Справа № 160/1448/25
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2025 року м. Дніпросправа № 160/1448/25
(суддя Кучма К.С.,м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року у справі №160/1448/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20 січня 2025 року звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач -1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач-2), згідно з яким просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Донецькій області №26 від 08.01.2025 року щодо відмови призначити та виплачувати їй пенсію на пільгових умовах за Списком №2;

- зобов`язати відповідача-2 призначити, нарахувати та виплачувати їй з 02.01.2025 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, із зменшенням пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону №1788-XII (55 років), на 4 роки (за 8 років роботи на посаді зі шкідливими умовами праці), врахувавши до її пільгового стажу за Списком №2 період роботи: з 28.03.2000 р. по 08.02.2001 р.

Позовна заява фактично обґрунтована тим, що позивач набув права на пенсію, проте відповідачами протиправно відмовлено позивачу у реалізації такого права, а тому рішення №26 є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 26 від 08.01.2025 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 з 02.01.2025 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 зі зниженням пенсійного віку відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХII, в редакції, що підлягає застосуванню згідно із п.3 Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року, зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 28.03.2000 р. по 08.02.2001 р. за Списком №2 на ВАТ «Криворізький турбінний завод «Констар». У задоволенні іншої частини позову відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі № 360/3611/20 про необхідність застосування саме норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №520/15025/16-а, згідно з якою у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи, та з огляду на встановлені судом обставини (на час звернення із заявою від 02.01.2025 року про призначення пенсії ОСОБА_1 , яка досягла 52 річного віку, страховий стаж становить 25 років 08 місяців 15 днів, пільговий стаж по Списку №2 - 08 років 06 місяців 18 днів), відмова пенсійного органу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 зі зниженням пенсійного віку, є протиправною. Також, суд зазначив про те, що згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 року у справі №520/15025/16-а не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач-1, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що позивач не має необхідного пільгового стажу роботи та не набула пенсійного віку для призначення пенсії за ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначає про те, що до пільгового стажу роботи за Списком № 2 не зараховано період роботи з 28.03.2000 по 08.02.2001 в ПАТ «Криворізький турбинний завод «Констар», згідно довідки пільгового характеру від 06.03.2023 №23-КАІ-48, виданій ПАТ «Криворізький турбинний завод «Констар», оскільки зазначений період не підтверджено атестацією робочих місць. Також, відповідач-2 зазначає про передчасність висновку суду першої інстанції щодо зобов`язання призначити позивачу пенсію, оскільки якщо провести складання періодів роботи за Списком № 2, позивач буде мати 9 років 04 місяці 30 днів, що не достатньо для призначення пенсії, оскільки у позивача відсутні 10 років роботи за Списком № 2.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача-1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 02.01.2025 року ОСОБА_1 , звернулася до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 зі зниженням пенсійного віку (а.с.50).

08.01.2025 року Головним управлінням ПФУ в Донецькій області розглянуто заяву ОСОБА_1 , за принципом екстериторіальності, та прийнято рішення №26, яким відмовлено їй в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, з підстав відсутності необхідного пільгового стажу та недосягнення пенсійного віку. Право на призначення пенсії позивач набуде після досягнення 55 років (а.с.16-17).

Оскаржуваним рішенням встановлено, що страховий стаж позивача складає 25 років 08 місяців 15 днів, пільговий стаж за Списком №2 - 08 років 06 місяців 18 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу зараховано всі періоди. До пільгового стажу роботи за Списку №2 не зараховано період роботи з 28.03.2000 р. по 08.02.2001 р. в ПАТ «Криворізький турбінний завод «Констар», згідно із довідкою пільгового характеру від 06.03.2023 р. №23-КАІ-48, оскільки зазначений період не підтверджений атестацією робочих місць.

Законність та обґрунтованість рішення № 26 і правомірність відмови пенсійного органу у зарахуванні позивачу до його пільгового стажу роботи періоду з 28.03.2000 року по 08.02.2001 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

03 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII, що доповнив Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону №1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.11.2021 року прийнятій у справі №360/3611/20 зробила висновок про те, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV, а тому суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що вік позивача, є достатнім для звернення до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Щодо вимог в частині зарахування до пільгового стажу позивача періоду її роботи з 28.03.2000 року по 08.02.2001 року за Списком №2 на ВАТ «Криворізький турбінний завод «Констар», суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а зробила висновок, який у відповідності до частини 5 статті 242 КАС України є обов`язковим для врахування під час розгляду аналогічних спорів, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Враховуючи те, що єдиною підставою для відмови у зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду її роботи з 28.03.2000 року по 08.02.2001 року за Списком №2 на ВАТ «Криворізький турбінний завод «Констар» відповідачем зазначено не проведення атестації робочого місця, колегія суддів враховючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а зробила висновок про необхідність зарахування зазначеного періоду роботи до пільгового стажу роботи позивача.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №26 від 08.01.2025 є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, дії зобов`язального характеру щодо розгляду заяви з призначення позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачу пенсії за віком, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07.05.2024 у справі №460/38580/22.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції вважає передчасним висновок суду першої інстанції про необхідність зобов`язання відповідача-1 призначити позивачу пенсію по Списку №2, оскільки розрахунок необхідного стажу роботи після зарахування періоду роботи позивача з 28.03.2000 року по 08.02.2001 року уповноваженим органом пенсійним фондом не здійснювався, а тому такий висновок є передчасним.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне, апеляційну скаргу відповідача-1 задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Керуючись: пунктами 1,2 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року у справі №160/1448/25 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від №26 від 08.01.2025 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно із статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період роботи з 28.03.2000 року по 08.02.2001 року на ВАТ «Криворізький турбінний завод «Констар».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.01.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення з урахуванням висновків зроблених судом у цій постанові.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 01 липня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов