Справа № 480/11243/24
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 р. Справа № 480/11243/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.03.2025, головуючий суддя І інстанції: С.М. Глазько, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602 по справі №480/11243/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті пенсії за вислугою років з урахуванням 5%, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто в 58% відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугою років з 01.11.2024, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням 5%, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто в розмірі 58% відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23.03.2025 в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.03.2025 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України Сумській області не взято до уваги свідоцтво про хворобу №56 від 04.02 2005 року, видане військо -лікарською комісією УМВС України Сумської області відповідно до якого я непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, при призначенні пенсії мені на підставі ст. 12,13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та безпідставно відмовлено у перерахунку пенсії в розмірі 55 % відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення як особі, звільненій зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", оскільки я звільнений на підставі ч.І п.2 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу), підставою для звільнення є свідоцтво про хворобу №56 від 04 лютого 2005 року, форма вказаного свідоцтва затверджена Наказом МВС України від 06.02.2001 N 85, до якого не вносилися зміни, на мене поширюються норми Закон у України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тому моє право на пенсійне забезпечення не може бути порушено державою внаслідок невнесення змін до підзаконних нормативних актів.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів вислухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Сумській області, як отримувач пенсії за вислугу років (через хворобу) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пенсія позивачу за вислугу років призначена з 2005 у розмірі 53% грошового забезпечення за 21 років вислуги.

05.11.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку розміру пенсії у розмірі 58 % відповідних сум грошового забезпечення.

Листом від 11.12.2024 відповідач відмовив позивачу у проведенні такого перерахунку та повідомив, що пунктом "а" статті 13 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше, пенсії за вислугу років призначаються у розмірі: за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Зважаючи на зазначене, особам, звільнених з військової служби "у запас", пенсія за вислугу 20 років призначається у розмірі 50 %, а звільненим у "відставку" - 55%. Крім того, повідомлено, що за матеріалами пенсійної справи, позивач звільнений зі служби згідно з п. "б" ст. 64 (через хворобу) у "запас", а не у "відставку", відповідно, пенсія була призначена з 01.04.2005 у розмірі 53% грошового забезпечення за 21 рок вислуги (20 років - 50% + 1 рік * 3%). Відтак, правових підстав для проведення перерахунку пенсії в розмірі 58 % немає.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії у розмірі 58% відповідних сум грошового забезпечення протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у позовних вимогах, суд першої інстанції виходив з того, що позивача було звільнено зі служби в ОВС саме в запас, а не у відставку, а тому позивач не набув права на визначення його початкового розміру пенсії за вислугу років виходячи із 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон № 2262-ХІІ.

Зазначений Закон №2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" ст. 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (ст. 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України № 2232-ХІІ від 25.03.1992 «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-ХІІ, в редакції на час виникнення спірних правовідносин) звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) в запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування військовозобов`язаних у запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби в мирний або воєнний час; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування військовозобов`язаних у запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Згідно із п. 62 Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України, затвердженого Указом Президента України від 07.11.2001 № 1053/2001, звільнення осіб офіцерського складу, прапорщиків (мічманів) з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо вони не досягли граничного віку перебування військовозобов`язаних у запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби в мирний або воєнний час; б) у відставку, якщо вони досягли граничного віку перебування військовозобов`язаних у запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я з виключенням з військового обліку.

Частиною 3 ст. 28 Закону №2232-ХІІ передбачено граничний вік перебування військовозобов`язаних у запасі, а саме офіцери, які перебувають у запасі, поділяються на розряди за віком: а) у запасі першого розряду: молодші офіцери - до 45 років; старші офіцери: майор (капітан 3 рангу), підполковник (капітан 2 рангу) - до 50 років; полковник (капітан 1 рангу) - до 55 років; вищі офіцери - до 60 років; б) у запасі другого розряду: молодші офіцери - до 50 років; старші офіцери: майор (капітан 3 рангу), підполковник (капітан 2 рангу) - до 55 років; полковник (капітан 1 рангу) - до 60 років; вищі офіцери - до 65 років.

Таким чином, звільнення зі служби в запас і у відставку є різними формами звільнення та пов`язані з настанням різних обставин.

Звільнення у запас за станом здоров`я здійснюється у випадку недосягнення особою віку, встановленого Законом № 2232-XII для перебування у запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я непридатні до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатні 2-го розряду). Натомість звільнення у відставку за станом здоров`я здійснюється щодо осіб, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 13.04.2022 у справі №0540/6069/18-а.

В свою чергу, в матеріалах адміністративної справи міститься висновок про призначення пенсії від 13.04.2005, в якому зазначено про те, що ОСОБА_1 звільнений 01.04.2005 у запас за хворобою (а.с.11).

Колегія суддів наголошує, що факт звільнення відповідно до пункту "б" статті 64 Положення №114, сторонами не заперечується.

Так, відповідно до пункту "б" статті 64 Положення № 114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

Свідоцтвом про хворобу №56 військово-лікарської комісії від 04.02.2005 ОСОБА_1 , зокрема, визнано непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатний у військовий час.

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки позивача було звільнено зі служби в ОВС саме в запас, а не у відставку, а тому позивач не набув права на визначення його початкового розміру пенсії за вислугу років виходячи із 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Суд першої інстанції надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та дослухався до усіх аргументів сторін, які здатні вплинути на результат вирішення спору.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків рішення суду першої інстанції не спростовують.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Таким чином, колегія суддів, згідно ст. 316 КАС України вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 по справі №480/11243/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич О.В. Присяжнюк