Справа № 200/3635/25
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2025-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 року Справа№200/3635/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної та ветеранської політики Костянтинівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року до Донецького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Управління соціальної та ветеранської політики Костянтинівської міської ради, в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення № 01-20-425-06 від 20 лютого 2025 року, щодо відмови у видачі посвідчення члена сім`ї загиблого;

2) зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області, встановити ОСОБА_1 статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та видати «Посвідчення члена сім`ї загиблого» відповідно постанови Кабінету Міністрів України № 302 від 12 травня 1994 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що звернулася до відповідача із заявою про видачу посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана відповідно до пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Проте, відповідач відмовив у видачі посвідчення.

Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки вона як дружина особи, яка відповідно до ст.ст. 4, 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» належить до ветеранів війни, є особою, на яку в порядку ст. 10 даного Закону поширюється його чинність.

У зв`язку з чим позивач звернувся до суду із цим позовом.

26 травня 2025 року відкрито провадження у справі, про що постановлено відповідну ухвалу. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, про що постановлена відповідна ухвала. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

09 червня 2025 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що захворювання, яке призвело до смерті чоловіка ОСОБА_1 , пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не є підставою для встановлення їй, як його дружині, статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни згідно з абзацом першим пункту 1 частини першої статті 10 Закону.

Представник відповідача звертає увагу, що соціальний захист дружин померлих учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, смерть яких пов`язана із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, здійснюється відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII.

У зв`язку з чим, представник відповідача вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 була дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 був особою з інвалідністю 2 групи і мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 21.10.2024 № 2079 захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_2 , пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач звернулася до відповідача із заявою про надання їй статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни.

Листом № 01-20-425-06 від 20 лютого 2025 року позивачу відмовлено у наданні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, оскільки захворювання, яке призвело до смерті її чоловіка, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не є підставою для встановлення, як його дружині, статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни згідно з абзацом першим пункту 1 частини першої статті 10 Закону.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII) до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Статтею 5 Закону № 3551-ХІІ встановлено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 статті 10 Закону № 3551-ХІІ чинність цього Закону поширюється на дружин (чоловіків) померлих осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, а також дружин (чоловіків) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге.

На дружин (чоловіків) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасників бойових дій, партизанів, підпільників і учасників війни, нагороджених орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу, визнаних за життя особами з інвалідністю, чинність цієї статті поширюється незалежно від часу смерті особи з інвалідністю.

Частиною першою статті 18 Закону № 3551-XII передбачено, що ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 12 травня 1994 року (далі Положення № 302), посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Пунктом 4 Положення № 302 передбачено, що особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення члена сім`ї загиблого". Нагрудний знак зазначеним особам не видається.

Абзацом другим пункту 7 Положення № 302 визначено, що "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни", "Посвідчення учасника війни" і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім`ї загиблого" видаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем реєстрації громадянина.

З наведеного слідує, що чинність Закону № 3551-ХІІ поширюється на дружин померлих учасників бойових дій, які за життя були визнані інвалідами, в разі якщо дружина не одружилась вдруге. При цьому, для набуття статусу особи, на яку поширюється чинність Закону № 3551-XII відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 10 цього Закону, повинні бути наявні сукупно три умови: померлий чоловік дружини повинен мати статус учасника бойових дій; померлий чоловік дружини повинен бути визнаний за життя інвалідом; дружина померлого учасника бойових дій не повинна одружитись вдруге.

З аналізу вище зазначених правових норм слідує, що для встановлення позивачу статусу дружини померлого Член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни наявність наступних обставин: наявність у померлого чоловіка статусу, зокрема, інвалід війни; визнання померлого чоловіка за життя інвалідом від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин пов`язаних з проходження військової служби чи участі у бойових діях, які не одружилися вдруге.

Дані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 28.07.2022 у справі № 520/2798/19.

Cудом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 був особою з інвалідністю 2 групи і мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни.

З матеріалів справи встановлено, що позивач перебувала у шлюбі із померлим ОСОБА_2 з 03.09.2008 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 . Доказів протилежного відповідачем не надано та судом не встановлено.

Оскільки померлий чоловік ОСОБА_2 визнаний за життя особою з інвалідністю другої групи та мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, суд дійшов висновку, що відповідно до вимог пункту 2 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» позивач має право на встановлення статусу члена сім`ї померлого ветерана війни та отримання посвідчення.

Крім того, згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 21.10.2024 № 2079 захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_2 , пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Суд звертає увагу, що лист № 01-20-425-06 від 20 лютого 2025 року, не є рішенням у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що повним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у видачі позивачу посвідчення «Член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни» встановленого зразка та встановлені статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов`язати видати посвідчення «Член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни» встановленого зразка та встановити статус особи на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління соціальної та ветеранської політики Костянтинівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до Управління соціальної та ветеранської політики Костянтинівської міської ради (місцезнаходження вул. Громова, буд. 14, м. Костянтинівка, Донецька область, 85113, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління соціальної та ветеранської політики Костянтинівської міської ради щодо відмови у видачі ОСОБА_1 посвідчення «Член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни» встановленого зразка та встановлені статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобов`язати Управління соціальної та ветеранської політики Костянтинівської міської ради встановити ОСОБА_1 статус особи на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видати посвідчення «Член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни» встановленого зразка.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Лазарєв