Справа № 140/4179/25
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року ЛуцькСправа № 140/4179/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної прокуратури про визнання фактів мобінгом та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Волинської обласної прокуратури про визнання викладених в позовній заяві фактів мобінгом (цькуванням), вчиненими керівником Волинської обласної прокуратури Тимчуком В. В. та підлеглеми йому працівниками, зобов`язання припинити мобінг (цькування).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з березня 2021 року працює у Ківерцівському відділі Луцької окружної прокуратури Волинської області на посаді прокурора відділу. Вказав, що 21.05.2023 він, як фізична особа, а не прокурор виклав заяву про вчинення службовцями ІНФОРМАЦІЯ_1 корупційних дій при розподілі та наданні державного житлового фонду черговикам Луцького гарнізону.

Зазначив, що після оприлюднення таких фактів корупції у ІНФОРМАЦІЯ_2 його роботодавцем - керівником Волинської обласної прокуратури ОСОБА_2 та підпорядкованими посадовими особами, було створено для нього несприятливі умови для праці - мобінгу, що виразилось у психологічних та матеріальних утисках, а саме: 1) переслідуванні його як прокурора за викривання корупційних дій у ІНФОРМАЦІЯ_2 та незаконного проведення службового розслідування щодо нього 2) втручанні у здійснення ним повноважень як прокурора, посягання на процесуальну незалежність та безпідставне позбавлення частини зарплати за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці; 3) погрозах звільнення його з посади та звільнення з роботи його рідних; 4) протиправного позбавлення його виплати щорічної премії за 2024 рік; 5) нерівномірного розподілу навантаження за наказами керівника Луцької окружної прокуратури Волинської області №27 від 24.04.2024 та №18 від 14.04.2025, фальсифікації оперативних нарад та незабезпечення оргтехнікою для виконання своїх посадових обов`язків; 6) порушення трудових прав через непогодження керівником Луцької окружної прокуратури частини щорічної відпустки для участі у судовому засіданні по захисту честі, гідності та ділової репутації; 7) регулярного та систематичного тиску на нього з боку керівництва Луцької окружної прокуратури.

Вважаючи вищевказані факти мобінгом, звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду 29.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач вважає заявлені позовні безпідставними, необґрунтованими, та такими, що не можуть бути задоволені, з огляду на наступне.

Зауважив, що вимоги роботодавця по належному виконанні працівником трудових обов`язків, зміна робочого місця, посади працівника або розміру оплати праці в порядку, встановленому законодавством, колективним або трудовим договором, не вважаються мобінгом (цькуванням).

Переконаний, що перелічені позивачем порушення є надуманим та не підтверджуються належними доказами.

30.06.2025 позивачем до суду надані додаткові письмові пояснення.

Також 30.06.2025 Волинською обласною прокуратурою додане письмове клопотання про приєднання до справи постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2025 в справі №140/246/25 за позовом ОСОБА_1 про скасування висновку щодо оцінювання позивача.

Інших заяв по суті справи на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази, викладені у заявах по суті справи, та у відзиві оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, з наступних мотивів та підстав.

ОСОБА_1 з березня 2021 року працює у Ківерцівському відділі Луцької окружної прокуратури Волинської області на посаді прокурора відділу.

21.05.2023 ОСОБА_1 як фізична особа виклав заяву про вчинення службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 корупційних дій при розподілі та наданні державного житлового фонду черговикам Луцького гарнізону, яке розслідується у кримінальному провадженні №0000001.

Зазначив, що після оприлюднення фактів корупції у ІНФОРМАЦІЯ_2 , роботодавцем ОСОБА_1 - керівником Волинської обласної прокуратури Тимчуком В. В. та підпорядкованими посадовими особами створено щодо нього несприятливі умови для праці - мобінгу, що виразилось у психологічних та економічних утисках, а саме:

- проведення незаконного службового розслідування щодо нього та переслідуванні його як прокурора за викривання корупційних дій у ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- нерівномірного розподілу навантаження за наказами керівника Луцької окружної прокуратури Волинської області №27 від 24.04.2024 та №18 від 14.04.2025, фальсифікації оперативних нарад та незабезпечення його оргтехнікою для виконання своїх посадових обов`язків;

- втручанні у здійснення ним повноважень прокурора, посягання на процесуальну незалежність та безпідставне позбавлення виплат за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці;

- погрозах звільнення з посади та звільнення його рідних;

- протиправного позбавлення його виплати щорічної премії за 2024 рік;

- порушення його трудових прав через непогодження керівником Луцької окружної прокуратури частини щорічної відпустки для участі у судовому засіданні щодо захисту честі, гідності та ділової репутації в міськрайонному суді;

- регулярного та систематичного цькування та тиску з боку керівництва Луцької окружної прокуратури.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

11.12.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання та протидії мобінгу (цькуванню)», яким доповнено Кодекс законів про працю України статтею 2-2, де визначено наступне мобінг (цькування) - систематичні (повторювані) тривалі умисні дії або бездіяльність роботодавця, окремих працівників або групи працівників трудового колективу, які спрямовані на приниження честі та гідності працівника, його ділової репутації, у тому числі з метою набуття, зміни або припинення ним трудових прав та обов`язків, що проявляються у формі психологічного та/або економічного тиску, зокрема із застосуванням засобів електронних комунікацій, створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери, у тому числі такої, що змушує його недооцінювати свою професійну придатність.

Формами психологічного та економічного тиску, зокрема, є: створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери (погрози, висміювання, наклепи, зневажливі зауваження, поведінка загрозливого, залякуючого, принизливого характеру та інші способи виведення працівника із психологічної рівноваги); безпідставне негативне виокремлення працівника з колективу або його ізоляція (не запрошення на зустрічі і наради, в яких працівник, відповідно до локальних нормативних актів та організаційно-розпорядчих актів має брати участь, перешкоджання виконанню ним своєї трудової функції, недопущення працівника на робоче місце, перенесення робочого місця в непристосовані для цього виду роботи місця); нерівність можливостей для навчання та кар`єрного росту; нерівна оплата за працю рівної цінності, яка виконується працівниками однакової кваліфікації; безпідставне позбавлення працівника частини виплат (премій, бонусів та інших заохочень); необґрунтований нерівномірний розподіл роботодавцем навантаження і завдань між працівниками з однаковою кваліфікацією та продуктивністю праці, які виконують рівноцінну роботу.

Вимоги роботодавця щодо належного виконання працівником трудових обов`язків, зміна робочого місця, посади працівника або розміру оплати праці з порядку, встановленому законодавством, колективним або трудовим договором, не вважаються мобінгом (цькуванням).

Особи, які вважають, що вони зазнали мобінгу (цькування), мають право звернутися із скаргою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та/або до суду.

Відповідно до абз.8 ч.1 ст.5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України: правовий захист від мобінгу (цькування), дискримінації, упередженого ставлення у сфері праці, захист честі та гідності працівника під час здійснення ним трудової діяльності, а також забезпечення особам, які зазнали таких дій та/або бездіяльності, права на звернення до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та до суду щодо визнання таких фактів та їх усунення (без припинення працівником трудової діяльності на період розгляду скарги, провадження у справі), а також відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок таких дій та/або бездіяльності, на підставі судового рішення, що набрало законної сили.

Згідно з ч.4 ст.2-2 КЗпП України вчинення мобінгу (цькування) заборонено.

При цьому ч.5 ст.2-2 КЗпП України встановлено, що особи, які вважають, що вони зазнали мобінгу (цькування), мають право звернутися із скаргою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та/або до суду.

Статтею 139 КЗпП України передбачено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до статті 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У необхідних випадках заходи дисциплінарного впливу застосовуються стосовно окремих несумлінних працівників.

Водночас статтею 141 КЗпП України визначено обов`язки роботодавця, відповідно до якої роботодавець повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, здійснювати заходи щодо запобігання та протидії мобінгу (цькуванню), уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

За приписами ч.2 ст.158 КЗпП України роботодавець зобов`язаний вживати заходів для забезпечення безпеки і захисту фізичного та психічного здоров`я працівників, здійснювати профілактику ризиків та напруги на робочому місці, проводити інформаційні, навчальні та організаційні заходи щодо запобігання та протидії мобінгу (цькуванню).

Отже вказані норми визначають, які форми мобінгу можуть існувати, а правовий захист від нього полягає зокрема у зверненні до суду щодо визнання таких фактів та їх усунення.

Суд зазначає, що нормами ст.19 КАС України не віднесено розгляд спорів про визнання фактів мобінгом, проте враховуючи вищевказані норми КЗпП України та можливість оскарження дій суб`єкта владних повноважень під час проходження публічної служби, заявлений позивачем позов (враховуючи предмет та підстави), можливий у контексті розгляду спору щодо вчинення відповідачем певних протиправних дій.

Щодо неправомірних дій керівництва обласної прокуратури по проведенню відносно ОСОБА_1 у січні - лютому 2024 року службового розслідування та переслідувань.

28.12.2023 до Волинської обласної прокуратури надійшло повідомлення виконувача обов`язків керівника Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора Ковальова Є.В. від 27.12.2023 №17/1/1-572ВИХ-23 про можливі неправомірні дії прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_1 , що наведені у зверненні начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 12.12.2023 №200юс яке досліджено судом та додано до відзиву.

01.01.2024 відповідно до абзаців 9, 13, 14 пункту 3 розділу 11 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань стосовно прокурорів, затвердженої наказом Генерального прокурора від 16.06.2021 № 202, керівником обласної прокуратури як особою уповноваженою посадовою особою призначати службове розслідування, винесено наказ № 1 про проведення службового розслідування.

29.02.2024, розглянувши наданий висновок службового розслідування від 28.02.2024, підписаний головою та членами комісії з проведення службового розслідування, а також матеріали службового розслідування, керівником обласної прокуратури затверджено такий висновок та скеровано до Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора, що передбачено пунктом 6 розділу VII та пунктом 2 розділу IX Інструкції.

07.03.2024 з урахуванням пункту 1 розділу VIII Інструкції, відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про прокуратуру» (надалі Закон №1697-VII), при наявності підстав, зазначених у висновку службового розслідування, керівником обласної прокуратури до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (надалі - КДКП) скеровано дисциплінарну скаргу про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

26.03.2024 Волинською обласною прокуратурою отримано рішення члена КДКП ОСОБА_4 про відмову у відкритті дисциплінарного провадження від 21.03.2024 №190дс-24 стосовно прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_1 з підстав, що дисциплінарна скарга не містить конкретних відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку прокурора (п. 1 ч. 2 ст. 46 Закону №1697-VII).

01.04.2024 до КДКП за № 07-278 вих-24 скеровано дисциплінарну скаргу про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та лист з обґрунтуванням повторного скерування такої скарги.

18.04.2024 до Волинської обласної прокуратури надійшло рішення члена КДКП ОСОБА_4 про відмову у відкритті дисциплінарного провадження від 15.04.2024 №263дс-24 з аналогічних як у першому рішенні підстав.

17.05.2024 до КДКП виконувачем обов`язків керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_5 17.05.2024 за № 07-407ВИХ-24 знову скеровано дисциплінарну скаргу на ОСОБА_1

20.05.2024 за результатами розгляду за №07/3/2-422дс-58дп-24 КДКП відкрито дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 .

Також 20.05.2024 аналогічно за скаргою Генінспекції Офісу Генерального прокурора КДКП за №07/3/2-41 Здс-55дп-24 відкрито дисциплінарне провадження з цих же підстав.

19.06.2024 ухвалою члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_6 №1251/0/18-24 скаргу прокурора ОСОБА_1 на вказані рішення КДКП про відкриття дисциплінарного провадження від 20.05.2024 залишено без розгляду та повернуто скаржникові.

13.08.2024 членом КДКП ОСОБА_4 за результатами проведеної перевірки складено висновок про наявність в діях прокурора ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку та запропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти стягнення у виді догани.

08.01.2025 за результатами розгляду на засіданні КДКП висновку члена КДКП від 13.08.2024 рішенням №6дп-24 КДКП визнало, що прокурор ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, відповідальність за який передбачена пунктами 5, 6, 8 частини першої статті 43 Закону №1697-V11, а саме, вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, грубому порушенні правил прокурорської етики, втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів, у тому числі шляхом публічних висловлювань стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності, за відсутності при цьому ознак адміністративного чи кримінального правопорушення. Однак, через сплив строків для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, дисциплінарне провадження щодо прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_1 , рішенням КДКП від 08.01.2025 №6дгі-25 закрито.

08.01.2025 вказане рішення КДКП обласною прокуратурою оскаржено до Вищої ради правосуддя, скарга перебуває на розгляді.

Водночас до Волинської обласної прокуратури надійшла копія рішення члена Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановленої для відповідної адміністративної посади, від 03.05.2024 № 07/1/1 -7зв/к-24, прийнятого за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 щодо неналежного виконання керівником Волинської обласної прокуратури ОСОБА_2 посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади.

03.05.2024 рішенням Комісії № 07/1/1 -7зв/к-24 відмовлено у відкритті провадження, оскільки заявником не наведено конкретних відомостей щодо неналежного виконання керівником посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади.

У відзиві відповідачем зазначено, що будь-яких кримінальних проваджень, в яких би ОСОБА_1 був процесуальним керівником, чи будь-яких заяв чи звернень з приводу діяльності службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 , які б розглядались ОСОБА_1 , не було. Відповідно будь-якої інформації про факти корупції в діях службових осіб центру комплектування ОСОБА_1 не мав.

Також вказали, що усі провадження щодо дій посадових осіб територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки згідно діючого законодавства відносяться до компетенції Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони (абзац 5 підпункту 4 пункту 7 наказу Генерального прокурора №309 від 30.09.2021 «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальних провадженнях»).

Поряд з цим, ОСОБА_1 звертався з позовом до Волинської обласної прокуратури про визнання протиправним га скасування висновку службового розслідування від 28.02.2024, затвердженого 29.02.2024 керівником Волинської обласної прокуратури, та вилучення даного висновку з його особової справи. Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 у справі №140/3474/24 відмовлено у відкритті провадження. Дана ухвала набрала законної сили.

06.05.2024 на адресу відповідача надійшла копія рішення члена Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановленої для відповідної адміністративної посади, від 03.05.2024 № 07/1/1 -7зв/к-24 яке досліджене судом, прийнятого за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 щодо неналежного виконання керівником Волинської обласної прокуратури ОСОБА_2 посадових обов`язків.

Як вбачається із даного рішення, «доводи ОСОБА_1 щодо безпідставності та незаконності призначення ОСОБА_2 службового розслідування стосовно нього не відповідають дійсності». Крім цього, як вказано у рішенні від 03.05.2024, «безпідставні та необгрунтовані твердження ОСОБА_1 про те, що керівник Волинської обласної прокуратури ОСОБА_2 незаконно двічі скерував одну і ту ж дисциплінарну скаргу до КДКП, які відхилені КДКП, а також те, що поданням указаних дисциплінарних скарг також не виявлено фактів втручання керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_2 у приватне і сімейне життя ОСОБА_1 та його рідних.

Відповідно до частини другої статті 45 Закону №1697-VIІ право па звернення до відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти, а тому подання дисциплінарної скарги не належить до виключних обов`язків, передбачених для адміністративної посади. Крім того, відповідно до пункту 1 розділу VIII Інструкції, посадові особи, визначені у пункті І розділу III цієї Інструкції, у встановленому Законом №1697-VII порядку та наявності підстав уживають адміністративних та організаційних заходів, у тому числі ініціюють питання про звільнення прокурора з адміністративної посади чи притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності».

Вищезазначеним рішенням від 03.05.2024 № 07/1/1 -7зв/к-24 відмовлено у відкритті провадження, оскільки заявником не наведено конкретних відомостей щодо неналежного виконання керівником посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади.

Щодо відсутності порушень вимог чинного законодавства при направленні обласною прокуратурою до КДКП дисциплінарних скарг.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 46 Закону №I697-VII член КДКП своїм мотивованим рішенням відмовляє у відкритті дисциплінарного провадження, якщо дисциплінарний проступок, про який зазначено у дисциплінарній скарзі, вже був предметом перевірки і щодо нього КДКП прийняла рішення, яке не скасовано в установленому законом порядку.

Відмову у відкритті дисциплінарного провадження член КДКП ОСОБА_4 прийняв на підставі п. І ч. 2 сг. 46 Закону №1697-VI1 (дисциплінарна скарга не містить конкретних відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку прокурора).

Рішення про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку може бути прийнято членами КДКП на своєму засіданні після проведеної перевірки одним із членів комісії.

З урахуванням положень статей 43 - 47, 78 Закону №I697-VII повторна подача дисциплінарної скарги не суперечить положенням пункту 5 частини 2 статті 46 Закону №1697-VII, оскільки викладені керівником прокуратури факти та обставини щодо ОСОБА_1 не були предметом перевірки і КДКП не приймало рішення по суті на своєму засіданні.

Велика Палата Верховного Суду своїй постанові від 03.04.2018 у справі №800/149/18 погодилася з висновками Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду про те, що право па оскарження рішень КДКП, які приймаються за результатами дисциплінарного провадження щодо прокурора, має лише особа, якої це рішення стосується. Водночас особи, за наслідками розгляду дисциплінарної скарги щодо яких відмовлено у відкритті дисциплінарного провадження, не набувають статусу суб`єктів дисциплінарного провадження і в силу вимог законодавства позбавлені права оскаржувати відповідні рішення КДКП, оскільки вони не мають безпосереднього впливу на права, свободи та інтереси цих осіб і не порушують їх права.

Стосовно права на оскарження рішень про відмову у відкритті дисциплінарного провадження щодо прокурора, то відсутність його регламентації у національному праві є розумним обмеженням у процедурі дисциплінарної відповідальності прокурора, покликаним не перенавантажувати судову систему за умови, якщо чинне законодавство передбачає конкретні способи захисту прав та інтересів зацікавленої особи.

Таке право передбачено ч. 10 ст. 78 Закону України №I697-V1I «Організація роботи та проведення засідання відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження», яка передбачає право автору дисциплінарної скарги оскарження рішення КДКП лише тому, що постановлене по суті після початку дисциплінарного провадження, перевірки скарги та розгляду висновку члена комісії про результати такої перевірки на своєму засіданні.

Отже, враховуючи вказані вище вимоги законодавства, керівник обласної прокуратури наділений повноваженнями, як і будь-хто інший, кому стали відомі факти про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, звернутися до КДКП з дисциплінарною скаргою і вимагати розглянути її по суті, будучи не наділеним правом оскаржувати рішення КДКП про відмову у відкритті дисциплінарного провадження у зв`язку з тим, що вона не містить конкретних відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку прокурора (п. 1 ч. 2 ст. 46 Закону № 1697-VIІ), відстоюючи позицію про наявність складу дисциплінарного проступку, керівником обласної прокуратури повторно використано своє право, гарантоване частиною другою статті 45 Закону №1697-VII, та звернення до відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, із дисциплінарною скаргою.

При цьому за скаргами ОСОБА_1 га його батьків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , рішеннями КДКП від 24.12.2024 №847дс-24, від 07.01.2025 №964дс-24, від 10.01.2025 № 19дс-24, від 29.01.2025 №52дс-25 відмовлено у відкритті дисциплінарних проваджень, оскільки скарги не містять конкретних відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку прокурора (п. І ч. 2 ст. 46 Закону №1697-VII) (додаються).

Зміст скарг зводився до безпідставного призначення та проведення службового розслідування.

13.08.2024 членом КДКП ОСОБА_4 за результатами проведеної перевірки складено висновок про наявність в діях прокурора ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку та запропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти стягнення у виді догани.

08.01.2025 за результатами розгляду на засіданні КДКП висновку члена КДКП від 13.08.2024 рішенням №6дп-24 КДКП визнало, що прокурор ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, відповідальність за який передбачена пунктами 5, 6, 8 частини першої статті 43 Закону №1697-V11, а саме, вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, грубому порушенні правил прокурорської етики, втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів, у тому числі шляхом публічних висловлювань стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності, за відсутності при цьому ознак адміністративного чи кримінального правопорушення. Однак, через сплив строків для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, дисциплінарне провадження щодо прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_1 , рішенням КДКП від 08.01.2025 №6дгі-25 закрито.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що вважаючи наказ керівника Волинської обласної прокуратури № і від 01.01.2024 «Про призначення службового розслідування» протиправним, таким, що порушує його права, ОСОБА_1 в судовому порядку його не оскаржував.

За дослідженими судом письмовими поясненнями вчинення дисциплінарного такожпроступку підтверджується: - відомостями, що містяться з дисциплінарній скарзі виконувача обов`язків керівника Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 ; - відомостями, що містяться в дисциплінарній скарзі виконувача обов`язків керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_5 ; - копією матеріалів службового розслідування, проведеного відповідно до наказу керівника Волинської обласної прокуратури №1 від 01.01.2024.

Проаналізувавши вищевикладене, в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази того, що негативна оцінка роботи позивача як прокурора є проявом дискримінації та/чи упередженого ставлення відповідача до позивача, тоді як закриття дисциплінарного провадження у зв`язку із закінченням строків, передбачених законодавством, не означає, що дисциплінарного порушення не було. На переконання суду, зазначене лише вказує на неможливість застосування санкції до порушника, оскільки встановлений законодавством строк минув.

Щодо твердження про безпідставне позбавлення частини виплат (компенсації у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці).

ОСОБА_1 у 2024 році на підставі наказів керівника обласної прокуратури від 29.01.2024 №78к, від 26.02.2024 №144к, від 25.03.2024 №216к, від 26.04.2024 №324к за наданими керівником Луцької окружної прокуратури списків працівників Луцької окружної прокуратури, які працювали в умовах режимних обмежень, від 22.01.2024 №53-666ВИХ-24, від 23.02.2024 №53-1725ВИХ-24, від 22.03.2024 №53-2573ВИХ-24, від 22.04.2024 №53-3568ВИХ-24, від 23.10.2024 №53-9105ВИХ-24 встановлювалась і відповідно виплачувалась у січні - квітні, жовтні 2024 року надбавка до посадового окладу у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно листа Управління Служби безпеки України у Волинській області від 05.07.2024 №54/24/38-191 при оформленні прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_1 допуску до державної таємниці надано неповні відомості про себе (не зазначено інформації про колишню дружину), тому відповідно до вимог ст.ст. 23, 24 Закону України «Про державну таємницю» останньому відмовлено у наданні допуску до державної таємниці.

У зв`язку із вище наведеним та закінченням строку дії допуску, наказом керівника Луцької окружної прокуратури Луциком Ю.М. № 34-рсо від 05.07.2024, прокурору Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_1 , припинено доступ до державної таємниці.

13.08.2024 наказом керівника Луцької окружної прокуратури № 38ДСК-рсо від ОСОБА_1 надано доступ до державної таємниці. Відтак у період з 05.07.2024 по 13.08.2024 останній не мав права працювати з таємними документами та, відповідно, не отримував надбавку до посадового окладу.

ОСОБА_1 відповідно до наказів керівника обласної прокуратури від 23.04.2024 №311к «Про надання відпустки», від 20.08.2024 №972к «Про направлення на навчання», від 14.01.2025 №43к «Про надання відпустки», від 03.01.2025 №13к «Про надання відпустки», від 12.02.2025 №145к «Про надання відпустки», від 19.06.2024 №601к «Про надання відпустки», від 23.10.2024 №1232 «Про надання відпустки», від 28.10.2024 №1266к «Про надання відпустки», від 19.12.2024 №311 в «Про службове відрядження» зі змінами згідно наказу від 13.01.2025 №9в, від 20.01.2025 №17в та №18в «Про службове відрядження» ОСОБА_1 в періоди з 26.08.2024 по 30.08.2024, з 13.05.2024 по 02.06.2024, з 20 по 21.06.2024, 30.10.2024, з 04 по 08.11.2024, 16.12.2024, з 23.12.2024 по 18.03.2025 перебував у відпустках, службових відрядженнях, навчанні у Тренінговому центрі прокурорів України і не працював з таємними документами та відповідно не мав права на вказану надбавку до посадового окладу.

За таких обставин, доводи позивача про безпідставну невиплату надбавки до посадового окладу у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, є необгрунтованими.

Щодо погрози звільнення ОСОБА_1 та звільнення його рідних з мотивів помсти.

26.04.2024 наказом керівника Луцької окружної прокуратури №20 «Про звільнення ОСОБА_10 » прибиральницю службових приміщень Луцької окружної прокуратури ОСОБА_8 звільнено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин.

Законність звільнення ОСОБА_8 - матері позивача, була предметом судового розгляду. За результатами розгляду даного спору рішенням Луцького міськрайонного суду від 29.10.2024 у справі №161/10073/24, залишеного без змін постановою Волинського апеляційного суду від 28.01.2025, наказ керівника Луцької окружної прокуратури визнано правомірним, у позові ОСОБА_8 відмовлено, а ухвалами Верховного Суду від 10.03.2025 та 17.03.2025 у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_8 відмовлено.

Суд погоджується з доводами відповідача про безпідставність зазначення ОСОБА_1 про погрози його звільнення га звільнення його рідних з мотивів помсти, оскільки наказом керівника Луцької окружної прокуратури №20 від 26.04.2024 «Про звільнення ОСОБА_10 » прибиральницю службових приміщень Луцької окружної прокуратури ОСОБА_8 звільнено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗмІ І України за прогул без поважних причин.

При цьому судами першої та апеляційної інстанцій досліджувалось, правомірність винесення оскаржуваного наказу наявними у справі доказами не спростована.

Не надано таких доказів і ОСОБА_1 в даному позові, а тому підстав для твердження про звільнення матері позивача з мотивів помсти за подане ним звернення до Ради прокурорів, не встановлено.

Не надано позивачем і належних доказів щодо погроз будь-кого з керівників обласної прокуратури про його звільнення. Особливий порядок звільнення прокурора є однією з гарантій незалежності прокурора, встановленої п. 1 ч. 1 ст. 16 Закону №1697-VII. Зокрема, звільнення прокурора на підставі пунктів 1,4, 6, 9, 10 ч. 1 ст. 51 Закону №1697-V11 здійснюється за поданням КДКП (ст. ст. 52, 55, 57, 60 Закону №1697-VII), звільнення прокурора на підставі п. 2 ч. 1 ст. 51 Закону №I697-VII здійснюється за поданням Вищої ради правосуддя (ст. 23 Закону №1697-VI1), звільнення на підставі пунктів З, 3-1, 5 ч. І ст. 51 Закону №1697-V11 здійснюється на підставі рішення чи вироку суду, які набрали законної сили (ст. ст. 54, 56 Закону №1697-VI І).

Лише в двох випадках прокурор окружної прокуратури може бути звільнений керівником обласної прокуратури самостійно - пункти 7, 8 ч. 1 ст. 51 Закону №1697-V1I - звільнення за у зв`язку з поданням заяви про звільнення за власним бажанням та у зв`язку з неможливістю подальшого перебування на тимчасово вакантній посаді (ст. ст. 57, 58 Закону №1697-VII.

Таким чином оскільки фактів щодо погроз його звільнення, позивачем не наведено, а незаконного звільнення його родичів судом не встановлено, відтак вважати наведене умисними діями відповідача з підстав помсти, не є підставним.

Щодо позбавлення виплати ОСОБА_1 щорічної премії за 2024 рік.

30.10.2024 відповідно до наказу керівника обласної прокуратури №1273к «Про проведення оцінювання якості роботи прокурорів Волинської обласної прокуратури та окружних прокуратур Волинської області у 2024 році», керівників окружних прокуратур зобов`язано в період з 01 по 10.11.2024 провести оцінювання якості роботи прокурорів окружних прокуратур та до 15.11.2024 подати їх до відділу кадрової роботи обласної прокуратури, як цього і вимагає пункт 2.1. Тимчасового положення №503.

12.11.2024 ОСОБА_1 подано звіт про оцінку якості роботи прокурора за 2024 рік та безпосереднім керівником за результатами вивчення вказаного звіту позивачу цього ж дня висталено підсумкову оцінку «негативно», а також ознайомлено позивача з результатами оцінювання та обґрунтуванням прийнятого рішення про негативну оцінку, як визначено пунктом 2.6, Тимчасового положення №503, окрім того цього ж числа прокурором вищого рівня керівником Луцької окружної прокуратури затверджено звіт прокурора та обґрунтування прийнятого рішення.

29.11.2024 наказом керівника Волинської обласної прокуратури №1528к «Про затвердження висновку щодо оцінювання якості роботи прокурорів Волинської обласної прокуратури та окружних прокуратур Волинської області» затверджено на підставі поданих звітів висновки щодо оцінювання якості роботи прокурорів, в тому числі і щодо позивача, де згідно пункту 158 додатку до вказаного наказу оцінка прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_1 є «негативна».

06.12.2024 згідно пункту 3 наказу керівника обласної прокуратури №1625к «Про преміювання прокурорів Волинської обласної прокуратури та окружних прокуратур Волинської області» та згідно наказу керівника обласної прокуратури №1661к від 18.12.2024 «Про внесення змін до наказу керівника Волинської обласної прокуратури від 06.12.2024 №1625к «Про преміювання прокурорів Волинської обласної прокуратури та окружних прокуратур Волинської області» прокурору Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_11 визначено не виплачувати премію, оскільки за результатами оцінювання якості роботи за 2024 рік останній отримав негативну оцінку.

Як встановлено з системи «Діловодство спеціалізованого суду» рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 у справі №140/246/25 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Волинської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу №1528 від 29.11.2024 з наступними змінами, зобов`язання вчинити дії, відмовлено повністю. Рішення суду набрало законної сили за Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2025.

Заробітна плата прокурора регулюється Законом №1697-/11, не може визначатися іншими нормативно-правовими актами та складається з посадового окладу, премій і надбавок за вислугу років, виконання обов`язків на адміністративній посаді, а також інших виплат, передбачених законодавством.

Преміювання прокурорів здійснюється п порядку, затвердженому Генеральним прокурором, за результатами оцінювання якості їх роботи за календарний рік у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Розмір щорічної премії прокурора не може становити більше ЗО відсотків розміру суми його посадового окладу, отриманого ним за відповідний календарний рік (ч. 2 ст. 81 Закону № 1697-VIІ).

Відповідно до статей 9, 81 Закону №I697-VII наказом Генерального прокурора від 30.10.2020 №503 затверджено Тимчасове положення про систему оцінювання якості роботи прокурорів та преміювання прокурорів (надалі - Тимчасове положення №503).

Тимчасове положення №503 згідно наказу Генерального прокурора №264 від 29,10.2024 «Про внесення змін до наказом Генерального прокурора від 30.10.2020 № 503 «Про затвердження Тимчасового положення про систему оцінювання якості роботи прокурорів та преміювання прокурорів» викладено у новій редакції.

Згідно пунктів 1,1, 1.2 розділу 1 Тимчасового положення №503, не Тимчасове положення визначає порядок оцінювання якості роботи прокурорів Офісу Генерального прокурора, Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, обласних, окружних, спеціалізованих (па правах обласних та окружних) прокуратур, а також підстави і порядок їх преміювання за результатами такого оцінювання. Преміювання прокурорів за результатами оцінювання якості роботи за відповідний календарний рік проводиться у разі позитивного або задовільного оцінювання їх роботи.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2. розділу 2 Тимчасового положення №503, оцінювання якості роботи прокурорів за календарний рік проводиться у листопаді-грудні (крім випадків, передбачених пунктом 2.7.1 нього Положення).

Під час оцінки якості роботи прокурорів ураховується: 1) ефективність виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади; 2) кількість та якість виконаних прокурором завдань, визначених положенням про самостійний структурний підрозділ, наказами та іншими організаційно-розпорядчими документами про розподіл обов`язків між прокурорами у відповідному органі прокуратури (структурному підрозділі); 3) кількість та якість виконання прокурором інших завдань і доручень керівництва; 4) дотримання правил внутрішнього службового розпорядку, наявність чи відсутність дисциплінарних стягнень; 5) виконання повноважень на територіях, включених до Переліку територій, па яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України.

Згідно пунктів 2.3, 2.3.1 розділу 2 Тимчасового положення №503 оцінювання якості роботи прокурорів оформлюється у вигляді звіту (згідно з додатком), що складається прокурором, який підлягає оцінюванню, і погоджується його безпосереднім керівником.

За результатами оцінювання якості роботи прокурора безпосереднім керівником може бути виставлено позитивну, задовільну або негативну оцінку (пункт 2.4 розділу 2 Тимчасового положення №503).

Згідно пункту 2.6. розділу 2 Тимчасового положення №503 після виставлення підсумкової оцінки прокурор ознайомлюється безпосередніх* керівником з результатами оцінювання за відповідний звіт передається до кадрового підрозділу для підготовки наказу про затвердження висновку щодо оцінювання якості роботи прокурорів.

У разі виставлення за результатами оцінювання якості роботи прокурора задовільної або негативної оцінки до звіту долучається обґрунтування прийняття такого рішення.

За приписами пунктів 3.3, 3,4, 3.5 розділу 3 Тимчасового положення №503 бухгалтерська служба на підставі затверджених висновків обраховує середньо визначений розмір щорічної премії у відсотках (окремо для прокурорів, якість роботи яких оцінено позитивно та задовільно, а також передбачених пунктом 3.3.1) і доводить його до відома кадрового підрозділу для підготовки проектів відповідних наказів про виплату премії прокурорам.

Премія за результатами оцінювання якості роботи за календарний рік виплачується прокурорам на підставі наказів Генерального прокурора, заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, керівників обласних прокуратур протягом 15 днів після затвердження висновку щодо результатів оцінювання, але не пізніше грудня року, в якому здійснюється оцінювання якості роботи прокурорів за календарний рік.

Прокурорам, які на час видання наказів, зазначених у пункті 3.4 цього Положення, вважаються такими, що притягнуті до дисциплінарної відповідальності, відстороненим від посади або від виконання службових повноважень у встановленому законом порядку, виплата премії не проводиться.

Таким чином, оцінювання прокурора відділу окружної прокуратури, проставляння однієї з оцінок - позитивно, задовільно, негативно, здійснюється керівником відділу окружної прокуратури (безпосереднім керівником прокурора). У випадку виставлення задовільної або негативної оцінки до звіту прокурора долучається обґрунтування прийнятого рішення, з яким ознайомлюється прокурор. Керівник вищого рівня - керівник окружної прокуратури затверджує звіт прокурора та виставлену безпосереднім керівником прокурора оцінку. Керівник обласної прокуратури своїм наказом затверджує висновки щодо результатів оцінювання якості роботи прокурорів, при цьому повноваженнями щодо зміни наданої прокурору оцінки безпосереднім керівником прокурора керівник обласної прокуратури не наділений. Позитивна га задовільна оцінка за результатами оцінювання роботи прокурора та відсутність обставин, визначених в п. 3.5 Тимчасового положення № 503, є підставою для виплати премії прокурору. Розмір премії розраховується бухгалтерською службою на підставі затверджених висновків та доводиться до кадрової служби для підготовки відповідного наказу керівника обласної прокуратури, Після пропозиції бухгалтерської служби керівником обласної прокуратури видається наказ про преміювання прокурорів за результатами оцінювання якості роботи прокурорів.

Вказані вимоги законодавства Волинською обласною прокуратурою виконано.

Так, відповідно до наказу керівника обласної прокуратури від 30.10.2024 №1273к «Про проведення оцінювання якості роботи прокурорів Волинської обласної прокуратури та окружних прокуратур Волинської області у 2024 році», керівників окружних прокуратур зобов`язано в період з 01 по 10.11.2024 провести оцінювання якості роботи прокурорів окружних прокуратур та до 15.11.2024 подати їх до відділу кадрової роботи га державної служби обласної прокуратури, як цього і вимагає пункт 2.1. Тимчасового положення №503.

Позивачем 12.11.2024 подано звіт про оцінку якості роботи прокурора за 2024 рік. Безпосереднім керівником за результатами вивчення вказаного звіту прокурору ОСОБА_1 цього ж дня висталено підсумкову оцінку «негативно», а також ознайомлено позивача з результатами оцінювання та обґрунтуванням прийнятого рішення про негативну оцінку, як цього вимагає пункт 2.6, Тимчасового положення №503. Прокурором вищого рівня керівником Луцької окружної прокуратури 12.11.2024 затверджено звіт прокурора та обґрунтування прийнятого рішення (звіт та обґрунтування прийнятого рішення додаються).

Наказом керівника Волинської обласної прокуратури №1528к від 29.11.2024 «Про затвердження висновку щодо оцінювання якості роботи прокурорів Волинської обласної прокуратури та окружних прокуратур Волинської області» затверджено на підставі поданих звітів висновки щодо оцінювання якості роботи прокурорів, в тому числі і позивача. Згідно пункту 158 додатку до вказаного наказу керівника обласної прокуратури оцінка прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури Янковського С.О. є «негативно».

Розмір премії прокурорів органів Волинської обласної прокуратури за 2024 рік за результатами оцінювання якості роботи відповідно до наказів керівника обласної прокуратури №1625к від 06.12.2024 «Про преміювання прокурорів Волинської обласної прокуратури та окружних прокуратур Волинської області» га № 1661 к від 18.12.2024 «Про внесення змін до наказу керівника Волинської обласної прокуратури від 06.12.2024 №1625к «Про преміювання прокурорів Волинської обласної прокуратури та окружних прокуратур Волинської області», встановлений:

- для прокурорів, які за результатами оцінювання якості їх роботи за 2024 рік оцінені «позитивно» - у розмірі 27 відсотків суми посадового окладу, отриманої ними за відповідний календарний рік з урахуванням виникнення права па заробітну плату відповідно до ст. 81 Закону №1697-VII;

- для прокурорів, роботу яких оцінено «позитивно» та які здійснювали свої повноваження не менше 90 календарних днів (станом па час оцінювання сумарно обчислених за календарний рік) на територіях, включених до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 - ЗО відсотків суми посадового окладу, отриманої ними за відповідний календарний рік з урахуванням виникнення права па заробітну плату відповідно до ст. 81 Закону № 1697-VІ І.

Поряд з цим, також слід звернути увагу, що у керівника Волинської обласної прокуратури Віктора Тимчука при видачі наказів про затвердження відповідних висновків щодо оцінювання якості роботи прокурорів окружних прокуратур, відсутні службові повноваження, які би мали саме дискреційний характер (тобто є такими, коли особа може на власний розсуд обирати з кількох юридично допустимих дій, рішень).

Так, в даному випадку звіт про оцінку якості роботи прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури Янковського С.О. погоджувався його безпосередній керівником - виконувачем обов`язків начальника відділу окружної прокуратури Олішкевичем О.В., в силу вимог пунктів 2.3, 2.4 Тимчасово положення №503 визначалась для ОСОБА_1 підсумкова оцінка за результатами оцінювання - «негативно». Цей звіт затверджено керівником вищого рівня керівником Луцької окружної прокуратури Волинської області Луциком ІО.М. в свою чергу, керівник Волинської обласної прокуратури до визначення підсумкової оцінки ОСОБА_1 безпосереднього відношення не мав, і вплинути на її визначення в силу своїх повноважень не міг, оскільки згідно пункту 2.6. Тимчасового положення №503 він лише видає наказ про затвердження висновків за результатами опрацювання уже затверджених керівниками окружних прокуратур звітів підпорядкованих прокурорів, тобто позбавлений будь-яких дискреційних повноважень щодо впливу на результат оцінювання прокурора окружної прокуратури. Повноважень щодо відмови у затвердженні результатів оцінювання, зміни наданої безпосереднім керівником оцінки прокурору окружної прокуратури керівник обласної прокуратури не мас.

Тимчасовим положенням №503 передбачено лише повноваження керівника обласної прокуратури затвердити подані звіти. Такі повноваження керівника обласної прокуратури не реалізовуються ним на власний розсуд та без узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами, а відтак такі повноваження не є дискреційними в розумінні практики Верховного Суду (до прикладу, справи №480/3094/19, №9901/229/19, № 9901/369/18).

Враховуючи вимоги пункту 1.2 розділу 1, пунктів 3.4., 3.5, розділу З Тимчасового положення №503 за результатами оцінювання якості роботи за відповідний календарний рік преміювання прокурора не проводиться у випадку:

- негативного оцінювання його роботи;

- якщо на час видання наказу про преміювання прокурор вважається таким, що притягнутий до дисциплінарної відповідальності, відсторонений від посади або виконання службових повноважень у встановленому законом порядку.

На виконання вказаних вимог, згідно пункту 3 наказу керівника обласної прокуратури №1625к від 06,12.2024 «Про преміювання прокурорів Волинської обласної прокуратури та окружних прокуратур Волинської області» зі змінами згідно наказу керівника обласної прокуратури №1661 к від 18.12.2024 «Про внесення змін до наказу керівника Волинської обласної прокуратури від

06.12.2024 №1625к «Про преміювання прокурорів Волинської обласної прокуратури та окружних прокуратур Волинської області» прокурору Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури Литовському С.О. визначено не виплачувати премію, оскільки за результатами оцінювання якості роботи за 2024 рік останній отримав негативну оцінку.

Накази керівника обласної прокуратури №1625к від 06.12.2024 «Про преміювання прокурорів Волинської обласної прокуратури та окружних прокуратур Волинської області» та №166!к від 18.12.2024 «Про внесення змін до наказу керівника Волинської обласної прокуратури від 06.12.2024 №1625к «Про преміювання прокурорів Волинської обласної прокуратури та окружних прокуратур Волинської області», видано на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом.

Щодо доводів позивача, що оцінювання якості його роботи проведено першим заступником керівника окружної прокуратури Олішкевичем О.В., слід зазначити, що безпосереднім керівником прокурора відділу Луцької окружної прокуратури Янковського С.О. відповідно до підпункту 20 пункту 2.3. розділу 2 Тимчасового положення №503 є начальник Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_12 .А Згідно наказу керівника обласної прокуратури №1306к від 05.11.2024 начальнику Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_13 надано невикористану частину щорічної відпустки тривалістю 5 календарних днів з 11 до 15 листопада 2024 року (наказ додається).

У зв`язку з ним, наказом керівника Луцької окружної прокуратури від 11.11.2024 №І04к «Про покладення виконання обов`язків» на час відпустки ОСОБА_13 виконання обов`язків начальника Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури покладено на першого заступника керівника Луцької окружної прокуратури Олішкевича О.В., що відповідає повноваженням керівника окружної прокуратури, визначених ч. 2 ст. 13, п. -4-1 статті 13, п. 14 ч. 1 ст. 39, абз. З и. 4 ст. 39 Закону №>1697-ҐІ1.

Таким чином, ОСОБА_14 , виконуючи обов`язки начальника Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури, мав відповідні повноваження, визначені Тимчасовим положенням №503, для погодження звіту позивача та визначення оцінки за результатами оцінювання якості роботи у 2024 році.

За таких обставин, доводи ОСОБА_1 щодо проведення його оцінювання особою, яка не є його безпосереднім керівником, є безпідставними.

Таким чином дії відповідача по визначенню щорічної премії не можуть бути визнанні судом як мобінг у зв`язку з не нарахуванням сум премії.

Щодо порушення соціальних і трудових прав та здійснення тиску і незаконного впливу, при непогодженні керівником Луцької окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_15 частини щорічної відпустки для участі у судовому засіданні щодо захисту честі, гідності та ділової репутації прокурора.

До обласної прокуратури 09.12.2024 надійшов лист керівника Луцької окружної прокуратури від 06.12.2024 №53/2-2352ВИХ-24 з заявою прокурора Янковського С.О. від 05.12.2024 про надання невикористаної частини щорічної відпустки. У подальшому наказом керівника обласної прокуратури від 10.12.2024 №1634к «Про надання відпустки» прокурору ОСОБА_1 надано невикористану частину щорічної відпустки тривалістю 1 календарний день - 16.12.2024.

Згідно даних сайту «Судова влада України» (https://court.gov.ua) в провадженні Луцького міськрайонного суду знаходиться цивільна справа №161/3057/24 за позовом ОСОБА_16 ). до начальника Волинського ОТІ СК та СІЇ про захист честі, гідності, ділової репутації. Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Луцького міськрайонного суду від 12,12.2024 відкрито провадження та призначено судове засідання.

У подальшому, після надходження до обласної прокуратури заяви Янковського С.О. від 13.01.2025 про надання йому відпустки для участі у судовому засіданні по розгляду вказаної справи наказом керівника обласної прокуратури від 14.01.2025 №43к «Про надання відпустки» ОСОБА_11 надано частину щорічної відпустки тривалістю 3 календарні дні з 27 до 29 січня 2025 року.

За таких обставин, доводи ОСОБА_1 про порушення його соціальних та трудових прав не підтверджується. Будь-яких перешкод Литовському С.О. для його участі у судовому засіданні но розгляду справи щодо захисту честі, гідності та ділової репутації прокурора не чинилось і не чиниться.

З приводу регулярного ти систематичного, на думку позивача, цькування та тиску на нього з боку керівництва Луцької окружної прокуратури Волинської області, через ймовірне виконання вказівок керівника Волинської обласної прокуратури наступне.

Вказане твердження позивача , побудоване на припущенні. Так, подаючи позовні вимоги до керівника обласної прокуратури, стверджуючи про тиск па нього з боку керівництва окружної прокуратури, позивач припускає, що такий тиск вчинявся на вимогу керівника обласної прокуратури, не надаючи цьому відповідних доказів. Разом з тим, будь-яких вимог про визнання таких дій керівника окружної прокуратури протиправними позивач не висуває.

Відтак порушень соціальних та трудових прав позивача при наданні відпустки для участі в судом не встановлено

Щодо перешкоджання у здійсненні посадових обов`язків за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, не надання можливості приймати рішення у кримінальних провадженнях.

Відповідачем у відзиві зазначено, що прокурор Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури Янковський С.О. у кримінальному провадженні № 000045 від 30.07.2023 жодного разу не визначався старшим групи прокурорів.

З приводу заміни старшого групи прокурорів в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000046 від 3 1.03.2023 (до цього провадження було приєднано провадження № 0000399), то відповідно до ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Стороною відповідача зазначено, що у кримінальному провадженні № 0000046 від 31.03.2023 повідомлено про підозру трьом особам при наявності обґрунтованих підстав вважати, що вказане правопорушення вчинено у складі організованої групи, 01.02.2024 та 15.02.2024 змінено групу прокурорів, в тому числі, із визначенням старшого групи прокурорів - прокурора відділу, що забезпечує нагляд за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Волинської області, у відповідності до вимог п.5.1 наказу Генерального прокурора «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» № 309 від 30.09,2021.

У кримінальних провадженнях № 0000046 від 31.03.2023 та № 0000639 від 02.11.2023 прокурор Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури Янковський С.О. постійно здійснював повноваження прокурора в складі групи прокурорів з його початку до завершення.

Таким чином, фактів перешкоджання виконанню позивачем службових обов`язків, не встановлено.

Щодо неправомірного розподілу навантаження між підлеглими прокурорами керівництвом окружної прокуратури .

15.03.2024 відповідно до наказу керівника Луцької окружної прокуратури № 20 «Про розподіл обов`язків між керівництвом та 6 працівниками Луцької окружної прокуратури» за прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури Янковським С.О. було закріплено обов`язки щодо здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення, оскарження судових рішень та виконання інших повноважень у кримінальних провадженнях про кримінальні правопорушення, досудове розслідування у яких проводиться СВ та СД відділення №1 Луцького РУП ГУНП в області, у тому числі стосовно неповнолітньої особи, або якщо кримінальне провадження здійснюється щодо декількох осіб, хоча б одна з яких є неповнолітньою, стосовно особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, у яких неповнолітня особа залучена до провадження як потерпілий або є особою, права га інтереси якої порушено чи може бути порушено внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у сфері охорони дитинства та пов`язаних із домашнім насильством.

Крім того, на ОСОБА_1 , було покладено обов`язки щодо нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи неповнолітніх у 1 2 установах.

24.04.2024 у зв`язку із переведенням 12.04.2024 прокурора Ковельської окружної прокурори Гліжинської І.І, на посаду прокурора Луцької окружної прокуратури та необхідністю зміни розподілу обов`язків між ювенальними прокурорами Луцької окружної прокуратури, наказом керівника Луцької окружної прокуратури № 27 «Про розподіл обов`язків між керівництвом та працівниками Луцької окружної прокуратури» змінено функціональні обов`язки ряду працівників, серед яких і прокурору Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_1 .

Вищевказаним наказом керівнику Луцької окружної прокуратури ОСОБА_1 змінено функціональні обов`язки в частині виключення із повноважень останнього здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення, оскарження судових рішень та виконання інших повноважень у кримінальних провадженнях про кримінальні правопорушення, досудове розслідування у яких проводиться СВ та СД відділення №1 Луцького РУП ГУНП в області стосовно неповнолітньої особи або якщо кримінальне провадження здійснюється щодо декількох осіб, хоча б одна з яких є неповнолітньою, стосовно особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, у яких неповнолітня особа залучена до провадження як потерпілий або є особою, права та інтереси якої порушено чи може бути порушено внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у сфері охорони дитинства та пов`язаних із домашнім насильством та нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи неповнолітніх.

Серед іншого, за ОСОБА_1 закріплено виконання обов`язків щодо нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян у 12 установах.

14.04.2025 наказом керівника Луцької окружної прокуратури № 18 «Про розподіл обов`язків між керівництвом та працівниками Луцької окружної прокуратури» за прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури Янковським С.О. закріплено обов`язки щодо здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення, оскарження судових рішень га виконання інших повноважень у кримінальних провадженнях про кримінальні правопорушення, досудове розслідування у яких проводиться СВ та СД відділення №1 Луцького РУП ГУНП в області. При цьому, виключено з обов`язків здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення, оскарження судових рішень та виконання інших повноважень у кримінальних провадженнях про кримінальні правопорушення, досудове розслідування у яких проводиться СВ та СД відділення поліції № 1 Луцького РУП ГУНП в області стосовно неповнолітньої особи, або якщо кримінальне провадження здійснюється щодо декількох осіб, хоча б одна з яких є неповнолітньою, стосовно особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, у яких неповнолітня особа залучена до провадження як потерпілий або є особою, права та інтереси якої порушено чи може бути порушено внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у сфері охорони дитинства та пов`язаних із домашнім насильством.

Також, за ОСОБА_1 , залишено виконання обов`язків щодо нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи неповнолітніх у наступних установах: - Волинському пункті тимчасового перебування іноземців га осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України; - Луцьких районних секторах № 2 та № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області; - Ківерцівському та Рожищепському районних відділах ДМС у Волинській області при застосування заходів примусового характеру, які пов`язані з обмеженням особистої свободи громадян; - Ківерцівському та Рожищепському районних відділах ДГЗС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при виконанні додаткового кримінального покарання у виді конфіскації майна та виконанні покарання у виді спеціальної конфіскації; 8 - відділенні поліції № І (м. Ківерці), відділенні поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) Луцького районного управління ГУ11П у Волинській області; - спеціальних палатах КЗ «Ківерцівська центральна лікарня Ківерцівської міської ради» та КІ1 «Рожиіценська багатопрофільна лікарня» Рожищснської міської ради.

Окружною прокуратурою проведено аналіз навантаження прокурорів в частині здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням та згідно даних Єдиного реєстру досудових розслідувань, у середньому прокурорами окружної прокуратури здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у 380 кримінальних провадженнях (478 кримінальних правопорушеннях).

Відповідачем зазначено, що на даний час у провадженні ОСОБА_17 перебуває 311 кримінальних проваджень (346 кримінальних правопорушень), що є менше середнього показника по окружній прокуратурі. При цьому, ОСОБА_17 переважно здійснюється процесуальне керівництво у кримінальних провадженнях, що не є складними у доказуванні, багатоепізодними, резонансними чи на пріоритетних напрямках.

Крім того, відповідно до даних інформаційно-аналітичної системи «Облік та статистика органів прокуратури», у поточному році прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_1 не скеровано до суду жодного обвинувального акту.

Відповідачем зазначено, що будь-яких кримінальних проваджень, в яких би ОСОБА_1 був процесуальним керівником, чи будь-яких заяв чи звернень з приводу діяльності службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 , які б розглядались ОСОБА_1 , не було. Відповідно будь-якої інформації про факти корупції в діях службових осіб центру комплектування ОСОБА_1 як прокурор не мав.

Також вказали, що усі провадження щодо дій посадових осіб територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки згідно діючого законодавства відносяться до компетенції Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони (абзац 5 підпункту 4 пункту 7 наказу Генерального прокурора №309 від 30.09.2021 «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальних провадженнях»).

Щодо поданих позивачем рапортів про неможливість виконання своїх функціональних обов`язків у зв`язку із незабезпеченням периферійною технікою для друку та копіювання, щодо фальсифікації протоколу оперативної наради у виконувача обов`язків керівника Луцької окружної прокуратури від 18.10.2024 №180, то такі рапорти розглянуто керівником окружної прокуратури та надано відповіді за №53/2-582вн-24 від 11.11.2024 та від 15.11.2024 за №53/2-626вн-24.

Незабезпеченням технікою для друку та копіювання не може трактуватись як самодостатня причина неналежного виконання позивачем завдань та доручень керівників органів прокуратури.

Доказів нерівномірного розподілу навантаження та відсутності необхідних для роботи позивача засобів та/чи окремого робочого місця судом не встановлено і такі позивачем не подані.

Щодо негативного виокремлення його з колективу шляхом видалення з робочої групи у месенджері «WhalsApp».

Відповідачем у відзиві зазначено, що у зв`язку із службовим відрядженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_18 та ОСОБА_19 до Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону з 23.12.2024 терміном на ЗО календарних днів та у зв`язку із невиконанням за час відрядження ними обов`язків прокурорів відділу, обох було виключено із робочої групи Луцької окружної прокуратури в мссснджсрі «WhatsApp», з урахуванням обговорення у вказаній групі актуальних робочих питань, стану виконання завдань та доручень тощо. Після повернення із службового відрядження, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 повторно включено до групи у вказаному мссснджсрі. Разом з тим, 29.04.2025 ОСОБА_1 самостійно вийшов із зазначеної груми, про що свідчать додані відповідні скріншоти, які долучені до відзиву та дослідженні судом.

Відповідно до ст. 4 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого Всеукраїнською конференція прокурорів 27,04,2017 прокурор повинен постійно дбати про свою компетентність, професійну честь і гідність.

Своєю доброчесністю, принциповістю, компетентністю, неупередженістю га сумлінним виконанням службових обов`язків сприяти підвищенню авторитету прокуратури та зміцненню довіри громадян до неї.

Формування довіри до прокуратури одне з основних завдань професійної стики прокурора. Реалізація такого завдання можлива лише за умови спільної та постійної роботи прокурорів над авторитетом інституту прокуратури у суспільстві, що досягається їх кропіткою та відповідальною працею, доброчесністю, принциповістю, компетентністю, неупередженістю прокурорів та сумлінним виконанням ними службових обов`язків.

З цього випливає повсякчасний обов`язок прокурора підтримувати честь і гідність своєї професії, завжди поводитись професійно, дотримуючись законів та правил прокурорської стики, завжди бузи чесним і старанним, вільним від будь-яких надмірних впливів, добре обізнаним щодо відповідних правових та соціальних подій, а також поінформованим і стежити за змінами у законодавстві, що стосуються його діяльності.

У законодавстві, немає визначень понять гідності й честі, що є цілком закономірним. Але, незважаючи па відсутність легальних дефініцій указаних цінностей особи, гідність і честь, зокрема, належать до моральноетичних явищ глобального характеру, оскільки цс не тільки правові, а й важливі філософські категорії.

У понятті «гідність» розкривається ставлення людини до самої себе і ставлення до неї з боку суспільства як самоцінності безвідносно до особистих якостей і заслуг. В його основу покладено уявлення про моральну рівність людей, ким би вони не були і який б суспільний стан не займали.

Берегти свою гідність, зокрема професійну, па практиці означає відповідність Індивіда вимогам моралі, професійної етики, а також певний рівень моральної культури оточуючих людей, що дозволяє бачити в іншому подібного собі.

Під поняттям «честь» слід розуміти зовнішню оцінку особи з боку суспільства чи соціальної спільноти, членом якої вона є.

Згідно з Нормами професійної відповідальності та переліком необхідних прав та обов`язків прокурорів, які прийняті Міжнародною Асоціацією прокурорів 23.04.1999, прокурори зобов`язані завжди підтримувати честь та гідність професії, вести себе професійно, відповідно до закону, правил та етики їх професії, в будь-який час дотримуватись найбільш високих норм чесності.

Відповідно до Модельного кодексу поведінки державних службовців (Рекомендація № R (2000) 10 Комітету Міністрів Ради Європи державам членам щодо кодексів поведінки державних службовців, прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи на 106 сесії 11.05.2000) державний службовець повинен завжди поводитись таким чином, щоб була забезпечена віра громадськості у чесність, безсторонність і ефективність публічної влади.

Професійна честь потребує від прокурора підтримувати репутацію своєї професії (ділової репутації), захищати інтереси професійної спільноти, до якої він належить.

Стаття Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів визначає, що при виконанні службових обов`язків прокурор має дотримуватися загальноприйнятих етичних норм поведінки, бути взірцем доброчесності, вихованості і культури. Порушення службової дисципліни, непристойна поведінка є неприпустимими для прокурора і тягнуть за собою передбачену законом відповідальність.

Доброчесність, зразковість поведінки та дисциплінованість є основоположними нормами поведінки прокурорів.

У цілому етичні норми поширюються на службову сферу, на приватне життя прокурора, включають у себе як правила професійної діяльності в усіх аспектах, так і вимоги спеціального й загального законодавства і моральні засади суспільного життя. Зазначені норми формують стандарт поведінки, яка мас бути взірцем законності, справедливості, дисципліни, людяності, порядності, ввічливості, сприяти довірі й повазі суспільства до органів прокуратури і представників цієї професії,

Таким чином в матеріалах справи відсутні докази , що відповідачем, як роботодавцем вчинялися будь які-дії чи бездіяльність яка мала на меті зміну чи припинення з позивачем трудових правовідносин, а також наявність умисних та тривалих дій відповідача з цього приводу.

Навіть при встановленні у певних оскаржуваних діях відповідача ознак протиправності, у суду відсутні підстави констатувати, що такі дії містять ознаки мобінгу (цькування), у зв`язку з чим позовні вимоги в зазначеній частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Ознакою мобінгу є систематичність та умисність дій або бездіяльності роботодавця, групи працівників чи окремих працівників. Крім того, вчинення економічного тиску/мобінгу повинно полягати у конкретних діях або бездіяльності, що носять економічний характер або призводять до негативних економічних наслідків, тобто повинні бути вимірюваними. Проте зазначені ознаки та факти, передбачені статтею 2-2 КЗпП України, не вказані як у позові, так і не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

З огляду на надані сторонами докази та висловлені доводи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у ході розгляду справи доказів систематичних (повторюваних) тривалих умисних дій щодо фактів мобінгу позивача встановлено не було.

Для вирішення питання про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, необхідно встановити протиправність дій, бездіяльності або рішення. Вимоги зобов`язального характеру, зокрема про зобов`язання вчинити певні дії або прийняти певне рішення в такому випадку є похідними. Враховуючи наведене, оскільки під час розгляду справи в суді судом не було встановлено вчинення відповідачем протиправних дій, суд вважає, що підстави для прийняття рішення зобов`язального характеру у суду відсутні, а доводи позову в цій частині не ґрунтуються на процесуальних нормах законодавства.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи позову не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивачем в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 260, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Волинської обласної прокуратури про визнання фактами мобінгу та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.Ф. Костюкевич