Справа № 340/2778/25
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

26 червня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/2778/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач 22.08.2024 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_2 та в/ч НОМЕР_3 щодо ненарахування та невиплати йому надбавки за проходження військової служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 230% посадового окладу за період проходження служби;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_2 та в/ч НОМЕР_3 нарахувати та виплатити йому надбавки за проходження військової служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 230% посадового окладу за період проходження служби. Вказані виплати здійснити за наступні періоди: в/ч НОМЕР_2 - з 06.02.2023 року по 27.01.2024 р, в/ч НОМЕР_3 - з 04.03.2024 року по 05.06.2024 року;

- визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_2 та в/ч НОМЕР_3 щодо ненарахуваипя та невиплати йому грошового забезпечення військовослужбовця за період проходження служби із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році;

- зобов`язати відповідачів в/ч НОМЕР_2 та в/ч НОМЕР_3 , нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 р. за статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- зобов`язати відповідачів в/ч НОМЕР_2 та в/ч НОМЕР_3 , нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2024 року по 05.06.2024 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024 р. за статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів. Вказані виплати здійснити за наступні періоди: в/ч НОМЕР_2 -з 06.02.2023 року по 27.01.2024 року, в/ч НОМЕР_3 - з 04.03.2024 року по 05.06.2024 року;

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів в/ч НОМЕР_2 та в/ч НОМЕР_3 щодо ненарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення за усі роки служби з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати відповідачів в/ч НОМЕР_2 та в/ч НОМЕР_3 нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за усі роки служби з урахуванням раніше виплачених сум. Вказані виплати здійснити за наступні періоди: в/ч НОМЕР_2 - з 06.02.2023 року по 27.01.2024 р., в/ч НОМЕР_3 - з 04.03.2024 року по 05.06.2024 року;

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів в/ч НОМЕР_2 та в/ч НОМЕР_3 щодо ненарахування та невиплати йому середнього заробітку за весь час затримки виплати належного грошового забезпечення (індексацію грошового забезпечення), за усі роки проходження служби, з моменту припинення трудових відносин з відповідачами і по теперішній час;

- зобов`язати відповідачів в/ч НОМЕР_2 та в/ч НОМЕР_3 нарахувати та виплатити йому середній заробіток за весь час затримки виплати належного грошового забезпечення (індексацію грошового забезпечення), за усі роки проходження служби, з моменту припинення трудових відносин з відповідачами і по теперішній час. Вказані виплати здійснити за наступні періоди: в/ч НОМЕР_2 - з 06.02.2023 року по 27.01.2024 р., в/ч НОМЕР_3 - з 04.03.2024 року по 05.06.2024 року;

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів в/ч НОМЕР_2 та в/ч НОМЕР_3 щодо ненарахування та невиплати йому грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки;

- зобов`язати відповідачів в/ч НОМЕР_2 та в/ч НОМЕР_3 нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки. Вказані виплати здійснити за наступні періоди: в/ч НОМЕР_2 - з 06.02.2023 року по 27.01.2024 року, в/ч НОМЕР_3 - з 04.03.2024 року по 05.06.2024 року;

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів в/ч НОМЕР_2 та в/ч НОМЕР_3 щодо ненарахування та невиплати йому грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням додаткової винагороди, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу;

- зобов`язати відповідачів в/ч НОМЕР_2 та в/ч НОМЕР_3 нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням додаткової винагороди, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу. Вказані виплати здійснити за наступні періоди: в/ч НОМЕР_2 - з 06.02.2023 року по 27.01.2024 року, в/ч НОМЕР_3 - з 04.03.2024 року по 05.06.2024 року;

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів в/ч НОМЕР_2 та в/ч НОМЕР_3 щодо ненарахування та невиплати йому грошової допомоги на оздоровлення за період проходження служби;

- зобов`язати відповідачів в/ч НОМЕР_2 та в/ч НОМЕР_3 нарахувати та виплатити йому грошову допомогу на оздоровлення за період проходження служби. Вказані виплати здійснити за наступні періоди: в/ч НОМЕР_2 - з 06.02.2023 року по 27.01.2024 року, в/ч НОМЕР_3 - з 04.03.2024 року но 05.06.2024 року;

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів в/ч НОМЕР_2 та в/ч НОМЕР_3 , щодо ненарахування та невиплати йому допомоги на вирішення соціально-побутових питань за період проходження служби;

- зобов`язати відповідачів в/ч НОМЕР_2 та в/ч НОМЕР_3 нарахувати та виплатити йому допомогу на вирішення соціально-побутових питань за період проходження служби. Вказані виплати здійснити за наступні періоди: в/ч НОМЕР_2 - з 06.02.2023 року по 27.01.2024 року, в/ч НОМЕР_3 - з 04.03.2024 року по 05.06.2024 року.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 р. позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_3 та Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачеві разом з усіма доданими до неї документами.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року в справі № 340/5700/24 задоволено. Ухвалу скасовано. Направлено справу №304/5700/24 до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою від 28.04.2025 р. відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою від 28.04.2025 р. позовні вимоги роз`єднано. Ухвалою від 05.05.2025 справу №340/2778/25 прийнято до провадження.

У межах справи №340/2778/25 розглядаються позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про:

- визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати йому грошової допомоги на оздоровлення за період проходження служби;

- зобов`язання в/ч НОМЕР_2 нарахувати та виплатити йому грошову допомогу на оздоровлення за період проходження служби. Вказані виплати здійснити за період з 06.02.2023 року по 27.01.2024 року;

- визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати йому допомоги на вирішення соціально-побутових питань за період проходження служби;

- зобов`язання в/ч НОМЕР_2 нарахувати та виплатити йому допомогу на вирішення соціально-побутових питань за період проходження служби. Вказані виплати здійснити за період з 06.02.2023 року по 27.01.2024 року.

Обґрунтування позову по суті

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач не провів з позивачем повного розрахунку щодо виплати йому грошової допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань за період проходження служби.

Свою позицію мотивував тим, що відповідно до п.п. 1-2 Розділу XXIV Порядку № 260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Військовослужбовцям, прийнятим (призваним) на військову службу із запасу, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується в календарному році, у якому вони призначені та вступили до виконання обов`язків за посадами.

За приписами п. 9 Розділу XXIV Порядку № 260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) наказу вищого командира (начальника) за нідпорядковашетю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Також позивач вказав, що відповідно до ч. 1 ст. 101 Закону військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно ч.3 ст. 15 Закону військовослужбовцям виплачуються грошова допомога на оздоровлення та державна допомога сім`ям з дітьми в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.

У свою чергу, порядок виплати грошової допомоги для оздоровлення на час виникнення спірних правовідносин регламентовано розділом XXIII Порядку №260.

Так, пунктом 1 указаного розділу Порядку №260 передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

ОСОБА_1 стверджує, що такі виплати йому відповідач не здійснив.

Обґрунтування причин пропуску строків звернення до суду

В заяві про поновлення пропущених строків звернення до суду, поданої до суду 29.08.2024, ОСОБА_1 вказав, що звернувся в письмовій формі до Військової частини НОМЕР_2 , проте таке звернення не дало позитивних результатів, що і стало підставою для пропущення строку на своєчасне звернення до суду за захистом порушеного права.

Крім цього вказав, що самостійною причиною пропуску строку на звернення до суду є та підстава, що він є учасником бойових дій, мобілізований у першу хвилю. Вказані обставини можуть свідчити про пропуск строку звернення позивача до суду за захистом його прав з поважних причин та є підставою для поновлення судом строків, установлених ч. 2 ст. 122 КАС України.

Також зазначив, що самостійною причиною пропуску строку на звернення до суду є та підстава, що з 2022 року і по даний час в Україні введено воєнний стан на час дії якого процесуальні строки продовжуються.

Окремою підставою позивач зазначив ту обставину, що він проходив курс лікування після поранення, що і стало причиною несвоєчасного звернення до суду з позовом.

ОСОБА_1 повідомив суд, що розрахунок за грошовим забезпеченням при звільненні від відповідача він отримав 22.07.2024 року, тому вважає саме цю дату початком відліку строків звернення до суду.

Да матеріалів справи розрахунок за грошовим забезпеченням при звільненні від відповідача, отриманий позивачем зі слів 22.07.2024 року, ОСОБА_1 не подав.

Стверджуючи про те, що позов подано до суду у межах тримісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого КЗпП України, ОСОБА_1 вважає вимоги викладені у позовній заяві обґрунтованими, а строк на звернення до суду пропущений з поважних причин, тому просив його поновити.

Позиція Військової частини НОМЕР_2

Представником відповідача 23.05.2025 надано відзив на позовну заяву за змістом якого він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

У відзиві вказано, що ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині з 04.02.2023 по 02.02.2024.

Вказав, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 04.02.2023 №185 позивачу була виплачена грошова допомога на оздоровлення за 2023 рік у розмірі 23421,30 гривень.

Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2023 та 2024 роки не виплачувалась по причині відсутності від позивача рапорту для здійснення таких виплат.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 02.02.2024 №33 позивача виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 у зв`язку з переміщенням до нового місця несення служби - військової частини НОМЕР_4 .

У наказі на виключення зі списків особового складу військової частини було зазначено про неотримання позивачем грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік та про ненадання позивачу щорічної відпустки за 2024 рік для їх отримання за новим місцем несенням служби - у військовій частині НОМЕР_4 .

Додатково представник відповідача повідомив суду про те, що ОСОБА_1 не звертався до Військової частини НОМЕР_2 із заявами з метою отримання інформації про суми грошового забезпечення нараховані та виплачені йому при звільненні.

Представник відповідача вказав, що тримісячний строк звернення до суду, встановлений статтею 233 КзПП, з позовними вимогами про стягнення виплат при звільненні з військової частини НОМЕР_2 розпочав свій відлік в день виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , тобто 02.02.2024, та сплинув 02.02.2024 року, а тому позивач пропустив тримісячний строк звернення до суду.

Надаючи оцінку аргументам сторін та доказам, що знаходяться у справі суд вказує наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 липня 2024 року у справі №990/156/23 зазначила, що стаття 233 КЗпП України є нормою матеріального права, яка визначає строк судового захисту права працівника у разі порушення законодавства про працю. Указана норма поширює свою дію на всіх працівників і службовців підприємства, установи, організації та незалежно від характеру їх трудової діяльності, у тому числі на осіб, які проходять публічну чи державну службу.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 19 липня 2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01 липня 2022 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Предметом спору у цій справі є нарахування та виплата позивачеві грошової допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань за період проходження служби за період з 06.02.2023 по 27.01.2024, тому цей період регулюється вже нині чинною редакцією статті 233 КЗпП України, яка передбачає тримісячний строк звернення до суду з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Судом встановлено, що наказ про виключення позивача із списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 від 02.02.2024 №33 має вичерпну інформацію про суми, нараховані йому при звільненні. Доказів оскарження цього наказу або здійснення інших дій з приводу незгоди з його змістом, ОСОБА_1 не здійснено, а тому суд вважає саме дату такого наказу тим днем, з якого розпочинається відлік тримісячного строку на звернення до суду в розумінні статті 233 КЗпП України. При цьому, враховуючи отримання позивачем на особисту картку заробітної плати, йому було достеменно відомо, що такі виплати йому роботодавець не здійснив.

Вищевикладені висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду у складі cудової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 21.03.2025 (справа № 460/21394/23, адміністративне провадження № К/990/45865/24).

Що стосується аргументів з приводу поважності причин пропуску строку звернення, суд вказує наступне.

Позивач не надав доказів того, що вчасному зверненню до суду перешкодила відсутність письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, як і не надав доказів звернення до Військової частини НОМЕР_2 з метою отримання такої інформації.

ОСОБА_1 склав та подав позов до суду без додатково отриманих документів, а тому посилання в заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду на ці обставини, як на поважні причини його пропуску, не заслуговують на увагу.

Щодо аргументів з приводу того, що самостійною причиною пропуску строку на звернення до суду є та підстава, що з 2022 року і по даний час у країні введено воєнний стан, а позивач є учасником бойових дій, мобілізований у першу хвилю, що, на його думку, є підставою для поновлення судом строків, установлених ч. 2 ст. 122 КАС України, та їх продовження, суд зауважує, що законодавство такої вказівки в обов`язковому порядку не містить. В кожному конкретному випадку поруч із такими обставинами існують паралельні причини, які достеменно у сукупності підтверджують неможливість позивача вчасно звернутись до суду.

Суд звертає увагу на те, що на день звернення ОСОБА_1 до суду він був і учасником бойових дій, мобілізованим у першу хвилю, а в Україні тривав режим воєнного стану, однак, такі обставини не перешкодили позивачеві подати позов.

Не приймає суд також посилання ОСОБА_1 на те, що він проходив курс лікування після поранення, що і стало підставою для несвоєчасного звернення до суду з позовом.

Так, матеріали справи містять документальні докази, які у сукупності свідчать про те, що позивач останню отримав травму 12.10.2023 та лікувався до 30.10.2023. Доказів перебування на лікуванні після 30.10.2023, в тому числі, і після звільнення, матеріали справи не містять.

Таким чином, суд оцінює наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку звернення до суду як неповажні.

Згідно пп.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, зокрема, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З огляду на викладене, суд вважає наявними підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 123, 241 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати йому грошової допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань за період проходження служби, зобов`язання нарахувати та виплатити йому грошову допомогу на оздоровлення та допомогу на вирішення соціально-побутових питань за період проходження служби, а вказані виплати здійснити за період з 06.02.2023 року по 27.01.2024 року залишити без розгляду.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. ДЕГТЯРЬОВА