Справа № 140/3163/25
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року ЛуцькСправа № 140/3163/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського окружного адміністративного суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Рівненського окружного адміністративного суду про визнання протиправними дій щодо нарахування суддівської винагороди у довідці від 25 лютого 2025 року №04-53/9 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, визначеної з розрахунку, встановленого статтею 7 Закону України від 19 листопада 2024 року №4059-IX «Про Державний бюджет України на 2025 рік» (далі Закон №4059-IX) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, в розмірі 2102,00 грн; зобов`язання видати довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій базовий розмір посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням регіонального коефіцієнта, та розмір доплати за вислугу років визначити виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого абзацом четвертим статті 7 Закону №4059-IX станом на 01 січня 2025 року у розмірі 3028,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 була суддею Рівненського окружного адміністративного суду та наказом цього суду від 25 лютого 2025 року №50-к її відраховано зі штату суду у зв`язку із звільненням рішенням Вищої ради правосуддя від 25 лютого 2025 року №316/0/15-25 у відставку. Рівненський окружний адміністративний суд видав ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 25 лютого 2025 року №04-53/9, за змістом якої суддівська винагорода становить 104049,00 грн, з них посадовий оклад - 69366,00 грн, доплата за вислугу років 34683,00 грн. Тобто посадовий оклад визначено з розміру прожиткового мінімуму, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, 2102,00 грн. На підставі цієї довідки позивачу призначено довічне грошове утримання судді у відставці.

ОСОБА_1 вважає протиправним обчислення відповідачем суддівської винагороди виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01 січня 2025 року (2102,00 грн). Зазначила, що відповідно до пункту 1 частини третьої статті 135 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон №1402-VIII) розрахунковою величиною базового розміру посадового окладу судді місцевого суду є прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня календарного року; суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням іншої величини; зміна законом про Державний бюджет України складової для визначення базового розміру посадового окладу судді є порушенням гарантій незалежності суддів. Конституційні гарантії незалежності суддів можуть змінюватися лише шляхом внесення змін до закону про судоустрій, а не шляхом запровадження тимчасових правил в законі про бюджет на певний рік. Неправильне визначення відповідачем суддівської винагороди у довідці від 25 лютого 2025 року №04-53/9 порушує право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в належному розмірі, з огляду на що позивач просила задовольнити позов.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її судовий розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) з огляду на те, що ця справа не належить до тієї категорії справ, які в розумінні пунктів 1 - 6 частини четвертої статті 12, частини четвертої статті 257 КАС України повинні бути розглянуті судом виключно за правилами загального позовного провадження.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову (а.с.37-42). В обґрунтування цієї позиції вказав, що у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 у відставку на виконання вимог пункту 2 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 (зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за №200/14891; у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09 лютого 2023 року №7-2; далі Порядок №3-1), 25 лютого 2025 року видано довідку №04-53/9 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за формою, передбаченою додатком 2 до Порядку №3-1. Довідка видана на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену суддівську винагороду з урахуванням чинного штатного розпису Рівненського окружного адміністративного суду на 2025 рік. Перебуваючи на посаді судді, ОСОБА_1 не оскаржувала розмір своєї суддівської винагороди, визначений з урахуванням посадового окладу судді (який/яка здійснює правосуддя), передбаченого штатним розписом на 2025 рік (введений в дію з 01 січня 2025 року). У поточному календарному періоді нарахування та виплата суддівської винагороди як судді ОСОБА_1 (до 25 лютого 2025 року), так і іншим суддям (які здійснюють правосуддя) проводиться виходячи з посадового окладу 69366,00 грн, тобто з розрахунку 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який застосовується з 01 січня 2025 року для визначення базового розміру посадового окладу судді (2102,00 грн), з урахуванням регіонального коефіцієнта 1,1.

Відповідач вважає, що видаючи ОСОБА_1 довідку 25 лютого 2025 року №04-53/9, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так частина третя статті 135 Закону №1402-VIII встановлює лише кількість прожиткових мінімумів для обчислення базового розміру посадового окладу судді місцевого суду (30), а статтею 7 Закону №4059-IX запроваджено спеціальну розрахункову величину для визначення базового розміру посадового окладу судді у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, розмір якої з 01 січня 2025 року становить 2102,00 грн (аналогічна розрахункова величина установлювалась законами України про Державний бюджет України на 2021-2024 роки). Ці положення статті 7 Закону №4059-IX неконституційними не визнавалися. Крім того, обчислення суддівської винагороди (посадового окладу) ОСОБА_1 у виданій їй довідці не з розрахунку, встановленого статтею 7 Закону №4059-IX прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, що з 01 січня 2025 року становить 2102,00 грн, могло б призвести до порушення вимог чинного бюджетного законодавства, а також суперечило б затвердженому у встановленому порядку штатному розпису Рівненського окружного адміністративного суду на 2025 рік та іншим документам про нараховану і виплачену суддівську винагороду позивача як судді місцевого адміністративного суду.

Інші заяви по суті справи сторони не подавали.

Від сторін також не надходили клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням (викликом).

Перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи письмовими доказами, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 (до шлюбу - Ткачук) Указом Президента України від 13 травня 2009 року №320/2009 «Про призначення суддів» призначена на посаду судді Рівненського окружного адміністративного суду строком на п`ять років (а.с.13-16).

Наказом Рівненського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2009 року №52-к «Про переведення ОСОБА_2 » позивач переведена на посаду судді Рівненського окружного адміністративного суду строком на п`ять років з 04 серпня 2009 року, з посадовим окладом згідно зі штатним розписом (а.с.17).

Указом Президента України від 03 квітня 2017 року №95/2017 «Про призначення суддів» ОСОБА_1 призначено на посаду судді Рівненського окружного адміністративного

суду безстроково (а.с.18-20).

Наказом Рівненського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року №22-к «Про призначення судді ОСОБА_1 на посаду судді безстроково» позивач є суддею цього суду безстроково (а.с.114).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 25 лютого 2025 року №316/0/15-25 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Рівненського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку (а.с.21-25).

Наказом Рівненського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 №50-к «Про відрахування зі штату судді ОСОБА_1 » відраховано суддю ОСОБА_1 зі штату суду (а.с.27).

Рівненським окружним адміністративним судом видано довідку від 25 лютого 2025 року №04-53/9 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням таких складових: посадовий оклад 69366,00 (30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, помножених на регіональний коефіцієнт 1,1); щомісячна доплата за вислугу років 34683,00 грн (50 відсотків посадового окладу), а всього 104049,00 грн (а.с.28).

З 26 лютого 2025 року ОСОБА_1 призначено довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди, розмір якої визначено згідно з довідкою від 25 лютого 2025 року №04-53/9 (а.с.31).

Спірним є питання застосування розміру розрахункової величини для обрахунку посадового окладу у виданій довідці.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однією з гарантій належного здійснення правосуддя є створення необхідних умов для діяльності суддів, їх правового, соціального захисту та побутового забезпечення.

Статтею 130 Конституції України передбачено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Аналогічні положення закріплені частиною першою статті 135 Закону №1402-VIII, згідно з якою суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

За приписами частини другої статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Пунктом 1 частини третьої статті 135 Закону №1402-VIII встановлено базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

До базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб (пункт 1 частини четвертої статті 135 Закону №1402-VIII).

Частинами п`ятою-восьмою статті 135 Закону №1402-VIII установлено умови виплати та розмір щомісячних доплат суддям, розмір яких встановлюється у процентному відношенні до посадового окладу.

Відповідно до частини першої статті 142 Закону №1402-VIІІ судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно з частиною третьою статті 142 Закону №1402-VIІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Абзацом першим пункту 2 розділу І Порядку №3-1 передбачено, що заява про призначення/ перерахунок щомісячного довічного грошового утримання (додаток 1) подається до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання) суддею особисто або через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

При цьому до заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання додається, зокрема, довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) (далі - довідка про суддівську винагороду) / довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України (додаток 3) (далі - довідка про винагороду судді Конституційного Суду України), видана судом, з якого суддя вийшов у відставку, або Конституційним Судом України (далі - відповідний суд), з урахуванням суддівської винагороди (винагороди судді) судді, який працює на відповідній посаді (пункту 2 розділу ІІ Порядку №3-1).

Довідка від 25 лютого 2025 року №04/53/9 видана Рівненським окружним адміністративним судом саме для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці.

Суд зазначає, що базою для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є розмір суддівської винагороди.

Згідно зі штатним розписом Рівненського окружного адміністративного суду на 2025 рік, затвердженим начальником Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області 13 січня 2025 року (введений в дію з 01 січня 2025 року), посадовий оклад судді (який здійснює правосуддя) становить 69366,00 грн (а.с.46).

Такий розмір посадового окладу ОСОБА_1 отримувала як суддя з 01 січня 2025 року (до дня звільнення у відставку). У довідці від 25 лютого 2025 року №04-53/9 вказано, що вона видана на підставі особових рахунків, платіжних відомостей або інших документів про нараховану суддівську винагороду, тобто зазначено розмір фактично отриманого позивачем посадового окладу (30 х 2102,00 грн х 1,1).

За змістом наведених вище норм Конституцією України та Законом №1402-VIII закріплюються правові положення щодо способу визначення розміру суддівської винагороди, а саме встановлення розміру винагороди законом про судоустрій. Разом із цим розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, напряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України від 15 липня 1999 року №966-XIV «Про прожитковий мінімум» (далі - Закон №966-XIV), прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Також у цій статті Закону вказано, що прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Статтею 4 Закону №966-XIV передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Законом №966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді». При цьому судді Законом №966-XIV не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Абзацом четвертим статті 7 Закону №4059-IX прожитковий мінімум для працездатних осіб було встановлено з 01 січня 2025 року у розмірі 3028 гривні, тоді як згідно з абзацом п`ятим цієї статті прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - у розмірі 2102 гривні.

Отже, окремими приписами Закону №4059-IX з 01 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн саме для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді; ця норма є чинною, Конституційним Судом України не визнавалася неконституційною.

У цьому аспекті Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2025 року у справі №240/9028/24 у подібних відносинах зазначила, що приписи абзацу п`ятого статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та абзацу п`ятого статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (також визначають прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн для визначення базового розміру посадового окладу судді) є чинними, не визнавалися Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а тому застосовуючи їх для визначення посадового окладу позивачки, відповідач діяв на законних підставах.

Водночас викладений у цій справі висновок Великої Палати Верховного Суду відрізняється від висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених у постановах від 13 липня 2023 року у справі №280/1233/22, від 21 березня 2024 року у справі №620/4971/23 та ін. Спори у цих справах стосувалися застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів починаючи із 2021 року.

У наведених справах Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходив з того, що розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, напряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі №966-XIV, і в цьому ж Законі закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, відносно яких визначається прожитковий мінімум. Ураховуючи те, що Законом №966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді» і за приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про відсутність законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди.

За позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в цій категорії спорів закон про Державний бюджет України на відповідний рік не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми. Для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Натомість Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2025 року у справі №240/9028/24, не погоджуючись з наведеними висновками, вказала, що безсумнівно, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі №966-XIV. Цим Законом закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. І приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Водночас законодавець, починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік, не встановлював прожитковий мінімум стосовно суддів як соціальної демографічної групи. Окремими приписами цих законів встановлювався на 1 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні. Отже, цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина - встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

З огляду на викладене та з метою встановлення чіткого критерію вирішення судами спорів щодо застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів, починаючи із 2021 року, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 липня 2023 року у справі №280/1233/22 та 21 березня 2024 року у справі №620/4971/23, і зазначила про те, що починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону №1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Також відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, враховуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 24 квітня 2025 року у справі №240/9028/24, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відсутні підстави вважати протиправними дії Рівненського окружного адміністративного суду щодо видачі судді у відставці ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 25 лютого 2025 року №04-53/9, виходячи з розміру базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн, а тому в задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог необхідно відмовити.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати позивачу відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Рівненського окружного адміністративного суду (33028, Рівненська область, місто Рівне, вулиця 16 Липня, будинок 87, ідентифікаційний код юридичної особи 34847329) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк