Справа № 420/16406/25
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 червня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Грабової Т.П., позивача ОСОБА_1 , відповідачі не з`явилися, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Командира НОМЕР_1 батальйону НОМЕР_2 ОБрТрО (військова частина НОМЕР_3 ) майора ОСОБА_2 , Командира військової частини НОМЕР_4 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

26.05.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Командира НОМЕР_1 батальйону НОМЕР_2 ОБрТрО (військова частина НОМЕР_3 ) майора ОСОБА_2 , Командира військової частини НОМЕР_4 , в якому просить:

- Визнати протиправною дією командира НОМЕР_1 батальйону НОМЕР_2 ОБрТрО військової частини НОМЕР_3 майора ОСОБА_2 , яка виразилась у складанні та використанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів із внесеними до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а саме: у складанні підробного рапорту від імені ОСОБА_1 від 30.06.2024 року вх. N 1/4/3588 про прийняття на посаду.

- Визнати неправомірною дією командира військової частини НОМЕР_4 , яка виразилась у невиконанні обов`язку запобігати кримінальним та іншим порушенням, та повідомляти про них відповідного прокурора, а також начальника відповідного органу управління Служби правопорядку про виявлення факту підроблення посадовою (службовою) особою підроблення офіційного документа - рапорту ОСОБА_1 від 30.06.2024 року № 1/4/3588.

- Визнати неправомірною дією командира військовоі частини НОМЕР_4 , яка виразилась у неправомірній відмові в наданні інформації ОСОБА_1 на його запит від 07.05.2025 року про надання належно завіреної копії рапорту ОСОБА_1 від 30.06.2024 року № 1/4/3588.

- Визнати неправомірною дією командира військової частини НОМЕР_4 , яка виразилась у порушенні строку для надання відповіді на запит на інформацію від 07.05.2025 року ОСОБА_1

- Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_4 виконати свої обов`язки та повідомити відповідного прокурора, а також начальника відповідного органу управління Служби правопорядку про виявлення факту підроблення посадовою (службовою) особою підроблення офіційних документів, а саме: рапорт ОСОБА_1 від 30.06.2024 року, зареєстрований під № 1/4/3588.

- Зобов`язати командира військовоі частини НОМЕР_4 надати позивачу належно завірену копію рапорту від 30.06.2024 року № 1/4/3588 про прийняття на посаду, написаного начебто ОСОБА_1 .

Ухвалою від 02.06.2025 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

19.06.2025 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення доказів, в якій позивач просив:

- Витребувати у оператора електронних комунікацій ПрАТ "Киівстар", генеральний директор ОСОБА_3 , , АДРЕСА_1 , білінг щодо номеру абонента НОМЕР_5 , а саме: відомості щодо деталізаціі, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій із зазначенням адреси, часу маршруту пересування, часу перебування, тривалості вихідних з`єднань, адреси місця перебування в момент скоєння вхідних та вихідних з`єднань, вхідні/вихідні дзвінки та SMS-повідомлення, вихід в мережу інтернет зазначеного абонента у період з 00 годин 00 хвилин 25.06.2024 року по 03 години 00 хвилин 29.06.2024 року.

- Витребувати у украінській телекомунікаційній компаніі ТОВ "lifecell", генеральний директор Ісмет Язиджи, , 03113, місто Киів, вулиця Солом`янська 11-А, , , білінг щодо номеру абонента НОМЕР_6 , а саме: відомості щодо деталізаціі, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій із зазначенням адреси, часу маршруту пересування, часу перебування, тривалості вихідних з`єднань, адреси місця перебування в момент скоєння вхідних та вихідних з`єднань, вхідні/вихідні дзвінки та SMS-повідомлення, вихід в мережу інтернет зазначеного абонента НОМЕР_6 у період з 23 години 00 хвилин 25.06.024 року по 03 години 00 хвилин 13.11.2024 року.

Вимоги заяви позивач обґрунтовував тим, що 18.06.2025р. до кабінету електронного суду позивача ОСОБА_1 надійшли матеріали відзиву на позовну заяву представника Відповідача 2, командира військовоі частини НОМЕР_4 . У додатках до відзиву знаходився рапорт, про надання якого просив ОСОБА_1 у запиті від 20.05.2025р, та у наданні якого Відповідачем 2 було відмовлено, про що викладено у позовній заяві. Із позиціі Відповідач 2 вбачається, що у судовому засіданні ним буде відстоюватись законність вчиненого підлеглими кримінального порушення завдяки посадовим повноваженням та можливості складати офіційні документи з неправдивим змістом. Натомість у позивача відсутні владні повноваження, за наявності яких він би міг складати офіційні документи з відповідними його інтересам відомостями, що порушує вимоги КАСУ щодо рівності прав сторін та змагальності у судовому процесі, унеможливлює реалізацію захисту та поновлення порушених прав позивача.

З огляду на позицію представника Відповідача 2, позивач вбачає необхідність звернення до суду з метою забезпечення доказів, які потребуються для доказування та обгрунтування вимог позову. Крім того, з огляду на строк зберігання доказів, які необхідні, за кілька днів засіб доказування буде безповоротньо втрачений, оскільки встановлений у один рік, тобто збирання потрібних доказів стане неможливим.

Як зазначено у позовній заяві, без документів з печатками, ОСОБА_1 вибув із місця дислокаціі підрозділу 05.05.2024р. і більше туди не повертався, що суперечить документу, рапорту ОСОБА_1 від 30.06.2024р, відповідно змісту якого, ОСОБА_1 перебував у місці дислокаціі підрозділу та писав рапорт 30.06.2024р. про зарахування до штату.

ОСОБА_1 також має активовані номери операторів мобільного зв`язку. Також номери мобільного зв`язку мала особа, яка супроводжувала ОСОБА_1 з 28.06.2024р. на 29.06.2024р. із с.Старичі Львівської області до м.Одеса, де ОСОБА_1 був шпиталізований і ніяк писати рапорти у Херсонській області не мав можливості.

З огляду на викладене, позивач вважав, що що єдиним належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом є технічна фіксація переміщення мобільного пристрою позивача та особи, як його супроводжувала, за номером телефону.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.117 КАС України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, визначеному цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею.

Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

У судове засідання, призначене на 25.06.2025 року о 15.00 год., з`явився позивач.

Інші учасники справи до суду не з`явилися, про дату, час і місце розгляду заяви були повідомлені належним чином. За заявою представника відповідача 1 (командира військової частини НОМЕР_3 ) ухвалою від 25.06.2025 року вирішено питання участі вказаного представника у судовому засіданні 25.06.2025 року о 15.00 год. в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Проте через технічну неможливість участі в режимі відеоконференції представника відповідача 1, останній на відеоконфренцзв`язок не вийшов.

Відповідач 2 про причини неявки суд не сповістив.

Відповідно до приписів ч.3 ст.117 КАС України суд ухвалив про розгляд заяви про забезпечення доказів за відсутності відповідачів.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, суд дійшов висновків про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Згідно ч.2 ст.114 КАС України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до ст.115 КАС України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Згідно ч.5 ст.117 КАС України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Отже, згідно ч.1 ст.114 КАС України обов`язкової умовою вжиття судом заходів забезпечення доказів є наявність підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Позивач посилається у заяві на те, що строк зберігання відповідних доказів становить один рік, при цьому жодним чином не обґрунтовує таке твердження.

Відповідно до приписів п.7 ч.1 ст.39 Закону України «Про телекомунікації» оператори телекомунікацій зобов`язані: зберігати записи про надані телекомунікаційні послуги протягом строку позовної давності, визначеного законом, та надавати інформацію про надані телекомунікаційні послуги в порядку, встановленому законом.

Строк позовної давності визначений ст.257 Цивільного кодексу України, згідно якої загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Отже, на операторів телекомунікацій було покладено обов`язок зберігати відповідну інформацію протягом трьох років.

Закон України «Про телекомунікації» втратив чинність 01.01.2022 року на підставі Закону № 1089-IX від 16.12.2020 «Про електронні комунікації», який відповідно набрав чинності з 01.01.2022 року.

Частиною 1 ст.121 Закону № 1089-IX передбачено, що доступ до інформації про споживача, факти надання електронних комунікаційних послуг, у тому числі до даних, що обробляються з метою передачі такої інформації в електронних комунікаційних мережах, здійснюється виключно на підставі рішення прокурора, суду, слідчого судді у випадках та порядку, передбачених законом.

Отже, Законом № 1089-IX строків зберігання даних про надані телекомунікаційні послуги, включаючи дані про місцезнаходження абонентів, не встановлено.

Тому суд доходить висновку про відсутність підстав вважати, що строки зберігання інформації, про витребування якої просить позивач в порядку забезпечення доказів, становить менше трирічного строку позовної давності, зокрема, один рік, як про це стверджує позивач.

За викладених обставин, суд вважає, що відсутні підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, а тому в задоволенні заяви позивача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 114, 115, 117, 248, 256, 293 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 27.06.2025 року.

Суддя В.В. Андрухів