Справа № 300/7859/24
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року

м. Київ

справа № 300/7859/24

адміністративне провадження № К/990/20445/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року (суддя Біньковська Н.В.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року (судді: Шинкар Т.І. (головуючий), Довга О.І., Запотічний І.І.) у справі № 300/7859/24 за позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

УСТАНОВИВ:

І. Суть спору

Короткий зміст позовних вимог

1. Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі - позивач, контролюючий орган ГУ ДПС в Івано-Франківській області) звернулося до ОСОБА_1 (далі - відповідач, платник податків, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості в розмірі 12 460,00 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року, позовну заяву ГУ ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без розгляду.

3. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що контролюючим органом не було приведено позовну заяву у відповідність до вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України в частині зазначення місця проживання чи перебування ОСОБА_1 та надання доказів надіслання відповідачу листом з описом вкладення копії позовної заяви та доданих до неї документів. У зв`язку з чим (керуючись положеннями статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України) суд першої інстанції своєю ухвалою залишив позовну заяву ГУ ДПС в Івано-Франківській області без розгляду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погодившись з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій ГУ ДПС в Івано-Франківській області подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року у справі № 300/7859/24, а справу направити для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

5. Підставою для відкриття касаційного провадження у справі № 300/7859/24 є оскарження зазначеної у частині другій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду, після її перегляду в апеляційному порядку, з посиланням у касаційній скарзі на порушення судом першої інстанції та апеляційним адміністративним судом норм процесуального права.

6. В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що податковою адресою фізичної особи-підприємця визначається адреса її місцезнаходження (адреса місця проживання) зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за якою вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Вказує, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 зареєструвалась фізичною особою-підприємцем за адресою: АДРЕСА_1 , про що, зокрема, зазначає суд першої інстанції в своїй ухвалі від 15 січня 2025 року, водночас таке направлення позовної заяви відповідачу за вказаною адресою згідно витягу не вважає достатнім повідомленням відповідача.

Крім того, контролюючий орган звертає увагу, що в ухвалі Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року зазначено, що судом було направлені запити до Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області та до Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської ради про надання інформації про місце проживання відповідача, згідно яких адресу місця проживання чи перебування ОСОБА_1 не встановлена, а відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків не є першоджерелом інформації про місце проживання чи перебування відповідача на дату звернення до суду і дана інформація не відноситься до достовірних даних. Водночас, скаржник зазначає, що ним направлялись копії позовної заяви (а в справі наявні докази направлення копії позовної заяви) за адресами: АДРЕСА_1 - яку ОСОБА_1 зазначила державному реєстратору для внесення відомостей до Єдиного державного реєстру, як місце проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі; АДРЕСА_2 - що зазначена у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків (до яких не було внесено змін платником податків).

З урахуванням того, що іншого відомого місця проживання чи перебування ОСОБА_1 не відомо ГУ ДПС в Івано-Франківській області, а також не встановлено судами, позивач зазначає, що контролюючий орган зробив все можливе для того, щоб виконати свій обов`язок щодо належного вручення кореспонденції відповідачу, а тому ним було дотримано вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також позивач зазначає, що контролюючим органом до суду першої інстанції було подане клопотання про передачу справи на розгляд Луганського окружного адміністративного суду, яке не було розглянуто судом.

7. Касаційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до положень статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

8. Перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, надаючи оцінку дотриманню норм процесуального права у спірних правовідносинах, Верховний Суд виходить з наступного.

9. Так, у справі, що розглядається ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 січня 2025 року позовну заяву ГУ ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без руху та надано позивачу, з дня вручення цієї ухвали, п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом приведення позовної заяви у відповідність статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України в частині зазначення місця проживання чи перебування ОСОБА_1 та надання доказів надіслання ОСОБА_1 листом з описом вкладення копії позовної заяви та доданих до неї документів.

У вказаній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що в позовній заяві ГУ ДПС в Івано-Франківській області вказало адресу місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . За змістом витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 06.08.2023 ОСОБА_1 зареєструвалася фізичною особою-підприємцем за вказаною адресою. 02.05.2024 відповідач припинила підприємницьку діяльність на підставі власного рішення.

Також, згідно наданих позивачем відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків місце проживання ОСОБА_1 з 06.10.2021 - АДРЕСА_2 .

Івано-Франківський окружний адміністративний суд направив до Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області та до Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради запити про надання інформації про місце проживання відповідача. На адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла відповідь Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області, згідно якої місце проживання ОСОБА_1 у реєстрі не значиться.

Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради у відповіді на запит зазначила, що інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 в реєстрі територіальної громади відсутня.

Департамент соціальної політики Івано-Франківської міської ради листом від 30.12.2024 № 58-12/1827 повідомив суд про те, що станом на 30.12.2024 згідно Єдиної інформаційної бази ВПО ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку в Івано-Франківській МТГ не перебуває.

Суд першої інстанції зазначив, що станом на дату звернення до суду із цим позовом відомості про реєстрацію місця проживання відповідача за адресою АДРЕСА_1 , відсутні, водночас вказану адресу відповідача зазначено контролюючим органом у позовній заяві, а також направлено копію позовної заяви із доданими до неї документами (за адресою АДРЕСА_1 ).

З урахуванням того, що за даними Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області, Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради та Департаменту соціальної політики Івано-Франківської міської ради інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 в реєстрі територіальної громади відсутня і ГУ ДПС в Івано-Франківській області не надано беззаперечних доказів проживання відповідача за вказаною адресою, суд першої інстанції дійшов висновку про невиконання позивачем вимог пункту 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України щодо зазначення місця проживання чи перебування відповідача та частини другої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, на виконання вимог вказаної ухвали позивач надав суду першої інстанції заяву, в якій зазначив, що відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків місце проживання (податковою адресою) ОСОБА_1 зазначено АДРЕСА_2 . Ці обставини підтверджуються витягом від 25.11.2024 з баз даних Державної податкової служби Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України щодо податкової адреси відповідача. Контролюючим органом встановлено, що при реєстрації підприємницької діяльності відповідач зазначила адресу, за якою здійснювала підприємницьку діяльність, а саме АДРЕСА_1 (яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та заяви про застосування спрощеної системи оподаткування № 31 від 07.08.2023), тому ГУ ДПС в Івано-Франківської області було направлено позовну заяву також і за вказаної адресою.

Крім того, позивачем було надано суду уточнену позовну заяву, довідку AT «Укрпошта» від 07.01.2025 з описом вкладення до цінного листа про направлення відповідачу копії позовної заяви з доданими документами за адресою: АДРЕСА_2 та витяг відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ОСОБА_1 .

Також, позивачем було подано клопотання про передачу справи на розгляд Луганського окружного адміністративного суду, про що, зокрема, зазначено судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року.

Надаючи оцінку наданій позивачем заяві, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі від 15 січня 2025 року зазначив, що відомості із вказаного Державного реєстру фізичних осіб - платників податків не є першоджерелом інформації про місце проживання чи перебування відповідача станом на дату звернення позивача до суду із цим позовом.

Суд першої інстанції зазначив, що доказів місця проживання чи перебування ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , суду не надано. Водночас, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. До цього переліку входить с. Ковалівка Коломийчиської сільської територіальної громади. Беззаперечних доказів виконання позивачем вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху суду не надано.

У зв`язку з зазначеним, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що контролюючим органом не приведено позовну заяву у відповідність статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що згідно з положеннями частин тринадцятої-п`ятнадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Згідно з положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві, зокрема, зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

За змістом частини другої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову в паперовій формі зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій позовної заяви та доданих до неї документів. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

У справі, що розглядається судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що контролюючим органом направлялись відповідачу копії позовних заяв з відповідними документами, як за адресою за якою ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність, а саме - АДРЕСА_1 (яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та заяви про застосування спрощеної системи оподаткування № 31 від 07.08.2023), так і за адресою - АДРЕСА_2 (згідно з витягом від 25.11.2024 з баз даних Державної податкової служби Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України така зазначена податковою адресою відповідача).

Згідно з положеннями пункту 45.1 статті 45 Податкового кодексу України податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

За змістом пункту 70.1. статті 70 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр). До Державного реєстру вноситься інформація про осіб, які є: громадянами України; іноземцями та особами без громадянства, які постійно проживають в Україні; іноземцями та особами без громадянства, які не мають постійного місця проживання в Україні, але відповідно до законодавства зобов`язані сплачувати податки в Україні або є засновниками юридичних осіб, створених на території України, або набули статусу електронного резидента (е-резидента).

При цьому, згідно з положеннями підпункту 70.2.4 пункту 70.2 статті 70 Податкового кодексу України до облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься, зокрема, інформація щодо місця проживання, а для іноземних громадян - також громадянство.

Відповідно до пункту 70.7. статті 70 Податкового кодексу України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу ІХ Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 року № 822 фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки або Повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання Заяви за формою № 5ДР (додаток 12) або Заяви за формою № 5ДРП (додаток 13) відповідно.

Фізичні особи подають зазначені заяви особисто або через представника до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання), а у разі зміни місця проживання - до контролюючого органу за новим місцем проживання. Фізичні особи, які тимчасово перебувають за межами населеного пункту проживання, подають зазначені заяви особисто або через представника до будь-якого контролюючого органу.

10. Суд зазначає, що за встановлених судами попередніх інстанцій у цій справі обставин не вбачається, що відповідач зверталась до контролюючого органу з заявою про зміну даних (зокрема, щодо місця проживання), а інших - відмінних відомостей щодо місця проживання чи перебування (тимчасової реєстрації та ін.) відповідача судами не встановлено. Тоді як, контролюючим органом було надіслано копії позовних заяв з відповідними документами на всі підтверджені адреси відповідача (підтверджені відповідними витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та з баз даних Державної податкової служби Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України (щодо податкової адреси ОСОБА_1 ), що встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Положення пункту 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюють обов`язок зазначення в позовній заяві місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), що було дотримано контролюючим органом з урахуванням встановлених у цій справі обставин та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що було безпідставно залишено без належної оцінки судами попередніх інстанцій.

За таких встановлених обставин у справі, що розглядається, Суд зазначає про помилковість висновків судів першої та апеляційної інстанцій, що контролюючим органом не було надано доказів проживання та перебування відповідача за вказаною адресою, а тому необґрунтованими є висновки судів попередніх інстанцій про невиконання позивачем зазначених вимог до позовної заяви встановлених у статтях 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд наголошує, що з встановлених обставин справи не вбачається зловживання позивачем будь-якими своїми процесуальними правами, тоді як судом першої інстанції (з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції) при прийнятті оскаржуваної ухвали було допущено надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Крім того, Суд зазначає, що позивачем до суду першої інстанції було подане клопотання про передачу справи на розгляд Луганського окружного адміністративного суду. Водночас, Суд зазначає, що зі змісту оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій не вбачається, що таке клопотання було вирішено / розглянуто (та/або надано відповідну оцінку) судом, всупереч вимог статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також Суд звертає увагу, що в ухвалі Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року суд першої інстанції залишаючи позовну заяву ГУ ДПС в Івано-Франківській області без розгляду керувався положеннями пункту 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якого, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами 3 та 4 статті 123 (наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду) цього Кодексу, водночас оскаржувана ухвала мотивована іншими підставами та не містить висновків щодо дотримання / недотримання позивачем строків звернення до суду з цією позовною заявою.

11. Відтак, доводи касаційної скарги Верховний Суд вважає обґрунтованими, що є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень з направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

12. Відповідно до частини першої-третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

13. За обставин, що склались у цій справі та з огляду на завдання та принципи адміністративного судочинства визначені Кодексом адміністративного судочинства України, Верховний Суд дійшов висновку, що сулами першої та апеляційної інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень було порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим ухвала Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року підлягають скасуванню із передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

14. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

15. Відповідно до частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

16. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року у справі № 300/7859/24 скасувати.

Справу № 300/7859/24 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіІ.Я.Олендер І.А. Гончарова Р.Ф. Ханова