Справа № 376/1558/25
Суддя: Батовріна І. Г.
Дата ухвалення: 2025-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1558/25
Провадження № 2-а/376/75/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Батовріної І.Г,

за участю секретаря судового засідання Гіптенко Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сквири адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до капрала поліції батальйону 2 роти 2 ППП в м.Біла Церква та Білоцерківському районі Київської області Ткачеко Ірини Ігорівни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4525273 від 17.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Позов мотивований тим, що 17.04.2025 постановою серії ЕНА №4525273 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КупАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. Постанова складена на підставі того, що водій керував транспортним засобом без чинного страхового полісу.

Стверджує, що винесена постанова підлягає скасуванню, оскільки винесена безпідставно та з істотним порушенням прав позивача. На момент зупинки працівниками поліції керованого ним транспортного засобу, позивач не здійснив порушення правил дорожнього руху, протокол щодо порушення ним правил дорожнього руху не складався. За таких обставин перевірка працівниками поліції наявності полісу цивільно-правової відповідальності є безпідставною.

Ухвалою судді Сквирського районного суду Київської області від 03.06.2025 року по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про проведення судового розгляду без його участі.

Відповідач капрал поліції батальйону 2 роти 2 ППП в м.Біла Церква та Білоцерківському районі Київської області Ткачеко І.І. в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином.

19.06.2025 до суду надійшов відзив від Департаменту патрульної поліції, згідно з яким представник відповідача заперечив проти задоволення позову, мотивуючи це тим, що 17.04.2025 о 18 год. 16 хв. на 188 км ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ TF69YO, д.н.з. НОМЕР_1 в м.Сквира Білоцерківського району Київської області без чинного поліса обов`язкового страхування та не пред`явив його на вимогу працівників поліції, чим порушив п.2.1 Г, п.2.4 а ПДР України , за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 126 КУпАП. Вважає, що оспорювана постанова є законною та підстав для її скасування не має, розгляд справи просили провити без участі представника.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного переконання.

17.04.2025 постановою серії ЕНА №4525273 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КупАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. У постанові зазначено, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ TF69YO, д.н.з. НОМЕР_1 в м.Сквира Білоцерківського району Київської області, без чинного страхового поліса, чим порушив п. 2.1 ґ) , п.2.4.а Правил дорожнього руху, за що передбачено адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.п.16).

Вважаючи, що причина зупинки є безпідставною, тому що поліцейський не зафіксував підстав вважати, що він вчинив або мав намір вчинити правопорушення, а також, що відсутність даних на офіційному сайті МТСБУ не є причиною зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про скасування згаданої постанови від 17.04.2025.

Так, відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України, пункту 1 частини другої статті 2 та частини першої статті 7 КАС України, суд при вирішенні справи повинен керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, відповідно до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 9 КУпАП установлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її відповідно до закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Зазначена норма вказує на те, що саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок по доведенні правомірності своїх дій/рішень. При цьому, суб`єкт владних повноважень при винесенні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності має чітко дотриматися вимог КУпАП.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені зокрема ч. 2 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національну поліцію). Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюютьПравила дорожнього руху, затвердженіпостановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно доп. 1.1. Правил дорожнього рухуці Правила відповідно доЗакону України «Про дорожній рух»встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно зп. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього рухуУкраїни передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимогп. 2.1 Правил дорожнього руху(ПДР), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до приписів пп. а)п.2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1,- тобто, в тому числі і чинний страховий поліс.

За невиконання визначених ПДР обов`язків водій може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

З огляду на наведені вище вимоги ПДР України, водій повинен мати при собі чинний страховий поліс, який додатково, але не виключно, підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Частиною першою статті 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас п. 2 ч. 1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11.06.2020 у справі №415/123/17.

Пунктами 1-9 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено вичерпний перелік випадків, які надають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб, а саме: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. Всі інші причини зупинки автомобіля - незаконні.

Частиною 2 ст. 35 «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право зупинити транспортний засіб, якщо існує достатньо підстав вважати, що водій вчинив або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з відзиву на позовну заяву, підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням позивача стало те, що поліцейським о 18.08 год. було виявлено транспортний засіб ЗАЗ F69YO д.н.з. НОМЕР_1 в м.Сквира по пров.Яровому, перевірено у ручному режимі інформацію з порталу МТСБУ (Моторне (транспортне) страхове бюро України), виявлено, в розумінні Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", вказаний транспортний засіб, під керуванням позивача, є незабезпечений.

Ураховуючи, що на території України дозволяється використання виключно забезпечених транспортних засобів та керування транспортним засобом, щодо якого відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тягне за собою адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 126 КУпАП), суд вважає, що в даному випадку поліцейський мав право зупинити транспортний засіб ЗАЗ F69YO д.н.з. НОМЕР_1 .

З позову вбачається, що полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_1 не пред`явив працівнику поліцї після зупинки транспортного засобу, документів які б звільняли його від обов`язкового страхування також не надав. В матеріалах справи такові теж відсутні.

При цьому,правилами дорожнього руху передбачена можливість пред`явлення водієм чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса на електронному або паперовому носії.

Таким чином, враховуючи, що керування транспортним засобом можливе лише за наявності поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), і такий документможе бути предметом перевірки при встановленні права особи на керування транспортним засобом та самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. При цьому, наявність у працівників поліції даних щодо наявності чинного страхового полісу, не звільняє водія від обов`язку мати при собі ( в тому числі в електронній формі) під час керування транспортним засобом тапред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Беручи до уваги, що матеріалами справи підтверджено наявність та склад адміністративного правопорушення за ч.1ст.126 КУпАП та те, що працівник поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому підстави для скасування постанови серії ЕНА №4525273 від 17.04.2025 відсутні, а отже позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст.12, 72, 90, 241, 243, 286, 293, 295 КАС України,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до капрала поліції батальйону 2 роти 2 ППП в м.Біла Церква та Білоцерківському районі Київської області Ткачеко Ірини Ігорівни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційногоадміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньодо суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Г.Батовріна