Справа № 380/5610/25
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 рокусправа № 380/5610/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Брильовського Р.М.,

при секретарі судових засідань Матулкіної О.К.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача Станкевич А.О.

представника відповідача Черевка М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) про скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, у якій просить суд: визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача: від 14.05.2024 № 1-1303-UA0025047 на суму 4328,2 грн; від 14.05.2024 № 1-1303-UA0025047 на суму 19826,08 грн; від 14.05.2024 № 1-1303-UA0025047 на суму: 5551,08 грн; від 14.05.2024 № 1-1303-UA0025047 на суму 3884,66 грн; від 14.05.2024 № 1-1303-UA0025047 на суму: 11539,75 грн; від 14.05.2024 № 1-1303-UA0025047 на суму: 7153,19 грн; від 14.05.2024 № 1-1303-UA0025047 на суму: 1864,64 грн; від 14.05.2024 № 1-1303-UA0025047 на суму: 16792,91 грн; від 14.05.2024 № 1-1303-UA0025047 на суму: 6298,50 грн; від 14.05.2024 № 1-1303-UA0025047 на суму 28851,32 грн; від 14.05.2024 № 1-1303-UA0025047 на суму 8078,07 грн; від 14.05.2024 № 1-1303-UA0025047 на суму 5653,05 грн; від 14.05.2024 № 1-1303-UA0025047 на суму 2713,46 грн; від 14.05.2024 № 1-1303-UA0025047 на суму 10409,49 грн; від 14.05.2024 № 1-1303-UA0025047 на суму 4971,12 грн; від 14.05.2024 № 1-1303-UA0025047 на суму 10334,10 грн; від 14.05.2024 № 1-1303-UA0025047 на суму 17754,66 грн; від 14.05.2024 № 1-1303-UA0025047 на суму 3478,80 грн; від 14.05.2024 № 1-1303-UA0025047 на суму 3876,00 грн; від 14.05.2024 № 1-1303-UA0025047 на суму 6405,84 грн; від 14.05.2024 № 1-1303-UA0025047 на суму 139,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він через електронний кабінет платника скерував відповідачу заяву з доданими документами з проханням провести звірку даних, щодо правильності визначення об`єктів оподаткування та відповідності нарахованих сум податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки нормам Податкового кодексу України та скоригувати нараховані йому суми визначеного податку за 2021, 2022, 2023 з подальшим скасуванням таких податкових повідомлень рішень. 27 грудня 2024 року позивач отримав від відповідача відповідь на мою заяву від 03.09.24 про проведення звірки даних, в якому податковий орган зазначив, що розмір нерухомого майна і всі нарахування проведені вірно. ОСОБА_1 належать ряд нежитлових приміщення, які знаходяться у місті Львові по вул. Федьковича, 34 б -- територія ринку ТзОВ «Торговий центр «Привокзальний». За період 2021, 2022, 2023 роки ТзОВ «Торговий центр «Привокзальний» оформляв необхідні документи для проведення діяльності, як ринок, відповідно до Розпорядження № 564 Львівської міської ради від 20.11.2002, а саме Паспорти об`єкту ринкового господарства на 2021 рік, на 2022 рік, на 2023 рік. Зазначає, що не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, об`єкти нежитлової нерухомості, які використовуються суб`єктами господарювання малого та середнього бізнесу, що провадять свою діяльність у тимчасових спорудах для здійснення підприємницької діяльності та/або в малих архітектурних формах та на ринках. Нежитлові приміщення, зазначені у будівлі літера «Ж-1» є малими архітектурними формами (павільйонами), про що свідчить інформація наведена в технічному паспорті від 02.12.2003. Вважає, що зазначене майно (малі архітектурні форми (павільйони), що розміщені на ринку будинку літера «Ж-1») відповідно до пп.«е» пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України, звільнені від оподаткування. Вказує, що ставка податку на нерухоме майно, яке знаходиться на ринку на 2021 та 2022 роки становить 0% відповідно до рішень Львівської міської ради. Відповідно до додатку 1 цієї Ухвали від 30.06.22 № 2146 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 08.07.2021 № 1075 "Про встановлення ставок та пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки"для критих ринків, павільйонів та залів для ярмарків (код будівель та споруд 12.30.2) на 2023 рік встановлена ставка податку 0,30 % розміру мінімальної заробітньої плати за 1 кв.м. Вважає, що Відповідач протиправно прийняв податкові повідомлення рішення за 2021, 2022, 2023 роки щодо об`єктів нежитлової нерухомості, які використовуються суб`єктами господарювання малого та середнього бізнесу, що провадять свою діяльність у тимчасових спорудах для здійснення підприємницької діяльності та/або в малих архітектурних формах та на ринках, а також відповідно до Ухвал ЛМР, ставка податку на нерухоме майно, яке знаходиться на ринку на 2021 та 2022 роки становить 0% на 2023 рік - 0.3 %. Також відповідач прийняв податкові повідомлення рішення щодо нерухомого майна, власником яких позивач не являється, про що свідчить інформаційна довідка від 20.03.25, Індексний номер документа: 418795043. Просив позов задовольнити.

Відповідач у своїх запереченнях вказує, що згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебувало ряд об`єктів нерухомого майна, нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . За нежитлові приміщення, які знаходяться у м. Львів ставка податку згідно даних ІКС «Податковий Блок» становить 1% від розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня звітного року за 1 кв/м бази оподаткування. Позивачем експертний висновок, щодо приналежності об`єктів нерухомості до певного класу будівель, до податкового органу не надавався, а також не звертався щодо проведення звірки по об`єктах нерухомості, які перебувають у його власності та правомірності нарахування податку на нерухоме майно. До ГУ ДПС у Львівській області 03.05.2024 року надійшов лист від Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, в якому зазначалось, що за результатами аналізу суб`єктів господарювання, які здійснюють свою діяльність на території ринку «Привокзальний» не сплатили або не у повному обсязі сплатили податок на нерухоме майно до бюджету. Відповідно до вказаного листа просили провести звірку, сформувати та надіслати ППР платникам-податків. Серед переліку таких платників зазначався ОСОБА_1 . Вказаний лист заперечує доводи Позивача про пільгу у ринку «Привокзальний». Щодо тверджень позивача щодо не володіння об`єктами нерухомості, то звертає увагу суду, що запис про погашення права власності до Реєстру внесено 20.03.2025, отже фактично ОСОБА_1 володів вказаними нежитловими приміщеннями до 20.03.2025 року. Таким чином, нарахування податкових зобов`язань за період до 20.03.2025 є правомірними. Стосовно вищеперерахованих об`єктів нерухомості, то відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вони перебувають у власності фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), та відсутня інформація щодо розміщення даних нежитлових приміщень на території ТзОВ Торговий центр «Привокзальний». Тому нульова ставка податку на нерухоме майно, визначена додатком 1 ухвали Львівської міської ради № 3703 «Про встановлення ставок і пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2021 рік» не може бути застосована при нарахуванні податку за нежитлові приміщення, які перебувають у власності фізичної особи ОСОБА_1 . Позивачем не надано будь-яких доказів, які підтверджують Факт того, що оподатковані об`єкти нерухомості використовувались безпосередньо ним, як суб`єктом малого (середнього) бізнесу під час провадження діяльності у малих архітектурних формах та/або на ринку. ФОП ОСОБА_1 документів, які б підтверджували використання будівель за його функціональним призначенням, не надав, тому стверджувати, що безпосередньо позивач провадить діяльність у малих архітектурних формах та/або на ринку, в податкового органу немає ніяких підстав. Просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою судді від 24.03.2025 прийнято до провадження адміністративну справу та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 29.04.2025 суд вирішив перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

До суду надійшло клопотання Відповідача про залучення до розгляду справи Львівської міської ради як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача. Аналогічне клопотання надійшло до суду 16.06.2025 від Львівської міської ради.

Згідно з частиною 5 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Тобто, можливість залучення до справи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, обумовлена рішенням суду, яке може вплинути на їх права, свободи, інтереси або обов`язки.

Розглядаючи під час підготовчого провадження зазначені вище клопотання суд прийшов до висновку про відсутність підстав для їх задоволення та недоцільність залучення Львівської міської ради до участі у цій справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, оскільки ухвалене судом рішення за результатами розгляду справи не вплине на права, свободи, інтереси або обов`язки Львівської міської ради.

Протокольною ухвалою від 19.06.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позові та додаткових поясненнях, просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник проти позову заперечив з мотивів, наведених у відзиві та додаткових поясненнях, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

Головне управління ДПС у Львівській області на підставі підпунктів 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПКУ визначило суму податкового зобов`язання за платежем: Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за платежем « 18010300».

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з абзацом 1 пункту 1.1 статті 1 ПК України ним регулюються відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначається вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 ПК України податок на майно належить до місцевих податків.

Згідно з підпунктом 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 ПК України податок на майно складається, в тому числі, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Як визначено у підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункти 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України).

Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

У підпункті 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України зазначено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Отже, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є однією із складових податку на майно і належить до місцевих податків, визначених статтею 10 ПК України. Податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України. Платниками податку на нерухомість є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, у власності яких перебуває відповідне майно.

Разом з тим, у підпункті 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено перелік нерухомого майна, яке не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, до якого у пп е) віднесено:

- об`єкти нежитлової нерухомості, які використовуються суб`єктами господарювання малого та середнього бізнесу, що провадять свою діяльність у тимчасових спорудах для здійснення підприємницької діяльності та/або в малих архітектурних формах та на ринках.

З метою визначення механізму застосування, зазначеної в підпункті е) підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, норми необхідно з`ясувати правовий статус об`єктів нерухомості, які вона охоплює.

Зокрема, йдеться про дві категорії відповідних об`єктів, які використовуються суб`єктами господарювання малого та середнього бізнесу: малі архітектурні форми та інші об`єкти нерухомості, розташовані на ринках.

Тобто, застосування підпункту е) підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України передбачає наявність сукупності таких умов:

- об`єктний склад: об`єкти нежитлової нерухомості;

- суб`єктний склад: суб`єкти господарювання малого та середнього бізнесу;

- місце проведення діяльності: малі архітектурні форми та ринки.

Аналіз підпункту е) підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України дає підстави для висновку, що однією з істотних умов для звільнення від оподаткування відповідно до цього підпункту є ознака місця здійснення діяльності власником нерухомого майна в малій архітектурній формі або на ринку.

Саме такі правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 21.12.2022 у справі №520/4333/2020.

Колегія суддів Верховного Суду дійшла згоди, що положення підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266ПКУ вказують на те, що законодавець у кожному підпункті (від а) до л)) передбачив чіткі умови, за наявності яких нерухомість не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Кожен з цих випадків не підлягає розширювальному тлумаченню.

Суд зазначає, що предметом спору є визначення суми податкового зобов`язання за платежем: Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за платежем « 18010300» за періоди: 2021-2023 роки.

Відповідно до ухвали Львівської міської ради від 08.07.2021 року № 1075 «Про встановлення ставок та пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2022 рік» ставка податку за нежитлові приміщення становить 1%.

Тип об`єктів нерухомості визначається в залежності від його коду за Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000.

Як встановлено судом і підтверджено матеріалами справи у приватній власності та приватній спільній частковій власності Позивача перебувають:

нежитлове приміщення № 151, загальною площею 64.60 кв.м в будівлі під літ. «Ж-1» згідно з технічним паспортом) складське приміщення, витяг про державну реєстрацію прав від 30.12.2010р. № 28561477 виданий ОКП ЛОР БТІ та ЕО;

1/20 частин нежитлових приміщень в будівлі під літ. «У-2», площею 57,98 кв.м. до 30.12.2021; позивач 30.12.2021 подарував своєму батькові ОСОБА_2 (договір від 30.12.2021 зареєстровано за № 696) 1/40 частин нежитлових приміщень в будівлі під літ. «У-2», а саме приміщення № 5 площею 19,4 кв.м. (за даними технічного паспорту торговий павільйон) та частка позивача складає з 30.12.2021 - 1/30 частин нежитлових приміщень в будівлі під літ. «У-2», площею 38.65 кв.м, що підтверджується витягом з ЄДР від 30.12.21 № та копією договору купівлі продажу 1/40 частин нежитлового приміщення;

з 30 грудня 2021 року - 12/500 частин нежитлових приміщень в будівлі літ. «У-2», приміщення № 51 в підвальному поверсі, площею 18,6 кв.м., згідно з технічним паспортом складське приміщення, про що свідчить витяг з ЄДР від 30.12.21 № 293483986;

7/25 частин нежитлових приміщень в будівлі під літ. «Ж-1», №№161, 167, 166, 170, 173, 220, 254, 255, 256, 257, 265, 266, 269, 270, 271, 273, 274, 275, 278, заг.пл. 295.9 кв.м., площа власником якої є позивач складає 82,85 кв.м., що підтверджується інформаційною довідкою №418795043 від 20.03.2025 та копією договору дарування від 20.12.2011 зареєстрованого в реєстрі 5644;

31/50 частин нежитлових приміщень в будівлі літ. «Ж-1». №№ 117, 121, 122, 126, 128, 132, 133, 137, 138, 140, 141, 143, 144, 146,150, загальною площею 172,20 кв.м, площа власником якої є позивач складає 106,76 кв.м, що підтверджується інформаційною довідкою №418795043 від 20.03.2025 та копією договору дарування від 20.12.2011, зареєстрованого в реєстрі 5641.

За даними технічного паспорту від 02.12.2003 7/25 частин нежитлових приміщень в будівлі під літ. «Ж-1» та 31/50 частин нежитлових приміщень в будівлі під літ. «Ж-1» є павільйонами.

Позивач є одним із орендарів земельної ділянки, на якій розташовані нежитлові приміщення, які знаходяться у АДРЕСА_3 - б.

Львівська міська рада 01.07.2016 року прийняла Ухвалу № 676, якою (п.4) передала товариству з обмеженою відповідальністю Торговий центр Привокзальний» та громадянам ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . ОСОБА_15 . ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 . ОСОБА_19 земельну ділянку площею 0,4974 га (кадастровий номер :06:002:0085) на вул. Ю. Федьковича, 34-6 в оренду терміном на 10 років для обслуговування торговельного центру (код КВІЦІЗ 03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, за рахунок земель житлової та громадської забудови за функцією використання - землі комерції).

Також, наявними в матеріалах справи документами підтверджується, що вказані вище нежитлові приміщення розташовуються на території ринку ТзОВ «Торговий центр «Привокзальний».

Отже, всі нежитлові приміщення Позивача щодо яких Відповідачем прийнято податкові-повідомлення рішення про нарахування сум податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є об`єктами нерухомості, які призначені для торгівлі непродовольчими товарами та використовуються Позивачем для ведення підприємницької діяльності на території ринку ТзОВ «Торговий центр «Привокзальний»», а відтак, ураховуючи правову позицію Верховного Суду, не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

У підпункті 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України визначено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Зокрема, відповідно до пункту 24 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Ухвалами Львівської міської ради № 3703 від 12.07.2018 та № 1075 від 08.07.2021 встановлено ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у 2021, 2022 та 2023 роки.

Відповідно до додатку 1 ухвали Львівської міської ради № 3703 від 12.07.2018 для критих ринків, павільйонів та залів для ярмарків (підклас 1230.2 Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, чинного на час виникнення спірних правовідносин) на 2021 рік встановлена нульова ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно з додатком 1 ухвали Львівської міської ради № 1075 від 08.07.2021 для критих ринків, павільйонів та залів для ярмарків (підклас 1230.2 Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, чинного на час виникнення спірних правовідносин) на 2022 рік встановлена нульова ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2023 рік 0,3 % розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв. метр.

Водночас, застосування ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для такої категорії об`єктів як криті ринки, павільйони та зали для ярмарків (підклас 1230.2 Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, чинного на час виникнення спірних правовідносин) може мати місце в тому випадку, коли об`єкт оподаткування класифікується у підкласі «Криті ринки, павільйони та зали для ярмарків», проте територіально розташований поза межами будь-яких ринків. Тоді такий об`єкт оподаткування не може бути ідентифікованим як об`єкт нерухомості, на який поширюється дія підпункту е) підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПКУ в значенні «на ринках».

Аналогічний правовий висновок Верховного Суду зазначений у постанові від 21.12.2022 у справі № 520/4333/2020.

З огляду на вказане вище, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 14.05.2024: № 1-1303-UA0025047; № 1-1303-UA0025047; № 1-1303-UA0025047; № 1-1303-UA0025047; № 1-1303-UA0025047; № 1-1303-UA0025047; № 1-1303-UA0025047; № 1-1303-UA0025047; № 1-1303-UA0025047; № 1-1303-UA0025047; № 1-1303-UA0025047; № 1-1303-UA0025047; № 1-1303-UA0025047; № 1-1303-UA0025047; № 1-1303-UA0025047; № 1-1303-UA0025047; № 1-1303-UA0025047; № 1-1303-UA0025047; № 1-1303-UA0025047; № 1-1303-UA0025047; № 1-1303-UA0025047 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України суд,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 14.05.2024: № 1-1303- НОМЕР_2 ; № 1-1303- НОМЕР_2 ; № 1-1303- НОМЕР_2 ; № 1-1303- НОМЕР_2 ; № 1-1303- НОМЕР_2 ; № 1-1303- НОМЕР_2 ; № 1-1303- НОМЕР_2 ; № 1-1303- НОМЕР_2 ; № 1-1303- НОМЕР_2 ; № 1-1303- НОМЕР_2 ; № 1-1303- НОМЕР_2 ; № 1-1303- НОМЕР_2 ; № 1-1303- НОМЕР_2 ; № 1-1303- НОМЕР_2 ; № 1-1303- НОМЕР_2 ; № 1-1303- НОМЕР_2 ; № 1-1303- НОМЕР_2 ; № 1-1303- НОМЕР_2 ; № 1-1303- НОМЕР_2 ; № 1-1303-UA0025047; № 1-1303-UA0025047.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1799,05 грн сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 30.06.2025.

СуддяБрильовський Роман Михайлович