Справа № 380/2298/25
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/2298/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

27 червня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Брильовського Р.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо у не підготовці і надані до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії ОСОБА_1 з включенням індексації, нарахованої з 01.09.2018 по 31.08.2020;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову Довідку на ОСОБА_1 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування, з включенням до неї індексації грошового забезпечення з 01.09.2018 по 31.08.2020 нарахованої на виконання рішення ЛОАС від 31.10.2024 у справі №380/16360/24, відповідно до вимог статті 43 Закону України 09.04.1992 № 2262- ХІІ « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» абзацу 8 ,пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 (зі змінами);

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не включення індексації грошового забезпечення до обрахунку одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби (вихідна допомога);

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби (вихідна допомога), з врахуванням у її складі індексації грошового забезпечення, нарахованої та виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 у справі №380/16360/24, з урахуванням раніше проведених виплат.

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2018-2020, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018-2020, грошової компенсації за невикористані 84 доби основної відпустки, без врахування індексації.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2018-2020, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018-2020, грошової компенсації за невикористані 84 доби основної відпустки, з урахуванням у їх склад індексації грошового забезпечення, нарахованої на виконання рішення ЛОАС від 31.10.2024 у справі №380/16360/24, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою від 7 лютого 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду. В обґрунтування заяви зазначає, що спірними періодами у цій справі є 2018-2020 роки, а до суду з позовом позивач звернувся не раніше 30.01.2025 тобто, пропустивши строк встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України, а також строк установлений ст.233 КЗпП України. Звернення до суду з позовом про нарахування грошового забезпечення після закінчення цього строку є підставою, для залишення позовної заяви без розгляду.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, стосуються вирішення питання щодо наявності чи відсутності у позивача права на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати сум індексації грошового забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці».

Так, структура заробітної плати складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

За змістом статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» визначено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Суд зазначає, що положення статті 122 КАС України не містять норм, які б урегульовували строки звернення осіб, які перебувають (перебували) на військовій службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Водночас такі строки встановлені КЗпП України, а саме частиною другою статті 233 цього Кодексу (у редакції Закону України від 01 липня 2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності 19 липня 2022 року), відповідно до якої із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отож, починаючи з 19 липня 2022 року, з дати набрання чинності Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX, законодавець установив тримісячний строк звернення з позовом до суду у справах про стягнення належної працівнику при звільненні заробітної плати (грошового забезпечення військовослужбовців).

Водночас суд, з огляду на предмет цього позову, відзначає, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону України № 2050 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (зокрема сум індексації грошових доходів громадян). Зі свого боку компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку та підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

За змістом статті 7 Закону № 2050 відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

У постанові від 18 серпня 2023 року у справі № 460/4166/20 Верховний Суд вказав, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050 та Порядку № 159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. А тому тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

З огляду на вказане Верховний Суд у згаданій постанові дійшов висновку, що у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа-відповіді власника або уповноваженого ним органу (особи) про відмову у виплаті особі компенсації відповідно до Закону № 2050 та Порядку № 159 пов`язується початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення власника або уповноваженого ним органу (особи) щодо відмови у виплаті відповідної компенсації та зобов`язання останнього її виплатити. Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме, у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

Суд встановив, що на заяву позивача від 2.01.2025, відповідач листом від 20.01.2025 №71/1/44 відмовив позивачу у виплаті грошового забезпечення в повному обсязі.

Отже, саме з дати отримання вказаного листа-відмови у позивача виникло право на звернення до суду з позовом про зобов`язання відповідача у судовому порядку виплатити грошове забезпечення.

Зважаючи на те, що лист-відмова відповідача за №71/1/44 датована 20.01.2025, а з цим позовом до суду позивач звернувся 30.01.2025, тримісячний строк звернення, встановлений частиною другою статті 233 КЗпП України, позивачем не пропущений.

Тож доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення з цим позовом до суду є помилковими, тому суд їх відхиляє.

Керуючись статтями 240, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

у задоволенні заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала з питань залишення позовної заяви без розгляду окремо не оскаржується. Заперечення на цю ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Р.М. Брильовський