Справа № 420/4892/25
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4892/25
30 червня 2025 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Пекного А.С.,
секретаря Павлишина І.М.,
за участю представників:
позивача Кривомаз Ю.В.,
відповідача Дишко Ю.В.,
третьої особи Черкес В.О.,
розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження заяву представника позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом приватного товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНЕСКО Б.В.» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «ІЗТ», підприємство з іноземними інвестиціями «ВАЙТЕРРА Україна» про визнання протиправними та скасування рішень, стягнення надміру сплаченого податку на доходи,
Приватне товариство з обмеженою відповідальністю «РЕНЕСКО Б.В.» (PRIVATE LIMITED LIABILITY COMPANY «RENAISCO B.V.», також далі позивач, ПрТОВ «РЕНЕСКО Б.В.»), в інтересах якого діє адвокат Кривомаз Юлія Володимирівна, звернулося до суду з позовом до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі відповідач, ПМУ ДПС по роботі з ВПП), Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві (далі відповідач 2, ГУДКУ в м. Києві), Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (далі відповідач 3, ГУДКУ в Одеській області), треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «ІЗТ» (далі третя особа 1, ТОВ «ІЗТ»), підприємство з іноземними інвестиціями «ВАЙТЕРРА Україна» (далі третя особа 2, ПІІ «ВАЙТЕРРА Україна»), в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі великими платниками податків:
№ 2386/6/34-00-04-02-02 від 15.10.2024 про відмову у поверненні суми надміру сплаченого податку з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України у загальному розмірі 9 734 597,63 грн;
№ 2394/6/34-00-04-01-01 від 16.10.2024 про відмову у поверненні суми надміру сплаченого податку з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 5 178 674,12 грн;
№ 2395/6/34-00-04-01-01 від 16.10.2024 про відмову у поверненні суми надміру сплаченого податку з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 5 044 876,71 грн;
№ 2396/6/34-00-04-01-01 від 16.10.2024 про відмову у поверненні суми надміру сплаченого податку з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 5 340 047,06 грн;
№ 2397/6/34-00-04-01-01 від 16.10.2024 про відмову у поверненні суми надміру сплаченого податку з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 5 143 506,35 грн;
№ 2398/6/34-00-04-01-01 від 16.10.2024 про відмову у поверненні суми надміру сплаченого податку з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 5 145 895,06 грн;
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2025 позов задоволено частково.

Визнано протиправними відмови Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків у поверненні приватному товариству з обмеженою відповідальністю «РЕНЕСКО Б.В.» сум надміру сплаченого податку з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України, які оформлені листами №2386/6/34-00-04-02-02 від 15.10.2024, №2394/6/34-00-04-01-01 від 16.10.2024, №2395/6/34-00-04-01-01 від 16.10.2024, №2396/6/34-00-04-01-01 від 16.10.2024, №2397/6/34-00-04-01-01 від 16.10.2024, №2398/6/34-00-04-01-01 від 16.10.2024.

Зобов`язано Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків з урахуванням висновків суду у цій справі та у відповідності до статті 103 Податкового кодексу України прийняти за заявою приватного товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНЕСКО Б.В.» від 13.09.2024 рішення про повернення шляхом перерахування на банківський рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗТ» суми надміру сплаченого податку на доходи нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 2 428 992,01 грн і надіслати висновок про повернення відповідної суми надміру сплаченого податку до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

Зобов`язано Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків з урахуванням висновків суду у цій справі та у відповідності до статті 103 Податкового кодексу України прийняти за заявою приватного товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНЕСКО Б.В.» від 13.09.2024 рішення про повернення шляхом перерахування на банківський рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗТ» суми надміру сплаченого податку на доходи нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 2 407 524,01 грн і надіслати висновок про повернення відповідної суми надміру сплаченого податку до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

Зобов`язано Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків з урахуванням висновків суду у цій справі та у відповідності до статті 103 Податкового кодексу України прийняти за заявою приватного товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНЕСКО Б.В.» від 23.09.2024 рішення про повернення шляхом перерахування на банківський рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗТ» суми надміру сплаченого податку на доходи нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 2 426 285,61 грн і надіслати висновок про повернення відповідної суми надміру сплаченого податку до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

Зобов`язано Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків з урахуванням висновків суду у цій справі та у відповідності до статті 103 Податкового кодексу України прийняти за заявою приватного товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНЕСКО Б.В.» від 23.09.2024 рішення про повернення шляхом перерахування на банківський рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗТ» суми надміру сплаченого податку на доходи нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 2 471 796,00 грн і надіслати висновок про повернення відповідної суми надміру сплаченого податку до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

Зобов`язано Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків з урахуванням висновків суду у цій справі та у відповідності до статті 103 Податкового кодексу України прийняти за заявою приватного товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНЕСКО Б.В.» від 20.09.2024 рішення про повернення шляхом перерахування на банківський рахунок Підприємства з іноземними інвестиціями «ВАЙТЕРРА Україна» суми надміру сплаченого податку на доходи нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 5 145 895,06 грн і надіслати висновок про повернення відповідної суми надміру сплаченого податку до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві.

Зобов`язано Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків з урахуванням висновків суду у цій справі та у відповідності до статті 103 Податкового кодексу України прийняти за заявою приватного товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНЕСКО Б.В.» від 20.09.2024 рішення про повернення шляхом перерахування на банківський рахунок Підприємства з іноземними інвестиціями «ВАЙТЕРРА Україна» суми надміру сплаченого податку на доходи нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 5 143 506,35 грн і надіслати висновок про повернення відповідної суми надміру сплаченого податку до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві.

Зобов`язано Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків з урахуванням висновків суду у цій справі та у відповідності до статті 103 Податкового кодексу України прийняти за заявою приватного товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНЕСКО Б.В.» від 23.09.2024 рішення про повернення шляхом перерахування на банківський рахунок Підприємства з іноземними інвестиціями «ВАЙТЕРРА Україна» суми надміру сплаченого податку на доходи нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 5 044 876,71 грн і надіслати висновок про повернення відповідної суми надміру сплаченого податку до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві.

Зобов`язано Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків з урахуванням висновків суду у цій справі та у відповідності до статті 103 Податкового кодексу України прийняти за заявою приватного товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНЕСКО Б.В.» від 23.09.2024 рішення про повернення шляхом перерахування на банківський рахунок Підприємства з іноземними інвестиціями «ВАЙТЕРРА Україна» суми надміру сплаченого податку на доходи нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 5 178 674,12 грн і надіслати висновок про повернення відповідної суми надміру сплаченого податку до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві.

Зобов`язано Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків з урахуванням висновків суду у цій справі та у відповідності до статті 103 Податкового кодексу України прийняти за заявою приватного товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНЕСКО Б.В.» від 23.09.2024 рішення про повернення шляхом перерахування на банківський рахунок Підприємства з іноземними інвестиціями «ВАЙТЕРРА Україна» суми надміру сплаченого податку на доходи нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 5 340 047,06 грн і надіслати висновок про повернення відповідної суми надміру сплаченого податку до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь приватного товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНЕСКО Б.В.» судові витрати із сплати судового збору в розмірі 18 168,00 гривень.

Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 11:00 год 30 червня 2025 року.

До завершення судових дебатів представником позивача зроблено заяву про неможливість подання доказів на підтвердження судових витрат на правову допомогу до ухвалення рішення та про те, що такі докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

17.06.2025 представником позивача подані заява про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 175 950,00 грн та докази на підтвердження цих витрат.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначила, що фактично спір виник у зв`язку із протиправною бездіяльністю відповідача - ПМУ ДПС по роботі з ВПП, а також у зв`язку із винесенням ним незаконних відповідей про відмову у поверненні суми переплати, оформлених листами. Вирішивши спір, суд змінив спосіб виконання рішення із стягнення переплати на користь позивача на зобов`язання відповідача прийняти рішення про повернення такої переплати позивачу та передати відповідні висновки до органів казначейства, а отже суд прийняв рішення на користь позивача в цілому. Відповідно, розподілу у даній справі підлягає вся сума заявлених до розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, яка становить 175 950,00 грн.

Щодо обґрунтованості розміру заявлених до відшкодування витрат представник позивача зазначила, що на позивача законодавством не покладено обов`язку доведення ринкової вартості витрат. Однак для уникнення непорозумінь, позивач зазначає, що ставка адвоката Кривомаз Ю.В. відповідає звичайному рівню оплати на українському ринку кваліфікованих юридичних послуг. Зокрема, згідно з проведеним провідним українським виданням «Юридична практика» дослідженням «Лідери ринку. Рейтинг юридичних компаній-2023», діапазон погодинних ставок в провідних юридичних фірмах України складає 10 358 21 131 грн для партнерів (керівників практики), 6 215 15 745 грн для радників, та 4 557 11 601 грн для старших юристів. Тобто, ставка адвоката Кривомаз Ю.В., яка надавала професійну правничу допомогу, відповідає та навіть є нижчою за середню ставку для радників серед провідних юридичних фірм на ринку України.

Крім того, розмір витрат на правничу допомогу обумовлений також і якістю послуг, які надаються адвокатами Адвокатського об`єднання «КМП» (далі - АО «КМП»), що входить до складу Всесвітньої мережі юридичних фірм WTS Global, є членом Європейської Бізнес Асоціації, Американської Торгівельної Палати в Україні та Бізнес Ради США-Україна (USUBC), а результати її діяльності щорічно відзначаються як на національному, так і на міжнародному рівнях (рейтингові дослідження The Legal 500 EMEA 2025, World Tax 2024, Ukrainian Law Firms 2023-2024. А Handbook for Foreign Clients, World Tax 2023, World Transfer Pricing 2023, Best Lawyers 2022, Chambers Europe 2022 тощо).

Щодо співмірності витрат представник позивача зазначила, що ця справа є досить складною, оскільки потребувала ґрунтовного аналізу застосовного законодавства (як національного, так і міжнародних договорів України), правового аналізу та пошуку судової практики, розробку правової позиції, в тому числі на спростування позиції відповідачів з урахуванням також того, що ПМУ ДПС по роботі з ВПП змінював свою позицію та під час розгляду додавав нові аргументи. У свою чергу, витрати, понесені позивачем на правничу допомогу - 175 950,00 грн, є значно нижчими за ціну позову - 35 587 596,93 грн. Тобто, сума витрат на правничу допомогу становить лише 0,5% від ціни позову, що є більш ніж співмірним. Також зазначає, що суди вже неодноразово підтверджували обґрунтовану вартість послуг АО «КМП».

На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до заяви додано

- Договір про надання правової допомоги №2-1/46-2024 від 06.01.2025, укладеного між Позивачем та АО «КМП» (далі Договір), у пункті 5.3 якого зазначені погодинні ставки адвокатів АО «КМП» від 4 260 грн до 7 100 грн, індивідуальна погодинна ставка адвоката Кривомаз Ю.В. відповідно до актів про надання послуг становила 5 100 грн;

- акт про надання послуг від 28.02.2025 та рахунок-фактура від 28.02.2025 №18 на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги у розмірі 49 470,00 грн;

- акт про надання послуг від 31.03.2025 та рахунок-фактура від 31.03.2025 №29 на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги у розмірі 49 470,00 грн;

- акта про надання послуг від 30.04.2025 та рахунок-фактура від 30.04.2025 №34 на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги у розмірі 58 140,00 грн;

- акт про надання послуг від 10.06.2025 та рахунок-фактура від 10.06.2025 №51 на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги у розмірі 18 870,00 грн;

- Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, посвідчення адвоката Кривомаз Ю.В., Витяг з Єдиного реєстру адвокатів України;

- інформація про визнання та репутацію КМ Партнери / АО «КМП»;

- перелік судових справ та суми призначених судами витрат на правову допомогу до відшкодування.

Представник позивача при цьому зазначає, що хоча вартість зазначених послуг ще не оплачена позивачем, однак відповідно до частини 3 статті 134 КАС України такі витрати все одно підлягають розподілу між сторонами, і відповідна позиція підтверджена висновком Верховного Суду у постановах від 18 серпня 2021 року у справі №640/11204/19, від 02 грудня 2021 року у справі №420/2381/21, а також викладена у Рішенні ЄСПЛ «Бєлоусов проти України» (Заява №4494/07).

У підсумку уважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки всі заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу у розмірі 175 950,00 грн відповідають вимогам, встановленим частиною 5 статті 134 КАС України, тобто є співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом Кривомаз Ю.В. роботами в рамках даної справи, із часом, витраченим адвокатами на супровід даної справи у суді першої інстанції, ціною позову та значенням справи для позивача.

ПМУ ДПС по роботі з ВПП 25.06.2025 подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заперечень відповідач посилається на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На переконання відповідача, зазначені позивачем витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 175 950,00 грн є завищеним та документально не підтвердженими, оскільки доказів на підтвердження проведеної оплати (платіжних інструкцій, банківських виписок) не надано й при цьому справа не є значної складності, не містить великого об`єму документів, не потребувала проведення експертизи, у ній не залучались свідки, що підтверджує невелику кількість витраченого часу та зусиль для забезпечення представництва інтересів позивача. Також позивачем не наведено доводів щодо виняткового значення справи для позивача або публічного інтересу.

У підсумку просить відмовити позивачу у задоволенні заяви про стягнення правничої допомоги.

Позивачем 27.06.2025 подано пояснення на заперечення відповідача, до яких долучено виписку з особового рахунку Адвокатського об`єднання «КМП» за 24.06.2025, за змістом якої у зазначений день на рахунок Адвокатського об`єднання від позивача надійшли кошти в сумі 18870,00 грн, 49470,00 грн, 49470,00 грн та 58140,00 грн з призначеннями платежу «Послуги з надання проф. прав.допомоги, що стос. інвест. діяльн. Доверителя, а саме супровід суд.справи№ 420/4892/25 зг.дог.над. прав. допомоги №2-1/46-2024 від 06.01.2025 … рах-факт. №51 від 10.06.2025, … рах-факт. № 18 від 28.02.2025, … рах-факт. №34 від 30.04.2025, … рах-факт. № 29 від 31.03.2025 ».

У поясненнях позивач фактично доводить, що заперечення відповідача не можуть розглядатись як такі, що обґрунтовують неспівмірність витрат на правову допомогу, позаяк не підтверджені доказами.

У судовому засіданні представники позивача та відповідача підтримали доводи, викладені у їх письмових заявах.

Представник третьої особи поклався у вирішенні питання про розподіл судових витрат на розсуд суду.

Представники відповідача 2 та відповідача 3, а також третьої особи 2 в судове засідання не з`явились, будучі належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини третьої статті 252 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В судовому засіданні 30.06.2025 проголошено вступну і резолютивну частини додаткового рішення.

При вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення суд виходить з такого.

Згідно із статтею 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Щодо судових витрат на оплату професійної правничої допомоги суд висловлює таку позицію.

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України установлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із частинами першою, третьою, сьомою та дев`ятою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У цьому ж аспекті суд звертає увагу і на положення пункту 4 частини першої статті 1, статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відповідно до яких договір про надання правничої допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених стороною на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

При цьому, незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду щодо вирішення питань про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічних висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла також у додатковій постанові від 15 червня 2022 року у справі №910/12876/19 та у додатковій постанові від 18 січня 2024 року у справі № 9901/459/21.

Наведений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі №815/1479/18, від 15 липня 2020 року у справі №640/10548/19, від 18 травня 2022 року у справі №640/4035/20, від 16 червня 2022 року у справі №380/4759/21 та інших.

Також, у постанові від 13 травня 2021 року у справі № 200/9888/19-а Верховний Суд сформував висновок щодо застосування статей 134, 139 КАС України та ролі суду під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу. Так, Суд зазначив, що «відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до КАС України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої зі сторін.

Відтак, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат, керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України».

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі №640/15803/19, від 28 жовтня 2021 року у справі №160/15983/20, від 27 квітня 2023 року у справі № 280/4115/20.

Ця ж позиція була викладена у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 листопада 2019 року у справі №902/347/18, від 22 листопада 2019 року у справі №910/906/18, від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, де зазначено, що оскільки зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, відповідно до норм процесуального кодексу можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони з підстав недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Такі самі висновки викладені і у постанові Верховного Суду від 26 червня 2025 року у справі №140/3868/24, відповідно до яких за відсутності належного обґрунтованого клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції, вирішуючи питання розподілу судових витрат, не може оцінювати відповідність їх розміру критеріям, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

При розгляді заяви судом встановлено, що між ПрТОВ «РЕНЕСКО Б.В.» (Довіритель) та АО «КМП» (Об`єднання) укладено Договір про надання правової допомоги №2-1/46-2024.

Згідно із підпунктами 1.1.1, 1.1.2, 1.1.9 пункту 1.1 Договору, за цим договором Об`єднання зобов`язується за запитом Довірителя та/або його посадових (службових) осіб надавати йому послуги з правової (правничої) допомоги. Під правовою (правничою) допомогою у цьому Договорі розуміється наступне:

надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб;

складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

забезпечення участі адвокатів-учасників Об`єднання у представництві інтересів Довірителя та / або його посадових (службових) осіб в усіх та будь-яких органах державної влади України, в тому числі, але не виключно, в усіх та будь-яких органах Державної податкової служби України, в усіх та будь-яких органах Державної митної служби України, в усіх та будь-яких органах Служби безпеки України, в усіх та будь-яких органах Державного бюро розслідувань, в усіх та будь-яких органах Бюро економічної безпеки України, в усіх та будь-яких органах прокуратури, в усіх та будь-яких органах Національної поліції України, а також в усіх та будь-яких органах судової влади (судах будь-якої інстанції), в усіх та будь-яких органах Державної казначейської служби України, а також в усіх та будь-яких інших органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях у справах за участю Довірителя та / або Його посадових (службових) осіб, та інших справах, що стосуються чи можуть стосуватися його інтересів, в тому числі але не виключно, стосовно справ про адміністративне правопорушення, в тому числі але не виключно, стосовно будь-яких судових справ за позовами (в тому числі, але адміністративними не виключно, позовами) Довірителя до органів Державної податкової служби України всіх рівнів, до органів Державної митної служби України всіх рівнів, до органів Державної казначейської служби України всіх рівнів, про, в тому числі, але не виключно, визнання протиправними дій чи бездіяльності цих органів, про зобов`язання цих органів вчинити певні дії та/або утриматися від вчинення певних дій, про скасування податкового боргу, про визнання недійсними, про визнання протиправними та/або скасування наказів, рішень, в тому числі, але не виключно, податкових повідомлень-рішень та/або податкових вимог, та/або рішень про опис майна у податкову заставу, а також рішень, що прийняті органами Державної податкової служби України всіх рівнів, органів Державної митної служби України всіх рівнів, за наслідками розгляду скарг Довірителя.

Відповідно до підпункту 1.3.11 пункту 1.3 Договору, від імені Об`єднання зобов`язання за цим Договором мають право виконувати, діючи кожний з них окремо або усі або декілька з них разом, адвокати учасники Об`єднання, серед яких Кривомаз Юлія Володимирівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ХС № 000301 від 23.02.2021, видане Радою адвокатів Херсонської області.

Згідно із пунктом 5.1 Договору, Довіритель оплачує послуги Об`єднання, оформлені відповідно до пункту 5.2 або, альтернативно, до пункту 5.5 цього Договору, за фактом їх надання, якщо Сторони не домовляться по окремим роботам про часткову або повну попередню оплату.

Відповідно до пункту 5.2 Договору, для оплати наданих послуг Об`єднання надає Довірителю рахунок-фактуру і Акт приймання-передачі послуг. До підготовки вищезазначених документів звичайно Об`єднання надсилає Довірителю детальну Специфікацію, як описано у пункті 5.6, в якій звичайно зазначається: власне надані послуги (опис послуг); адвокати-учасники Об`єднання та їх помічники, які надавали послуги; кількість відпрацьованих ними годин; вартість наданих послуг, розрахованих на основі індивідуальних погодинних ставок задіяних адвокатів-учасників Об`єднання та їх помічників. Приймаючи до уваги тип завдання та діяльність, які виконувалися, а також наступні спеціальні домовленості щодо потрібного формату, формат специфікації може бути відповідно змінений.

Згідно із пунктом 5.3 Договору погодинні ставки адвокатів АО «КМП» становлять від 4 260 грн до 7 100 грн.

Пунктами 5.7 та 5.8 Договору визначено, що якщо від Довірителя протягом 10 (десяти) робочих днів після одержання Акта приймання-передачі послуг та Рахунка-фактури не надійшло Об`єднанню письмових заперечень стосовно вартості послуг, пред`явлених до оплати, послуги вважаються прийнятими, а їх вартість узгодженою і такою, що підлягає оплаті на підставі відповідного Рахунку-фактури Об`єднання впродовж 10 (десяти) робочих днів від дати одержання Рахунка-фактури. Сторони залишають за собою право з урахуванням конкретних обставин погоджувати інший порядок виконання й оплати послуг.

Згідно із пунктом 9.1 Договору, він набуває чинності з дати його підписання обома Сторонами, яка визначається відповідно до пункту 10.2 цього Договору та діє до 31 грудня 2025 року.

Пунктом 10.2 Договору установлено, що він укладається шляхом обміну примірниками тексту Договору із почерговим їх підписанням, відповідно, Довірителем у місті Роттердам, Нідерланди, та Об`єднанням у місті Київ, Україна. При цьому датою підписання Договору вважається дата підписання Договору тією із Сторін, яка підписала Договір останньою.

Як вбачається з Договору, його підписано Довірителем 06.01.2025, а від імені Об`єднання 15.01.2025 адвокатом Оксаною Ганущак. Отже, датою Договору (датою набрання ним чинності) є 15.01.2025.

Також до заяви долучені акти про надання послуг від 28.02.2025, від 31.03.2025, від 30.04.2025, від 10.06.2025 та рахунки-фактури на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги від 28.02.2025 №18 на суму 49 470,00 грн, від 31.03.2025 №29 у розмірі 49 470,00 грн, від 30.04.2025 №34 на суму 58 140,00 грн, від 10.06.2025 №51 на суму 18 870,00 грн.

За змістом акту про надання послуг від 28.02.2025 послугу надано адвокатом Кривомаз Ю.В., її ставка як учасника Об`єднання 5100,00 грн за годину, відпрацьований час 9,7 годин, загальна вартість послуги 49 470,00 грн, адвокатом виконано такі дії у справі, як підготовка позовної заяви на захист інтересів Довірителя, включаючи:

- вивчення та аналіз рішень Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про відмову у поверненні сум надміру сплачених податків з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України;

- розробку аргументації щодо права Довірителя на утримання та перерахунок до бюджету податку за ставкою 5% відповідно до правил п.п. а) ч.2 ст.10 Конвенції та пп.141.4.2. п.141.4 ст.141 ПКУ, та, як наслідок, утворення переплати з податку з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України у загальному розмірі 35 587 596,93 грн;

- обґрунтування дотримання алгоритму дії, передбаченого пунктами 103.11-103.12 статті 103 Податкового кодексу України, щодо повернення суми податку на доходи нерезидента із джерелом їх походження з України разом із підтвердними документами;

- розробку аргументації на спростування тверджень відповідача, викладених в оскаржуваних рішеннях, щодо ототожнення поняття «бенефіціарний (фактичний) отримувач (власник) доходу» та «кінцевий бенефіціарний власники для цілей застосування пониженої ставки податку за правилами Конвенції;

- обґрунтування вибору належного способу захисту порушених прав Довірителя, а саме: стягнення заборгованості бюджету переплати з податку з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України з Державного бюджету України;

- обґрунтування необхідності залучення до участі у справі на стороні Довірителя третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору та підготовка відповідного клопотання у складі позовної заяви.

Відповідно до акту про надання послуг від 31.03.2025 послугу надано адвокатом Кривомаз Ю.В., її ставка як учасника Об`єднання 5100,00 грн за годину, відпрацьований час 9,7 годин, загальна вартість послуги 49 470,00 грн, адвокатом виконано такі дії у справі, як:

- підготовка відповіді на відзив відповідача-2 (Головного управління Державної казначейської служби України в м. Клеві), тривалістю 3,1 години та вартістю 15 810,00 грн, включаючи аналіз відзиву відповідача-2, розробка аргументів на спростування позиції відповідача-2, в тому числі щодо необхідності залучення його у дану категорію справ як співвідповідача, викладення аргументів щодо належного способу захисту позивача саме стягнення суми податку з бюджету, в тому числі з посиланням на практику Верховного Суду;

- підготовка відповіді на відзив відповідача-3 (Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області), тривалістю 2,8 години та вартістю 14 280,00 грн, включаючи аналіз відзиву відповідача-3, розробка аргументів на спростування позиції відповідача-3, в тому числі щодо необхідності залучення його у дану категорію справ як співвідповідача, викладення аргументів щодо належного способу захисту позивача а саме стягнення суми податку з бюджету;

- участь у судовому засіданні 18.03.2025 тривалістю 0,2 години і вартістю 1020,00 грн;

- підготовка відповіді на відзив відповідача (Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків), тривалістю 3,6 години та вартістю 18 360,00 грн, включаючи аналіз відзиву відповідача, аналіз відзиву відповідача на предмет його відповідності вимогам статті 162 КАС України, розробка аргументів на спростування позиції відповідача, у тому числі розробка аргументів на спростування тверджень відповідача щодо необхідності подання третіми особами уточнюючих податкових декларації на зменшення ставки податку з доходів нерезидента з 15% до 5%, включаючи аналіз актуальної судової практики Верховного Суду в аналогічних спорах, розробка аргументації щодо неправомірного ототожнення відповідачем поняття «бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу» та «кінцевого бенефіціарного власника» для цілей визначення ставки податку, застосовної до дивідендів, то виплачувалися нерезиденту, розробка аргументів щодо обрання позивачем належного способу захисту, а саме стягнення суми податку з бюджету з посиланням на практику Верховного Суду.

Згідно з актом про надання послуг від 30.04.2025 послугу надано адвокатом Кривомаз Ю.В., її ставка як учасника Об`єднання 5100,00 грн за годину, відпрацьований час 11,4 годин, загальна вартість послуги 58 140,00 грн, адвокатом виконано такі дії у справі, як:

- підготовка до судового засідання, яке відбулось 01.04.2025, тривалістю 1 годину та вартістю 5100,00 грн;

- участь у судовому засіданні 01.04.2025 тривалістю 0,2 години і вартістю 1020,00 грн;

- підготовка пояснення щодо письмових заперечень, тривалістю 10,2 години та вартістю 58 140,00 грн, включаючи аналіз заперечень відповідача та розробку аргументації на спростування позиції відповідача, обґрунтування визнання позивача бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу, розробку аргументації на підтвердження незаконності і неправомірності спроб відповідача намагатися покласти на позивача обов`язок доведення, що він не є лише посередником по ланцюгу при отриманий доходу, пошук та аналіз практики Верховного Суду на підтвердження позиції позивача.

За змістом акту про надання послуг від 10.06.2025 послугу надано адвокатом Кривомаз Ю.В., її ставка як учасника Об`єднання 5100,00 грн за годину, відпрацьований час 3,7 годин, загальна вартість послуги 18 870,00 грн, адвокатом виконано такі дії у справі, як:

- підготовка до підготовчого засідання, яке відбулося 13.05.2025, тривалістю 0,5 години та вартістю 2550,00 грн, включаючи аналіз документів, долучених до матеріалів справи (для цілей визначення готовності з боку позивача до закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті);

- участь у підготовчому засіданні, яке відбулося 13.05.2025, тривалістю 0,2 години та вартістю 1020,00 грн;

- підготовка до судового засідання по суті, яке відбулося 03.06.2025, тривалістю 2 години та вартістю 10200,00 грн;

- участь у судовому засіданні по суті, яке відбулося 03.06.2025, тривалістю 1 годину та вартістю 5100,00 грн.

Позивачу адвокатським об`єднанням на підставі зазначених актів виставлені рахунки-фактури від 28.02.2025 №18 на суму 49 470,00 грн, від 31.03.2025 №29 у розмірі 49 470,00 грн, від 30.04.2025 №34 на суму 58 140,00 грн, від 10.06.2025 №51 на суму 18 870,00 грн, які узгоджені та підписані позивачем 11.06.2025 і станом на час прийняття цього рішення ще не оплачені.

Суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Доречно наголосити, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний висновок викладений і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.

У цьому аспекті суд звертає увагу на те, що з-поміж іншого позивач поніс витрати на оплату правничої допомоги, пов`язаної із залученням як відповідачів органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, у той час як у задоволенні позовних вимог до цих органів відмовлено у зв`язку з помилковістю обраного способу захисту та визначення суб`єктного складу учасників справи.

Тому суд уважає такими, що не були необхідними у цій справі, витрати на оплату правничої допомоги, пов`язаної із залученням як відповідачів органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, зокрема, щодо підготовки відповіді на відзив відповідача-2 (Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві), тривалістю 3,1 години та вартістю 15 810,00 грн, і підготовки відповіді на відзив відповідача-3 (Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області), тривалістю 2,8 години та вартістю 14 280,00 грн, наведення відповідних доводів і обґрунтувань у позовній заяві (яке суд у загальній кількості витраченого часу та його вартості оцінює в одну третину від зазначеного в акті, що становить 16 490,00 грн (49 470,00 / 3).

З врахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що витрати на правничу допомогу завищені на 50 580,00 грн за рахунок витрат, які не були невідворотно необхідними у цій справі.

Отже, документально підтверджено фактично понесені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 129 370,00 грн (175 950,00 (15 810,00 +14 280,00 + 16490,00).

Оцінюючи співмірність розміру зазначених витрат, суд виходить з такого.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач хоча і подав заяву про неспівмірність заявленого розміру витрат складності справи, однак у цьому аспекті обмежився покликанням виключно на неподання позивачем доказів на підтвердження фактичної оплати наданих адвокатських послуг, а також в обґрунтування того, що адвокатом не витрачено велику кількість часу та зусиль для забезпечення представництва інтересів позивача, зазначив абстрактні тезиси щодо незначної складності справи, відсутності великого об`єму документів, відсутності необхідності проведення експертиз та допиту свідків.

В частині відсутності фактичної оплати адвокатських послуг суд відхиляє доводи відповідача, оскільки враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21 січня 2021 року по справі № 280/2635/20, та позицію Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 21 січня 2020 року у справі № 904/1038/19, відповідно до яких витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

З цього приводу суд також виходить з позиції, викладеної у постанові від 20 жовтня 2021 року у справі № 757/29103/20-ц, де Верховний Суд вказав, що відмова у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів фактичної оплати вказаних послуг до моменту розподілу їх між сторонами у справі не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства та наведеними висновками Верховного Суду. Аналогічний підхід застосовує і ЄСПЛ. Так, у Рішенні по справі «Бєлоусов проти України» (Заява № 4494/07) ЄСПЛ дійшов висновку, що витрати, які мають бути сплачені за договором адвокату, необхідно розглядати як фактично понесені: « 115. Суд зазначає, що хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Як видно з матеріалів справи, п. Бущенко представляв заявника протягом провадження у Суді, отже, має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними» (див. вищезазначене рішення у справі «Савін проти України» (Savin V. Ukraine), n. 97)».

Отже, відсутність фактичної оплати адвокатських послуг на момент вирішення питання про розподіл судових витрат не є підставою для їх відмови у їх відшкодуванні за рахунок відповідача суб`єкта владних повноважень.

Щодо покликань відповідача на неспівмірність заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу, то в цьому аспекті спірного питання варто зауважити, що стала практика Верховного Суду констатує, що при вирішенні питання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд користується широким розсудом, тобто надає власну оцінку таким недетермінованим поняттям як складність справи, якість процесуальних документів, підготованих адвокатом тощо.

Поряд із цим, чинний КАС України відвів активну роль сторін справи, яка заявила клопотання про неспівмірність заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу, і саме ця особа повинна довести перед судом належними і допустимими доказами таку неспівмірність.

На противагу цьому, відповідач обмежився лише посиланням на те, що адвокатом не витрачено велику кількість часу та зусиль для забезпечення представництва інтересів позивача, оскільки, на думку відповідача ця справа є незначної складності, у ній відсутній великий об`єм документів, судом не призначалась експертиза та не викликались свідки.

Зазначені доводи, які і інші, не підтверджені жодними доказами або розрахунками.

Натомість суд погоджується з доводами позивача, що витрати, понесені ним на правничу допомогу, є значно нижчими за ціну позову, оскільки його предметом є вимоги щодо повернення суми переплати податку в еквівалентному національній грошовій одиниці розмірі 35 587 596,93 грн, а заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу складають 175 950,00 грн, тобто сума витрат становить лише приблизно 0,5% від зазначеної суми.

З урахуванням усього вищезазначеного, суд вважає, що з огляду на установлені документально підтверджені і фактично понесені позивачем витрати на правову допомогу, розмір таких витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 129 370,00 грн є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, об`єму та складності справи.

Таким чином, заява позивача про розподіл судових підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 134, 139, 143, 242-246, 250, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Заяву представника позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом приватного товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНЕСКО Б.В.» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «ІЗТ», підприємство з іноземними інвестиціями «ВАЙТЕРРА Україна» про визнання протиправними та скасування рішень, стягнення надміру сплаченого податку на доходи задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (65015, Одеська обл., місто Одеса, пр. Шевченка, будинок 15/1 ) на користь приватного товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНЕСКО Б.В.» (адреса Блаак 31, 3011, GA, Роттердам, Нідерланди (Blaak 31, 3011, GA, Rotterdam, the Netherlands) номер 24257792) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 129 370,00 (сто двадцять дев`ять тисяч триста сімдесят) гривень.

У стягненні решти судових витрат - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 30.06.2025.

Учасники справи:

позивач - Приватне товариство з обмеженою відповідальністю «РЕНЕСКО Б.В.» (PRIVATE LIMITED LIABILITY COMPANY «RENAISCO B.V.», адреса Блаак 31, 3011, GA, Роттердам, Нідерланди [Blaak 31, 3011, GA, Rotterdam, the Netherlands, номер 24257792).

відповідач - Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (65015, Одеська обл., місто Одеса, пр. Шевченка, будинок 15/1, ).

відповідач 2 - Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві (01601, Київська обл., місто Київ, вул. Терещенківська, будинок 11- А, ).

відповідач 3 - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (65023, Одеська область, місто Одеса, вулиця Садова, будинок 1- А, ).

третя особа 1 - товариство з обмеженою відповідальністю «ІЗТ» (68093, Україна, місто Чорноморськ, Одеська обл., село Малодолинське, вулиця Шмідта, будинок, 1, ).

третя особа 2 - підприємство з іноземними інвестиціями «ВАЙТЕРРА Україна» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ).

Суддя А.С. Пекний