Справа № 560/10721/25
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 липня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В.

розглянувши адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернуся до адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якому просить:

1. Визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мигдальського Павла Павловича щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 78273483 від 05.06.2025 з військової частини НОМЕР_1 в розмірі 32000,00 гривень;

2. Визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Мигдальського Павла Павловича, про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП №78273483 від 05.06.2025 з військової частини НОМЕР_1 в розмірі 32000,00 грн.

Ухвалою від 23.06.2025 суд залишив позовну заяву без руху з підстав невідповідності вимогам статті 160, 161 КАС України, а саме: несплати судового збору та відмовив у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

На виконання вимог ухвали позивач подав заяву, в якій зазначив, що Військовою частиною НОМЕР_1 09.05.2025 на адресу відповідного забезпечувального фінансового органу МОУ направлена основна заявка-розрахунок на травень-червень 2025, до якої включено також і заявку на потребу в коштах для сплати судового збору за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки», яка до цього часу не задоволена.

Звертає увагу суду на той факт, що неможливість сплати судового збору військовою частиною має процедурні перешкоди, які не можуть бути самостійно вирішені позивачем, а формальний підхід суду у цьому питанні ставить військову частину, як учасника судового процесу, в завідомо уразливе становище порівняно з іншими учасниками, що порушує принцип рівності перед судом та законом. Про відсутність фінансування такої статті розходу, як витрати зі сплати судового збору Департаментом соціального забезпечення Міністерства Оборони України, свідчить також виписка з рахунку військової частини НОМЕР_1 від 04.05.2025.

Просить відкрити провадження у справі та відстрочити для військової частини НОМЕР_1 сплату судового збору до закінчення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, подану заяву, суддя дійшов наступних висновків.

За змістом частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із частиною 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору на сьогодні визначено Законом України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" (із наступними змінами і доповненнями).

Відповідно до положень статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З наведених положень Закону України "Про судовий збір" висновується, що їх застосування підлягає виключно до осіб, рівень статків яких обмежений, з метою усунення для таких осіб перешкод фінансового характеру для доступу до правосуддя. Інших, ніж незадовільний майновий стан особи, підстав законодавством не визначено.

Отже, фактично єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан позивача.

Позивачем у цій справі є суб`єкт владних повноважень.

Утім обмежене фінансування суб`єкта владних повноважень не може бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Адже незабезпечення державою достатнього фінансування органу державної влади, що діє в її інтересах, не може бути визнано достатньою підставою для відстрочення від сплати судового збору. Аналогічна за змістом правова позиція наведена в ухвалі Верховного Суду від 17.04.2024 у справі №560/15783/23.

Суд зазначає, що позивачем до позовної заяви не додано належних доказів, які б свідчили про його незадовільний майновий стан.

Виписка з рахунку Військової частини НОМЕР_1 від 26.06.2025 не є доказом, який підтверджує незадовільний майновий стан позивача.

З огляду на вищевказане слід дійти висновку про відсутність підстав для відстрочення позивачу сплати судового збору.

З урахуванням наведеного, а також того, що відповідно до чинної на час подання позовної редакції Закону України "Про судовий збір" Військова частина НОМЕР_1 не наділена пільгами щодо сплати судового збору, позивач зобов`язаний сплачувати судовий збір.

За цих обставин у задоволенні клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі належить відмовити.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981 № R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Згідно п. 2 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", обов`язок щодо забезпечення належного фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору, покладено на Кабінет Міністрів України.

Тобто, особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Також, суд звертає увагу, що державні органи є рівними перед законом і судом, поряд з іншими учасниками справи, та зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, в тому числі при оскаржені рішень, дій чи бездіяльності в судовому порядку, та не можуть зловживати наданими їм процесуальними правами.

Як зазначено в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 23.01.2015 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір", як зазначає у своїх рішеннях Вищий адміністративний суд України, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати (ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.01.2014 №36722122, від 15.04.2014 №38331796, від 29.07.2014 № 39942890).

Аналіз такого врегулювання та судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення доступу до правосуддя та надання можливості позивачу усунути недоліки позовної заяви, суд вважає за можливе продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви, визначених в ухвалі Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.06.2025.

Керуючись статтями 121, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

продовжити Військовій частині НОМЕР_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, визначених в ухвалі Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.06.2025, протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання вказаної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя В.В. Матущак