Справа № 120/1593/25
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 липня 2025 р. Справа № 120/1593/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в місті Вінниці у письмовому провадженні заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 120/1679/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 13.05.2025 вказаний позов задоволено. Визнати протиправним та скасовано рішення комісії з перевірки наявності прав громадян на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформлене протоколом від 12.12.2024, про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_1 . Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 з урахуванням висновків суду за результатами розгляду цієї справи повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні).

16.06.2025 через підсистему "Електронний суд" надійшла заява представника позивача, адвоката Чайки Р.О., про встановлення судового контролю за виконанням вищезазначеного судового рішення, ухваленого на користь ОСОБА_1 .

Заява обґрунтовується тим, що після набрання законної сили рішенням суду від 13.05.2025, на його виконання ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянув заяву позивача про надання відстрочки та сформував повідомлення від 25.05.2025 № 20/36, у якому зазначив про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, не врахувавши при цьому правової оцінки наданої судом за наслідками розгляду справи.

Відтак представник позивача вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 не виконано судове рішення, що дає підстави для вжиття щодо відповідача спеціальних заходів впливу.

Вирішуючи заяву про встановлення судового контролю за виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Статтею 129 Конституції України установлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Судом встановлено, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.05.2025 у справі № 120/1593/25 ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянув заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та повідомленням від 27.05.2025 № 20/36 інформував позивача про відмову у наданні відстрочки.

Водночас, як можна побачити зі змісту вказаного повідомлення, відповідач врахував висновки суду, наведені у вищезазначеному судовому рішенні, зазначив обґрунтування причин відмови у наданні позивачу відстрочки з відповідних підстав, зокрема дійшов висновку про наявність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані здійснювати утримувати хвору матір позивача ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи, а саме її доньки ОСОБА_3 .

Суд вважає помилковими твердження представника позивача про те, що у рішенні від 13.05.2025 суд констатував, що лише позивач, попри свій статус військовозобов`язаного фактично спроможний забезпечити належний догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи і потребує такого догляду.

У відповідному судовому рішенні суд зазначив, що 26.11.2024 позивач звернувся з заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку із здійсненням постійного догляду за своєю хворою матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи. Рішенням комісії з надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_4 , оформленим протоколом від 12.12.2024 № 30, у наданні відстрочки позивачу відмовлено "через наявність інших невійськовозобов`язаних осіб". Водночас будь-яких обґрунтувань (пояснень) прийнятого рішення письмове повідомлення відповідача за № 30/108 від 12.12.2024 не містить.

Відтак, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача здійснити повторний розгляд його заяви про надання відстрочки, суд виходив з того, що, відмовляючи у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, ІНФОРМАЦІЯ_2 у протоколі засідання від 12.12.2024 № 30 лише обмежився загальним формулюванням "наявність інших невійськовозобов`язаних осіб", без жодної конкретизації, хто саме мається на увазі, та без обґрунтування, чому ці особи мають можливість здійснювати догляд.

Також суд взяв до уваги, що відповідач не надав належної оцінки документам, поданим позивачем разом із заявою, та фактичним обставинам, які свідчать про відсутність інших осіб, здатних забезпечити належний догляд за особою з інвалідністю.

На думку суду, таке формальне зазначення підстави відмови без аналізу конкретних даних та без розгляду наданих доказів свідчить про порушення принципу обґрунтованості адміністративного акта та є недостатнім для висновку про правомірність рішення.

Відтак суд визнав, що оскаржуване рішення відповідача, оформлене протоколом комісії з надання відстрочок від 12.12.2024 № 30 в частині відмови у наданні позивачу відстрочки є необґрунтованим, формальним і таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню. Як наслідок відповідач зобов`язаний повторно розглянути заяву позивача від 26.11.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з урахуванням обставин, встановлених судом, та висновків, викладених у цьому судовому рішенні.

Зміст повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.05.2025 № 20/36 не свідчить про те, що відповідачем не було враховано висновків суду за результатами розгляду цієї адміністративної справи.

Навпаки, суд вважає, що відповідач такі висновки врахував, навівши обґрунтування причин для відмови позивачу у наданні відстрочки.

У разі з незгоди з такою відмовою, позивач вправі звернутися за захистом своїх прав та інтересів у встановленому законом порядку.

Таким чином, з огляду на висновки, якими керувався суд при ухваленні рішення про задоволення позову ОСОБА_1 , беручи до уваги, що цим рішенням ІНФОРМАЦІЯ_2 було зобов`язано повторно розглянути заяву позивача про надання відстрочки і відповідач розглянув таку заяву, відмовивши у її задоволенні з посиланням на конкретні причини для прийняття такого рішення, суд доходить висновку, що спірні правовідносини між сторонами перейшли у іншу площину і надана відмова не охоплюється предметом судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі, але може бути оскаржена позивачем у загальному порядку.

Ураховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що відповідач не виконав рішення суду від 13.05.2025 у справі № 120/1593/25. Відповідно, відсутні й підстави для задоволення заяви представника позивача.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 382, 382-1 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення заяву представника позивача про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення в адміністративній справі № 120/1593/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сало Павло Ігорович