Справа № 520/34750/24
Суддя: Ширант А.А.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року, м. Харків cправа № 520/34750/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ширант А.А., розглянувши у порядку письмового спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 , третьої особи: військової частини НОМЕР_2 про протиправним та скасувати наказу, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду через представника - адвоката Скрипника С.І. з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині призову позивача, на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_2 .

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити позивача, з військової служби з подальшим виключенням його з списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду 24.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву. Вказану ухвалу надіслано сторонам на їх електронні адреси.

Представник Військової частини НОМЕР_2 через систему «Електронний суд» 26.12.2024 надав додаткові пояснення по справі.

Представник позивача 30.12.2024 через систему «Електронний суд» подав клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача та виправлення описки, яка ухвалами суду від 02.01.2025 задоволено.

Представник позивача 31.12.2024 через систему «Електронний суд» подав заперечення на пояснення Військової частини НОМЕР_2 на позовну заяву.

Представник позивача через систему «Електронний суд» подав 27.01.2025 заяву про уточнення позовних вимог та 31.01.2025 клопотання про виправлення описки у заяві про уточнення позовних вимог щодо визнання бездіяльності противоправною та зобов`язати вчинити певні дії, які ухвалою суду від 03.02.2025 задоволені.

Представник Військової частини НОМЕР_1 через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву.

Представник позивача 31.12.2024 через систему «Електронний суд» подав відповідь на відзив.

Оскільки у період з 18.09.2024 по 20.09.2024, 25.09.2024 по 28.09.2024, з 14.11.2024 по 15.11.2024 суддя перебувала у відрядженні, з 23.09.2024 по 24.09.2024, 13.11.2024, 31.12.2024, з 24.02.2024 по 09.03.2025, з 11.03.2025 по 16.03.2025, з 31.03.2025 по 02.04.2025, з 07.04.2025 по 18.04.2025, з 02.06.2025 по 10.06.2025 суддя перебувала у щорічній відпустці, з 07.10.2024 по 11.10.2024, 27.01.2025, з 10.02.2025 по 14.02.2025, 28.02.2025 суддя перебувала на навчанні, у період з 02.12.2024 по 06.12.2024, з 02.12.2024 по 06.12.2024, з 25.02.2025 по 28.02.2025 та з 01.03.2025 по 10.03.2025, 17.03.2025 по 19.03.2025, з 07.04.2025 по 25.04.2025 суддя перебувала на лікуванні - розгляд справи здійснюється з урахуванням днів відрядження, відпустки, навчання та лікування.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з вимогами ст.229 КАС України.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Позиція позивача

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем протиправно прийнято рішення про його призов на військову службу по мобілізації, оскільки відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного 28.03.2023 позивач виключений з військового обліку, на підставі ст.37 п.6 пп.6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Позивач зазначає, що підстави для його призову на військову службу не було, оскільки він не мав статусу військовозобов`язаного через його виключення з військового обліку у 2023 році, а згоду на включення його до військового обліку позивач не надавав. З урахуванням викладеного у позовній заяві, позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Позиція відповідача

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 заперечив доводи позовної заяви та зазначив, що відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 27.09.2024 № 1285 про зарахування позивача до списків особового складу є юридичною підставою початку його військової служби. З цієї дати між позивачем і державою існують правовідносини військової служби, які можуть бути припинені лише в порядку, встановленому законом.

Суд не має повноважень скасовувати індивідуальні акти про прийняття на службу, оскільки законодавством не передбачено можливості закінчення служби шляхом судового скасування наказу про зарахування до списків особового складу. Єдиний механізм припинення подання заяви про демобілізацію та видання відповідного наказу командира.

Зазначає, що адміністративний суд не наділений повноваженнями «примусити» військову частину самочинно звільнити особу з військової служби поза встановленою процедурою. В той час як позивач не скористався передбаченими законом способами демобілізації та повторно не ставився на облік законно.

У зв`язку з цим просить усі вимоги позивача про визнання бездіяльності протиправною, скасування наказу про зарахування на службу та його звільнення слід визнати необґрунтованими й відмовити в їх задоволенні.

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 - відзив на позов у встановлений судом строк не надав, причин поважності його неподання не повідомив.

Позиція третьої особи Військової частини НОМЕР_2

Третя особа в поясненнях зазначає, що В/ч НОМЕР_2 не є органом мобілізаційного комплектування, призов і повторне взяття на облік здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки та органи, яким вони делегують ці повноваження. Військова частина НОМЕР_2 виконує лише завдання з прийому та направлення вже мобілізованих військовозобов`язаних на проходження служби. Позивач не перебуває на обліку в/ч НОМЕР_2 і не проходить в ній військову службу Наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 01.10.2024 № 281 позивача тимчасово направлено у відрядження для облаштування таборів зведеного навчального батальйону «Граніт-81»; наказом № 294 від 14.10.2024 він повернувся до частини НОМЕР_1 .

Зазначає, що накази про призов та зарахування до списків А2120 це індивідуальні акти одноразового застосування, які вичерпали свою юридичну дію фактом виконання. Згідно з усталеною практикою ВСУ, такі акти після реалізації не можуть бути скасовані через порушення принципів стабільності та правової визначеності. Підстави й порядок звільнення з військової служби під час мобілізації визначені ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-XII і п.п. 233, 225 Положення № 1153/2008. Позивачу необхідно звернутися з відповідним рапортом до командира в/ч НОМЕР_1 із доданими медичними та іншими підтверджувальними документами. Самовільне скасування судом наказу не передбачене законодавством.

Обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Позивач відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 28.03.2023 виключений з військового за ст. 37 п.6 п.п.6 , Т.1, а.с. 33-34.

З довідки ВЛК № 1611312 позивача визнано придатним до військової служби, Т.1,а.с.23.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по адміністративно-господарській діяльності) від 27.09.2024 № 567 27.09.2024 позивача виключено з військового обліку, призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації до військової частини НОМЕР_2 , Т.1, а.с. 14.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01.10.2024 № 281 позивача направлено у відрядження з військової частини НОМЕР_1 , Т.1, а.с. 66.

З витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) вбачається від 14.10.2024 № 294 позивач вибув з відрядження до військової частини НОМЕР_1 , Т.1, а.с. 65.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2024 відкрито кримінальне провадження за заявою ОСОБА_2 , Т.1, а.с. 13.

Представником позивача на адресу Голови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 було направлено скаргу, з проханням скасувати рішення Військово-лікарській комісії при ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо придатності позивача до військової служби та провести повторний медичний огляд на підставі наявних медичних документів з направленням на амбулаторне або стаціонарне обстеження, Т.1, а.с. 28-32

Відповідно до відповіді на скаргу від 14.10.2024 за вих. №1569/МС запропоновано позивачу прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем перебування на військовому обліку для отримання направлення на обласну ВЛК, Т.1, а.с. 16.

Як зазначено в позовній заяві в подальшому, представником позивача на адресу ІНФОРМАЦІЯ_7 направлено адвокатський запит від 28.10.2024 з проханням: надати копії документів на підставі яких було здійснено мобілізацію позивача (військового квитка; висновку (постанови) військово-лікарської комісії; наказу щодо призову на військову службу під час загальної мобілізації та направлення для проходження військової служби до Військової частини; заяви позивача про добровільну згоду з мобілізацією; протоколу про адміністративне затримання); Повідомити найменування ІНФОРМАЦІЯ_3 яким було мобілізовано позивача.

У відповіді ІНФОРМАЦІЯ_7 від 05.11.2024 за вих. №5554/МВ зазначено, що 26 вересня 2024 після перевірки документів на блок посту с. Високий Харківської області групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення облікових даних. В подальшому, його було направлено на військово лікарську комісію для визначення придатності для військової служби в КНП «Мереф`янська центральна районна лікарня», за результатами проходження ВЛК, позивач був визнаний придатним до військової служби, а 27.09.2024 позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 був призваний на військову службу під час мобілізації до лав Збройних Сил України в військову частину № НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , а.с. 17-18.

До відповіді додані копії наступних документів:

- Копія довідки ВЛК від 26.09.2024, Т.1, а.с. 23;

- Копія витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_8 №567 від 27.09.2024, Т.1, а.с. 40;

- Копія 1 та 2 стор. військового квитка від 26.09.2024, Т.1, а.с. 22.

Зміст спірних правовідносин: спір виник у зв`язку із незгодою позивача із його мобілізацією на військову службу, оскільки позивач вважає, що його протиправно в порушення вимог чинного законодавства призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації до лав Збройних Сил України оскільки він був виключений з військового обліку згідно зі ст. 37 п.6 п.п.6 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Норми права, які застосовує суд: процесуальні положення

У КАС України визначені завдання та основні засади адміністративного судочинства, зокрема вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ст. 2 КАС України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (ч. 1 ст. 5 КАС України).

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ч.4 ст. 9 КАС України).

Згідно зі ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У ч.1 ст. 90 КАС України зазначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно із ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Нормативні положення (матеріальне право)

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Суд зазначає, що є загальновідомим та не потребує доказуванню, що на момент виникнення спірних правовідносин в Україні запроваджено загальну мобілізацію та правовий режим воєнного стану, у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно ч.5 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Суд зазначає, що Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487.

Відповідно до положень п.79 цього Порядку районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки зокрема організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством.

Згідно приписів ч.1 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (Закон № 2232).

(в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.

Згідно приписів ч.6 ст. 37 Закону № 2232 (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; припинили громадянство України; визнані непридатними до військової служби; досягли граничного віку перебування в запасі.

У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до п.п. 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Згідно п.6 ч.6 ст.37 Закону № 2232-XII (в редакції чинній до 18.05.2024) виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних Служби зовнішньої розвідки України у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, зокрема які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Висновки суду

Основним доводом позивача щодо протиправності його призову на військову службу є те, що він був виключений з військового обліку відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 28.03.2023 (п.6 ч.6 ст.37 Закону № 2232-XII - виключення громадян, які раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину).

Суд звертає увагу, що із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-IX, який набрав законної сили 18.05.2024 року, редакція ч. 6 ст. 37 Закону № 2232 зазнала змін, внаслідок яких, п.6 ч.6 було виключено.

Отже, станом на час виникнення спірних правовідносин приписи ч.6 ст.37 Закону №2232 не передбачають підстави для виключення з військового обліку, на яку вказує позивач, а тому на нього розповсюджується обов`язок по захисту Вітчизни.

Суд також бере до уваги, що позивач визнаний придатним до військової служби (довідка ВЛК № 1611312 від 26.09.2024, Т.1.а.с. 23).

За таких обставин, суд зазначає, що дії відповідачів правомірні, а матеріали справи не містять доказів наявності будь-яких обмежень чи заборон щодо призову позивача на військову службу.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_4 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) третя особа: Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України (протягом 30 днів з дати складання повного судового рішення) та набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Cуддя А.А. Ширант