Справа № 759/1044/25
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 759/1044/25 Суддя (судді) першої інстанції: Петренко Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Бєлової Л.В.,

суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Керімова К.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 25 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову № 1781 від 27 серпня 2024 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 25 квітня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції не дослідив той факт, що у повістці № 205 від 19.08.2025 відсутній особистий підпис ОСОБА_1 , що підтверджує не отримання позивачем вказаної повістки. Отже, на переконання позивача, оскільки повістка № 205 від 19.08.2025 йому не вручалась, то у нього відсутній обов`язок з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що свідчить про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Крім того, у матеріалах справи відсутній відеозапис про вручення позивачу вказаної повістки та доведення позивачу акту відмови від отримання повістки.

Апелянт наголошує, що повістка № 205 від 19.08.2025 не містить вимог п. 3 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тому вказана повістка складена з порушеннями норм чинного законодавства України.

Також апелянт зазначає, що у протоколі № 2060 від 19.08.2024 відсутнє будь-яке посилання на повістку № 205 від 19.08.2025, тому вказаний протокол прийнято безпідставно.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 25 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2025 року справу призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 25 червня 2025 року.

24 червня 2025 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання відповідача про розгляд справи за відсутності його представника.

У судовому засіданні представник позивача - Чекман Микита Петрович підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити. У своїх поясненнях представник позивача підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі.

Також представник позивача повідомив, що позивачу до 24 травня 2025 року надана відстрочка (тип - бронювання), оскільки його довіритель працює на об`єкті критичної інфраструктури.

Крім того, представник позивача повідомив, що позивач участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення не брав, спірну постанову від 27.08.2024 № 1781 не отримував, а про її існування позивач дізнався з виконавчого провадження № 76629709, яке відкрито на підставі заяви від 15.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Представник позивача зазначив, що застосований до позивача штраф сплачений у повному обсязі.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач 19 серпня 2024 року, з метою отримання військово-облікового документа та подальшого оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19 серпня 2024 року позивачу виписано та надано повістку № 102/08/19/88 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження військово-лікарської комісії на 20 серпня 2024 року (а.с.40).

Також у матеріалах справи наявна повістка № 205 від 19 серпня 2024 року, адресована позивачу, з вимогою з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 19 серпня 2024 року о 18:00 год. для відправки до військової частини (а.с.69).

Згідно з Актом про відмову від підпису від 19 серпня 2024 року, складений о 17:50 год, позивач о 17:50 год при свідках відмовився особисто в голос від отримання повістки за викликом на 19 серпня 2024 року о 18:00 год.

Згідно з протоколом від 19 серпня 2024 року № 2060 про адміністративне правопорушення 19 серпня 2024 року о 19:08 год встановлено, що позивач з`явився по повістці на 19 серпня 2024 року о 18:00 для призову в ЗСУ але їхати в частину відмовився, чим порушив обов`язок встановлений ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Постановою № 1781 від 27 серпня 2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25500,00 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову відмовив та зазначив, що в діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки позивач, будучи належним чином повідомлений про обов`язок з`явитися для відправки до військової частини (що підтверджується його особистим підписом на повістці), цього не зробив. Тому, відповідачем правомірно прийнято постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У цьому випадку спірні правовідносини склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Статтею 210-1 КУпАП передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3 ст.210-1 КУпАП).

Особливий період, у розумінні ст. 1 Закону України «Про оборону України», це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Пунктом 10 частини 1 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено: громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Стаття 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Положеннями пункту 3 цієї статті визначено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися, зокрема, військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:

1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка;

2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку;

3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

4) місце, день і час явки за викликом;

5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку;

6) реєстраційний номер повістки;

7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Для громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та підлягають направленню на навчання (підготовку) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, час явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлюється протягом двох місяців з дня проходження військово-лікарської комісії.

Під час вручення повістки представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки на вимогу громадянина, якому вручається повістка, зобов`язані назвати свої прізвища, ім`я та по батькові, посади, а також пред`явити службові посвідчення.

Згідно пункту 79 постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (в редакції від 30.12.2022) (далі - Порядок №1487) районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, у тому числі організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

На виконання приписів ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» КМУ своєю постановою №560 від 16.06.2024 затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок 560).

Згідно з п.20 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі - Порядок №560) з оголошенням мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: резервісти та військовозобов`язані, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

Пунктом 21 Порядку №560 встановлено, що за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Нормами п.п.12, 13 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022р. №154 (далі - Положення №154) передбачено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення та визначати функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу.

Згідно із статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Отже, саме на відповідача як орган, який уповноважений розглядати справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.210-1 КУпАП, покладено обов`язок щодо встановлення всіх фактичних обставин та дотримання процедури розгляду, визначеної ст.278 КУпАП.

За приписами ч.2 ст.283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, зазначив, що позивач був належним чином повідомлений про обов`язок з`явитися 19 серпня 2024 року о 18:00 год до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується його особистим підписом на повістці № 205 від 19 серпня 2024 року (а.с.69). Однак, позивач на вказану дату та час не з`явився, тому в діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У свою чергу, позивач зазначає, що не отримував повістки № 205 від 19 серпня 2024 року про виклик з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 19 серпня 2024 року о 18:00 год та його підпису на цій повістці немає.

Позивач зазначає, що він добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 19 серпня 2024 року з метою отримання відстрочки та отримав повістку № 102/08/19/88 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження військово-лікарської комісії на 20 серпня 2024 року.

У цьому контексті колегія суддів зазначає наступне.

За змістом спірної постанови № 1781 від 27 серпня 2024 року « 19.08.2024 о 19 годині 08 хвилин в АДРЕСА_1 , встановлено, що громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з`явився у зазначений термін по повістці на 19.08.2024 о 18 годині 00 хвилин для призову в Збройні Сили України але їхати в частину відмовився. Військовозобов`язаний оповіщений 19.08.2024 належним чином. Своїми діями ОСОБА_1 порушив обов`язок встановлений частиною 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки). Таким чином встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив законодавство про мобілізацію під час дії особливого періоду»

Колегія суддів наголошує, що у повістці № 205 від 19 серпня 2024 року про виклик з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 19 серпня 2024 року о 18:00 год, яка знаходиться у матеріалах справи (а.с.69), у розділі Розписка, у рядку (Особистий підпис) відсутній будь-який підпис, у тому числі, ОСОБА_1 .

При цьому, у матеріалах справи наявний Акт про відмову від підпису від 19 серпня 2024 року, складений о 17:50 год, згідно з яким позивач о 17:50 год в кабінеті № 207 при свідках відмовився особисто в голос від отримання повістки за викликом на 19 серпня 2024 року о 18:00 год.

Проте, колегія суддів вважає, що цей Акт про відмову від підпису від 19 серпня 2024 року не може підтверджувати той факт, що ОСОБА_1 був належним чином оповіщений про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 19 серпня 2024 року о 18:00 год, з огляду на наступне.

Так, згідно з положенням п. 40 Порядку 560 під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.

Відповідно до п. 41 Порядку №560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ, зокрема, є: у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

З наведених норм вбачається, що у разі оскарження позивачем факту отримання ним повістки, належним підтвердженням її отримання або відмови від отримання повістки із складанням акту про відмову від отримання повістки має бути відповідний відеозапис (фото) щодо вручення особі повістки або ознайомлення з її змістом.

До спірної постанови та до матеріалів адміністративної справи, що розглядається, матеріалів фото- і відеофіксації щодо вручення повістки позивачеві, у тому числі доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови позивача у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки - не надано.

Оскільки такого відеозапису (фото) відповідачем не надано, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено факту належного оповіщення ОСОБА_1 про необхідність його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 19 серпня 2024 року о 18:00 год.

Відсутність вказаного відеозапису (фото) ставить під сумнів об`єктивність доказів щодо вручення позивачу повістки шляхом складання вказаного акта відмови від отримання повістки.

Отже, відповідач не довів належними і допустимими доказами факту вручення позивачу повістки про необхідність його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а суд першої інстанції наведені обставини не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про належне повідомлення позивача про обов`язок з`явитися 19 серпня 2024 року о 18:00 год до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тож, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про належне вручення позивачу повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 19 серпня 2024 року о 18:00 год, то позивач не міг порушити положення п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на викладене, покладені в основу для прийнятті спірної постанови висновки відповідача про те, що позивач, будучи належним чином оповіщений, з`явився у зазначений термін по повістці на 19.08.2024 о 18 годині 00 хвилин для призову в Збройні Сили України але їхати в частину відмовився, чим порушив обов`язок встановлений частиною 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підтверджуються обставинами справи та безпідставними, а тому спірна постанова № 1781 від 27 серпня 2024 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що отримання позивачем повістки № 102/08/19/88 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження 20 серпня 2024 року військово-лікарської комісії не є поважною причиною для невиконання вимог повістки № 205 про відправку 19 серпня 2024 року о 18:00 год до військової частини, з огляду на наступне.

Пунктом 10 частини 1 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено: громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

Пунктом 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначені обов`язки громадян, а саме: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до пункту 3 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, громадяни, які добровільно вступають на військову службу (далі - військова служба за контрактом) або призиваються, проходять обов`язковий медичний огляд у порядку, що затверджується Міністерством оборони України за погодженням із центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).

Відповідно до пункту 1.2. глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Главою 3 розділу ІІ Положення №402 встановлено порядок проведення медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період.

Так, вказаною главою визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.

Аналізуючи наведені норми чинного законодавства, слід дійти висновку про те, що придатність до військової служби визначається для можливості виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час. Медичний огляд на предмет визначення придатності до військової служби проводиться на підставі рішень комісій з питань приписки, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до повістки № 102/08/19/88 позивачу необхідно було з`явитись 20.08.2024 о 09 год 00 хв до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військово-лікарської комісії.

Докази про те, що відносно позивача було прийняте відповідне рішення про проходження медичного огляду з метою визначення ступеня придатності до військової служби станом на 19 серпня 2024 року, тобто на час виконання повістки № 205 щодо необхідності з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 19 серпня 2024 року о 18:00 год, у матеріалах справи відсутні.

У матеріалах справи наявні відомості із застосунку «Резерв +», що позивач пройшов військово-лікарську комісію 24 жовтня 2024 року (а.с.44).

Отже, на думку колегії суддів, ОСОБА_1 без проходження військово-лікарської комісії, на яку його ІНФОРМАЦІЯ_5 було направлено 20.08.2024, яка (комісія) встановлює придатність військовозобов`язаних за станом здоров`я для проходження військової служби, не міг бути мобілізований у Збройні Сили України.

Тож, висновки суду першої інстанції про те, що позивач буз зобов`язаний з`явитися 19 серпня 2024 року за повісткою № 205 до ІНФОРМАЦІЯ_2 незалежно від проходження 20 серпня 2024 року військово-лікарської комісії суперечать положеннями наведеного вище чинного законодавства України, оскільки перед направленням позивача до військової частини або на збірний пункт територіального центру комплектування та соціальної підтримки передує проходження військово-лікарської комісії.

Суд апеляційної інстанції при оцінці фактичних обставин справи дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи доказів порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 210-1 КУпАП .

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС України.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, то апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 25 квітня 2025 року - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 25 квітня 2025 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

Прийняти нову постанову, якою взнати протиправною та скасувати постанову від 27 серпня 224 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 1781 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про накладення штрафу на громадянина ОСОБА_1 у сумі 25500,00 грн.

Закрити провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту ухвалення та не може бути оскаржена.

Повне судове рішення складено 30.06.2025.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма