Справа № 754/5040/25
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/273/25
Справа №754/5040/25
РІШЕННЯ

Іменем України

30 червня 2025 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (в особі свого представника - адвоката Куліша Б.М.) звернувся до Деснянського районного суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.03.2025 року, дізнався, що відносно нього була винесена постанова № 813 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КупАП. Дана постанова була винесена ІНФОРМАЦІЯ_1 . У відповідності до Постанови, Позивач 28.11.2024 року о 09.00 год не прибув за викликом ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк, зазначений у повістці (МОУ) від 18.11.2024 року, яку не забрав з поштового відділення, чим порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», абз. 2 ч. 1 та абз. 8 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Правил військового обліку призовників. Військовозобов`язаних і резервістів, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В постанові також зазначено, що Позивач свою провину у скоєнному правопорушенні не визнав, на розгляд справи про адміністративне правопорушення 12.03.0225 року о 10.00 год. не з`явився, про день, час та місце повідомлений належним чином. Даною постановою на Позивача був накладений штраф у розмірі 25500 грн. (двадцять п`ять тисяч п`ятсот гривень) 00 коп. Повідомляє суд, що фізично не міг з`явитися за повісткою, оскільки фактично проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з селищної ради від 26.03.2025 року № 128. Крім того, Позивач є інвалідом 3 гр. загальне захворювання, у відповідності до довідки до акту огляду МСЕК від 27.02.2019 року. Також позивач знаходиться під наглядом психіатра з 2001 року із діагнозом - епілепсія симптоматична. Протягом 2024 та 2025 років лікаря психіатра відвідував щомісячно. Позивач знятий з військового обліку з 04.08.2015 року. Враховуючи викладені обставини, вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є незаконною. Позивач не визнає себе винним у скоєнні адміністративного правопорушення, оскільки не фізично не міг отримати повістку, крім того має 3 гр. інвалідності та страждає на психічні захворювання. Крім того, у Постанові незрозуміло яка дата винесення, оскільки на першій сторінці дата постанови значиться 13.03.2025 року № 813, а на другій сторінці копія постанови від 12.03.2025 року № 813 про притягнення до адміністративної відповідальності. Тобто незрозуміло, яким же числом було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2025 справу передано судді Панченко О.М.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 08.04.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 15.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було роз`яснено зміст частини 5 статті 262 КАС України, відповідно до якої суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому в силу ч. 6 ст. 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Окрім того, клопотань від будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Щодо поновлення строків.

Позивач дізнався про оскаржувану постанову тільки 24.03.2025 року, оскільки фактично проживає за іншою адресою, саме тому був позбавлений можливості вчасно подати позовну заяву до суду.

Згідно ст. 121 КАС України: 1. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 2. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. 3. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні. 4. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. 5. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. 6. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе поновити пропущений процесуальний строк для можливості оскаржити неправомірність постанови № 813 від 13.03.2025 винесеної ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів справи вбачається, що постановою №813 від 13.03.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 , 28.11.2024 року о 09 год. 00 хв. не прибув за викликом ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк, зазначений у повістці (МОУ) від 18.11.2024, яку не забрав з поштового відділення (адресат відсутній за вказаною адресою), чим порушив вимоги абз.3 ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», абз.2 ч.1 та абз. 8 ч.8 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, чим вчинив правопорушення передбачене, ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно наданої довідки - Позивач ОСОБА_1 проживає без реєстрації з мамою за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 від 19.03.2019 року ОСОБА_1 має третю групу інвалідності.

Згідно довідки виданої КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 25.03.2025 року№061/32-805, зазначено що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться під наглядом психіатра КП «МЗНПД» з 2001 року із діагнозом - Епілепсія симптоматична. Протягом 2024 та 2025 років лікаря психіатра відвідував щомісячно.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до ст.245КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст.77КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Відповідно до ч. 4ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідачем не надано відзиву на позовну заяву та не надано доказів на спростування позиції позивача. Не надано також матеріалів, які стали підставою для прийняття оскаржуваної постанови. Враховуючи положення ч. 4ст. 159 КАС України суд розцінює неподання відзиву відповідачем як визнання позову.

Як вбачається зі змісту самої постанови, у ній зазначено дві дати винесення, оскільки на першій сторінці дата постанови значиться 13.03.2025 року № 813, а на другій сторінці копія постанови від 12.03.2025 року № 813 про притягнення до адміністративної відповідальності. Тобто незрозуміло, постановою від якої дати було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень процесуального законодавства покладено на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень. Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності.

Враховуючи викладене, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 3ст.286КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, постанова по справі про адміністративне правопорушення від 13.03.2025 року №815 підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 5-9, 20, 77,229, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строки для пред`явлення позову до суду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,, - задовольнити.

Скасувати постанову № 813 від 13.03.2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 30.06.2025 року.

Суддя: О.М. Панченко