, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету.

Щодо доводів відповідача про безтоварність спірної господарської операції позивача з огляду на те, що по ланцюгу постачання ТОВ "ДЕТРОЙТ КАПІТАЛ" (42614556) - ТОВ "БЕТІКС СИСТЕМ"( 43346122) - ТОВ "БІВІКС ГРУП" ( 43358393) - ТОВ "ГРАНУЛА ЛТД" (40253706) - ФГ АГРОФІРМА ВІКТОР є ознака штучного характеру оформленого договору, мета укладання якого - формування документообігу по нереальній господарській операції, а тому ФГ АГРОФІРМА ВІКТОР завищено податковий кредит у сумі 99 999,98 грн у т.ч. за серпень 2020 року - 99 999,98 грн, контрагенти позивача є фігурантами кримінальних проваджень, суд першої інстанції правильно зазначив наступне.

Отже, відсутність реальності вчинення господарської діяльності пов`язується податковим органом з обставинами діяльності підприємства які на думку податкового органу неналежним чином здійснюють свою діяльність, що є неприпустимим як за законодавством України так і за міжнародними нормами.

Зокрема, ст. 61 Конституції України закріплює принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи.

Крім того, рішеннями Європейського Суду від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» та від 22.01.2009 «Булвес» АД проти Болгарії, які згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, вказано на те, що коли Держави-члени Конвенції володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань… Суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов`язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності.

Крім того, відповідачем не доведено, що інформація яка зазначена в рамках кримінальних проваджень щодо контрагентів позивача, на які посилається відповідач, стосувалась безпосередньо періодів, які перевірялись відповідачем під час здійснення планової виїзної перевірки ФГ АГРОФІРМА ВІКТОР та стосувалась угоди, укладеної у спірний період між ФГ АГРОФІРМА ВІКТОР та його контрагентом ТОВ "ГРАНУЛА ЛТД".

Згідно з ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Отже, виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом, не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення форми Р від 03.05.2024 р. № прийнято Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області у частині взаємовідносин із контрагентом ТОВ ГРАНУЛА ЛТД () та податкове повідомлення- рішення форми Р від 19.08.2024 р. № є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Дніпропетровській області № від 03 травня 2024 року щодо застосування до позивача суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) та/або пені у розмірі 1 543 617, 50 грн за порушення п.1, 2 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг №265/95-ВР від 06.07.1995 р, слід зазначити наступне.

Абзацом 1 та 11 пункту 52-1 підрозділу 10 розділу X ПК України передбачено, що за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Постановою Кабінету міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 відмінили з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Враховуючи вказані обставини суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що нараховані в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні № від 03 травня 2024 року штрафні санкції, які передбачені за порушення норм абзацу 1 статті 17 Закону № 265, є грошовим зобов`язанням у розумінні чинного податкового законодавства, зокрема пп. 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, підпадають під дію абз. 1 та 11 п. 52-1 підрозділу 10 розділу X ПК України, яка передбачає що у період з 01 березня 2020 року по 27 червня 2023 року платникам податків не нараховуються штрафні санкції, що не було враховано відповідачем при прийнятті оскарженого податкового повідомлення-рішення та свідчить про його необґрунтованість та протиправність.

Крім того, суд першої інстанції враховуючи положення пункту 11 Перехідних положень Закону № 265 та відсутність його врахування відповідачем при визначенні розміру штрафних санкцій, а також належного розрахунку зазначених штрафних санкцій, оскільки в акті перевірки не вказано період за який було сформовано суму 1 225 427 грн та не вказано в помісячному розмірі ця сума, а також не зазначено конкретних посилань відповідача на дані з касових книг та первинних касових документів, за відсутності у суду права на визначення замість податкового органу платнику податків податкових зобов`язань, дійшов правильного висновку про те, що податкове повідомлення-рішення форми С від 03.05.2024 р. № прийнято Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим відповідач зазначеного обов`язку не виконав.

Щодо доводів відповідача зазначених в апеляційній скарзі, та які є аналогічні доводам викладеним у відзиві на позов, слід зазначити, що під час розгляду справи суд першої інстанції дослідив та правильно вирішив усі основні питання віднесені на його розгляд та аргументи сторін, тому підстав для повторного вирішення цих аргументів у зв`язку з їх викладенням в апеляційній скарзі немає.

Відносно інших доводів відповідача, які викладені в апеляційній скарзі та які зводяться до незгоди з судовим рішенням слід зазначити, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.

Всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року у справі №160/24475/24 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 26 червня 2025 року.

Повне судове рішення складено 30 червня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва