Справа № 440/5456/25
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/5456/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо відмови в повному обсязі нараховувати та виплачувати розмір пенсії з довідки №410 від 16 лютого 2005 року з суми 3697 крб 32 коп виданої Пожежною частиною №17 по охороні м. Лубни;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області нараховувати та сплачувати пенсію без обмеження в повному обсязі з суми 3697 крб 32 коп вказаній в довідці №410 від 16 лютого 2005 року виданої пожежною охороною на підставі рішення суду, з урахуванням надбавок, доплат, підвищення та індексації.

В якості підстави для звернення до суду заявник вказує на протиправну, як на його думку, поведінку відповідача, який на протязі 20 років нараховував та виплачував позивачу пенсію, обчислену на підставі всіх складових заробітної плати, зазначених у довідці про заробітну плату № 410 від 16 лютого 2005 року, виданій Лубенською пожежною частиною № 17, а після того як перерахунки пенсій почали здійснюватися на підставі рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року у справі № 2-р (ІІ)2024 без обмеження максимальним розміром, орган ПФУ став нараховувати розмір пенсії не з усіх складових заробітної плати, які зазначені в такій довідці.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що розпорядженням від 24 січня 2025 року згідно отриманого дозволу Пенсійного фонду України (лист №2800-030203-9/5217 від 24 січня 2025 року) доопрацьовано з 20 березня 2024року попереднє рішення згідно рішення суду у справі № 440/16011/23 та відповідно до зауважень, вказаних в листі, приведено у відповідність заробітну плату, яка застосовується для розрахунку пенсійної виплати ОСОБА_1 . Пенсію обчислено враховуючи заробіток за період перебування в зоні відчуження (нарахований середньомісячний заробіток на підприємстві за час перебування в зоні ЧАЕС -165,95 крб та оплата праці за роботу в зоні ЧАЕС -1293,12 крб. Врахування пенсії (60%) при обчисленні розміру пенсії можливе за наявності первинних документів, зокрема, наказу про преміювання. Оскільки матеріали пенсійної справи не містять таких документів, обчислення пенсії проведено без врахування пенсії.

У відповіді на відзив позивач ще раз наголосив на тому, що у ПФУ питань по обчисленню пенсії на підставі довідки про заробітну плату № 410 від 16 лютого 2005 року, виданої Лубенською пожежною частиною № 17, не виникало на протязі 20 років, тобто нараховували та виплачували пенсію згідно чинного законодавства навіть тоді, коли нарахування стало проводитися з 3000 крб.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у адміністративній справі № 440/16011/23, що набрало законної сили, встановлено обставини, які не підлягають встановленню у цій справі в силу положення частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

« ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 1 категорії, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Полтавською облдержадміністрацією 18.03.2019, є особою з інвалідністю внаслідок війни 2 групи (а.с. 5). Як свідчать матеріали пенсійної справи 19.07.2022 ОСОБА_1 встановлено 2 групу інвалідності через захворювання, яке пов`язане з ліквідацією аварії на ЧАЕС (в період проходження ВС), відповідно до довідки МСЕК серії АБ №0033619 від 19.07.2022. Посвідчення потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії ліквідатор № 007104 видане 29.03.2019 (а.с. 32-37).

ОСОБА_1 з 15.09.1997 перебуває на обліку в ГУПФ, де отримує пенсію по інвалідності (в розмірі відшкодування фактичних збитків) відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону №796-XII та постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210. 19.07.2022 ОСОБА_1 встановлено 2 групу інвалідності через захворювання, яке пов`язане з ліквідацією аварії на ЧАЕС (в період проходження ВС), відповідно до довідки МСЕК серії АБ №0033619 від 19.07.2022.

До пенсійної страви позивача було долучено довідку 17-ї самостійної державної пожежної частини м. Лубни від 16.02.2005 №410 про отриманий заробіток в зоні відчуження №3, №2 за період з 25.07.1986 по 25.08.1986, з якого обчислюється розмір пенсійної виплати та розрахунок заробітної платні за роботу у зоні відчуження (а.с. 30-31).

Згідно з матеріалами пенсійної справи основний розмір пенсії від середнього заробітку з 01.03.2023 становить 99285,34, призначено цільову допомогу інвалідам війни 2 групи у розмірі 50 грн та підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни 2 групи (40% від 2093 грн) у розмірі 837,20 грн. Розмір пенсії з надбавками на дату звернення до пенсійного органу становить 85 711,89 грн, проте максимальний розмір пенсії встановлено у розмірі 20 930,00 грн (а.с. 36-37).

13.09.2023 Перший сенат Конституційного Суду України ухвалив рішення № 7-р(І)/2023, у якому дійшов висновку про те, що положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу у частині, за якою норми і положення статті 54 Закону №796 застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, суперечить статті 8 Конституції України.

У зв`язку з цим 19.09.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату пенсії у розмірі відшкодування фактичних збитків без обмежень (а.с. 7).

У відповідь відповідач листом від 29.09.2023 №21917-21543/П-02/8-1600/23 повідомив ОСОБА_1 про те, що він отримує пенсію у максимальному розмірі, що відповідає десяти прожитковим мінімумам, установленим для осіб, які втратили працездатність, відповідно до норм ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи". Підстав для перегляду розміру пенсії немає (а.с. 8-9).

Не погоджуючись з діями відповідача щодо обмеження виплати пенсії максимальним розміром, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить також зобов`язати ГУПФ здійснити перерахунок та виплачувати йому в подальшому пенсію без обмеження її максимального розміру з моменту подачі заяви до ГУПФ, тобто з 19.09.2023».

Надавши оцінку встановленим у справі обставинам та застосувавши відповідні норми законодавства з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 13 вересня 2023 року №7-р(І)2023 Полтавським окружним адміністративним судом ухвалено рішення від 08 травня 2024 року у справі № 440/16011/23, яким позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обмеження з 20.03.2024 розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром на рівні десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 20.03.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром на рівні десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, за вирахуванням фактично виплачених сум пенсії; в решті вимог - позов залишено без задоволення.

На виконання рішення суду у адміністративній справі № 440/16011/23 органом ПФУ прийнято рішення про перерахунок пенсії від 05 серпня 2024 року № 20, відповідно до якого розмір пенсії ОСОБА_1 з надбавками з 20 березня 2024 року (по 16 червня 2024 року) складає 87319,09 грн, а максимальний розмір пенсії 23610,00 грн; з 17 червня 2024 року розмір пенсії 23610,00 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року у справі № №440/16011/23 заяву представника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ніколенка Станіслава Васильовича про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №440/16011/23 задоволено: змінено спосіб і порядок виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 у справі №440/16011/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 заборгованості з виплати пенсії за період з 20.03.2024 по 16.06.2024 у розмірі 186 057,95 грн.

Рішенням про перерахунок пенсії територіального органу ПФУ від 24 січня 2025 року №20 (на підставі листа ПФУ України №2800-030203-9/5217 від 24 січня 2025 року) здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , внаслідок якого розмір його пенсії з надбавками з 20 березня 2024 року складає 54394,31 грн.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 01 квітня 2025 року № 5597-5156/П-02/8-1600/25 ОСОБА_1 на його звернення від 17 березня 2025 року щодо обчислення розміру пенсії повідомлено, що відповідно до частини першої статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі-Закон 796) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть визначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. Відповідно до частини 2 статті 54 Закону 796 в усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Він отримує пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до статті 54 Закону 796. Розмір пенсії визначений з урахуванням ступеня втрати працездатності 80%. Пенсію по інвалідності він отримує у максимальному розмірі, що відповідає десяти прожиткових мінімумів, установленим для осіб, які втратили працездатність, відповідно до норм статті 67 Закону 796. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 по справі №440/16011/23, яке набрало законної сили 17.06.2024, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 20.03.2024 перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром на рівні десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, за вирахуванням фактично виплачених сум пенсії. Пенсію йому обчислено враховуючи заробіток за період перебування в зоні відчуження (нарахований середньомісячний заробіток на підприємстві за час перебування в зоні ЧАЕС - 165,95 крб. та оплата праці за роботу в зоні ЧАЕС -1293,12 крб.). Врахування премії (60%) при обчисленні розміру пенсії можливе за наявності первинних документів, зокрема, наказу на преміювання. Оскільки матеріали пенсійної справи не містять таких документів, обчислення пенсії проведено без врахування премії. Розмір пенсійної виплати визначено на рівні 54394,31 грн. Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.05.2005 по справі №2-793/2005 не містить зобов`язань щодо здійснення перерахунку пенсії із суми заробітку 3697,32 крб.

Вважаючи, що відповідач вчинив протиправні дії щодо відмови в повному обсязі нараховувати та виплачувати розмір пенсії з довідки №410 від 16 лютого 2005 року з суми 3697 крб 32 коп, виданою Пожежною частиною №17 по охороні м. Лубни, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Так, основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ /надалі Закон 796-ХІІ/.

Згідно зі статтею 49 Закону №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частин першої та другої статті 54 Закону №796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

За приписами частини 3 статті 67 Закону №796-XII (у редакції згідно із Законом України від 05 жовтня 2006 року № 231-V) у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім`ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Положеннями підпункту 17 пункту 28 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI частину третю статті 67 Закону №796-XII викладено в такій редакції:

"Максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 положення пункту 28 розділу II визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Згідно із статтею 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року № 3668-VI , чинного з 01 жовтня 2011 року /надалі-Закон № 3668-VI), максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", «Про прокуратуру", «Про статус народного депутата України", «Про Національний банк України", «Про Кабінет Міністрів України", «Про дипломатичну службу", «Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про судову експертизу", «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", «Про наукову і науково-технічну діяльність", «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", «Про пенсійне забезпечення", « Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Підпунктом 6 пункту 6 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI внесено зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема до статті 67 Закону № 796-XII, внаслідок чого частину третю цієї статті викладено в такій редакції:

"Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

Згідно з частиною третьою статті 67 Закону №796-XII (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII та у редакції Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Разом з тим, 20 березня 2024 року Конституційний Суд України прийняв рішення № 2-р(II)/2024 у справі №3-123/2023(229/23), яким визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, та припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами.

Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України".

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року № 2-р(II)/2024 у справі №3-123/2023(229/23), припис статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, та припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, визнані неконституційними, утрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, з 20 березня 2024 року - з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 20 березня 2024 року №2-р(II)/2024 втратили чинність припис статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року №3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, та припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII.

Таким чином, з 20 березня 2024 року відсутні правові підстави для обмеження пенсії максимальним розміром на рівні десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Як вже встановлено судом, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та 19 липня 2022 року позивачу встановлено 2 групу інвалідності через захворювання, яке пов`язане з ліквідацією аварії на ЧАЕС (в період проходження ВС).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у справі № 440/16011/23, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 20.03.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром на рівні десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, за вирахуванням фактично виплачених сум пенсії.

На виконання рішення суду ГУПФ було здійснено перерахунок пенсії позивача з 20 березня 2024 року без обмеження її максимальним розміром, внаслідок якого розмір пенсії з 20 березня 2024 року по 16 червня 2024 року склав 87319,09 грн.

Втім, 25 січня 2025 року на підставі листа ПФУ України №2800-030203-9/5217 від 24 січня 2025 року органом ПФУ здійснено перерахунок пенсії позивача з 20 березня 2024 року (вид перерахунку: макетна обробка), внаслідок якого розмір пенсії позивача склав 54394,31 грн.

Як зазначив відповідач, після проведення перерахунку пенсії позивача без обмеження максимальним розміром з 20 березня 2024 року заробітну плату позивача приведено у відповідність та розмір пенсії позивача обчислено із заробітку (вказаного у довідці про заробітну плату №410 від 16 лютого 2005 року) без врахування розміру премії, оскільки матеріали пенсійної справи не містять відповідних первинних документів, зокрема наказу про преміювання.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тож, з`ясовуючи обставини наявності чи відсутності підстав для обчислення розміру пенсійної виплати позивача із заробітної плати, вказаної у довідці про заробітну плату №410 від 16 лютого 2005 року, виданої Лубенською пожежною частиною № 17 на виконання рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 листопада 2004 року у справі № 2-1509/2004р., без врахування розміру премії, суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Лубенським міськрайонним судом Полтавської області у рішенні від 10 листопада 2004 року у справі № 2-1509/2004р., зокрема, встановлено, що робота ОСОБА_1 за період ліквідації аварії ЧАЕС повинна бути оплачена з урахуванням всіх вищезазначених постанов, які регламентують порядок оплати праці робочих та службовців з нарахуванням премії в розмірі 60% тарифної ставки, яка повинна бути збільшена на 100%, а також в х- кратному розмірі понад середньомісячної заробітної плати. В період з 25 липня 1986 року по 25 серпня 1986 року ОСОБА_1 виконував роботи в зоні Чорнобильської атомної електростанції в складі зведеного загону протипожежної служби в якості інспектора протипожежної профілактики на атомній електростанції.

Так, рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 листопада 2004 року у справі № 2-1509/2004р. зобов`язано начальника СДПЧ -17 м. Лубни Стадніченко А.Ю. провести перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 за час виконання робіт в зоні ЧАЕС у відповідності з діючими нормативними актами в розмірі, який складає 3697 крб 32 коп.

А рішенням Лубенського міськрайонного суду від 13 травня 2005 року у справі № 2-793/2005 р. з урахуванням ухвали цього суду від 12 серпня 2005 року зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Лубни здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із заробітку за період перебування в зоні відчуження згідно довідки СДПЧ -17 від 16 лютого 2005 року № 410, статей 54, 57 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та частини третьої пункту 13 розділу 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що може перевищувати 3000 гривень.

Таким чином, вказаним рішенням суду підтверджено право позивача на обчислення пенсії із заробітку ( в тому числі премії), вказаного у довідці від 16 лютого 2005 року № 410, а саме: 3697 крб. 32 коп.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у проведенні обчислення та виплати пенсії позивача з 20 березня 2024 року з врахуванням заробітку в сумі 3697 крб 32 коп відповідно до довідки від 16 лютого 2005 року № 410, складеної на виконання рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 листопада 2004 року у справі № 2-1509/2004р., у зв`язку з чим, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області обчислити та виплатити позивачу з 20 березня 2024 року пенсію з врахуванням заробітку в сумі 3697 крб 32 коп відповідно до довідки від 16 лютого 2005 року № 410, складеної на виконання рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 листопада 2004 року у справі № 2-1509/2004р., із урахуванням фактично проведених виплат.

При цьому зазначення позивачем у позовних вимогах суми заробітку 3967 крб. 32 коп. суд розцінює як описку.

Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача нараховувати та виплачувати (у подальшому) пенсію на підставі довідки від 16 лютого 2005 року № 410 з суми 3697 крб. 32 коп. з урахуванням надбавок, доплат, підвищення та індексації задоволенню не підлягають, оскільки об`єктом захисту в адміністративному суді відповідно до приписів частини першої статті 5 КАС України можуть бути лише порушені права, свободи або законні інтереси особи, а не перспектива їх порушення (майбутні правовідносини).

Тож позов у цілому слід задовольнити частково.

Позивач звільнений від сплати судового збору в силу закону як особа з інвалідністю 2 групи, інших судових витрат не поніс, а тому підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ( вул. Гоголя, 34,м. Полтава,Полтавська область,36000 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у проведенні обчислення та виплати пенсії ОСОБА_1 з 20 березня 2024 року з врахуванням заробітку в сумі 3697 крб 32 коп відповідно до довідки від 16 лютого 2005 року № 410, складеної на виконання рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 листопада 2004 року у справі № 2-1509/2004р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області обчислити та виплатити ОСОБА_1 з 20 березня 2024 року пенсію з врахуванням заробітку в сумі 3697 крб 32 коп відповідно до довідки від 16 лютого 2005 року № 410, складеної на виконання рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 листопада 2004 року у справі № 2-1509/2004р., із урахуванням фактично проведених виплат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його складення.

Суддя Н.І. Слободянюк