Справа № 280/3090/25
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

27 червня 2025 року Справа № 280/3090/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ( 65107, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач - 2), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19 грудня 2024 року № 69, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області врахувати до пільгового стажу роботи, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах по Списку № 1, згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 періоди роботи в ВАТ «Донецькокс» з 03 жовтня 2002 року по 09 березня 2016 року- 13 років 5 місяців 7 днів, періоди роботи в ПАТ «Єнакієвський коксохімпром» з 15 березня 2016 року по 31 травня 2016 року - 2 роки 17 днів, періоди роботи з 25 червня 2018 року по 26 травня 2022 року в ПАТ «Металургійний завод «Азовсталь» 3 роки 11 місяців 2 дні, періоди роботи в ПАТ «Запоріжкокс» з 27 травня 2022 року по 30 вересня 2022 року - 4 місяці 4 дні, періоди роботи в ПАТ «Запоріжкокс» з 01 жовтня 2022 року по 19 грудня 2024 року - 2 роки 2 місяці 10 днів, а всього 20 років 1 місяць 19 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення пенсії за віком від 15 грудня 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на день звернення до пенсійного органу, про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, позивачу виповнилось 42 роки і він мав необхідний загальний страховий стаж роботи, а також пільговий по Списку № 1, що дає право позивачу на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Вказує, що орган пенсійного фонду безпідставного не зарахував до його пільгового стажу періоди роботи в ВАТ «Донецькокс» з 03 жовтня 2002 року по 09 березня 2016 року, в ПАТ «Єнакієвський коксохімпром» з 15 березня 2016 року по 31 травня 2016 року, з 25 червня 2018 року по 26 травня 2022 року в ПАТ «Металургійний завод «Азовсталь», періоди роботи в ПАТ «Запоріжкокс», в ПАТ «Запоріжкокс» з 01 жовтня 2022 року по 19 грудня 2024 року, які у сукупності становлять 20 років 1 місяць 19 днів та дають йому право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З наведених підстав просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді від 28 квітня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.

Також, вказаною ухвалою судді від відповідачів витребувано засвідчені належним чином копії матеріалів звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком.

12 травня 20215 року від представника ГУ ПФУ в Одеській області на адресу суду надійшов відзив на позов, який містить заперечення проти задоволення позову з огляд на відсутність у позивача необхідного пільгового стажу. У задоволенні позову просить відмовити.

13 травня 2025 року до суду через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» від ГУ ПФУ в Запорізькій області на адресу суду надійшов відзив на позов, в обґрунтування якого вказано про відсутність підстав для зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу позивача, оскільки позивачем не підтверджено належним чином, а саме довідкою, яка уточнює пільговий характер роботи згідно Додатку 5 Постанови 637. У задоволенні позову також просить відмовити.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Позивач 15 грудня 2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком згідно пунктом 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09 липня 2003 року.

Рішенням від 19 грудня 2024 року № 69 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно частини 3 статті 114 Закону 1058. Згідно вищезазначеного рішення вік позивача 42 роки 09 місяців. Страховий стаж становить 24 роки 09 місяців.

Страховий стаж особи з урахуванням кратності та додаткових років за Списком № 1 становить 43 роки 08 місяців 15 днів. Пільговий стаж за Списком №1 становить 19 років 09 місяців 02 дні.

Пільговий стаж професій згідно постанови КМУ від 31 березня 1994 року № 202 (20) 02 роки 06 місяців 04 дні. Зараховано всі періоди до страхового та пільгового стажу згідно наданих документів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення № 69 від 19 грудня 2024 року Закону 1058 про відмову у призначенні пенсії за віком в зв`язку з відсутністю пільгового стажу на підземних роботах 25 років або на роботах провідних професій 20 років.

Вважаючи протиправною відмову відповідача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

У статті 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон №1058-IV.

Відповідно до частини статті 24 Закону №1058-IVстраховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

На підставі частини 2 статті 24 Закону №1058-IVстраховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XIIвід 05 листопада 1991 року (далі - Закон № 1788-XII) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній»(далі - Порядок №637) визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

В трудовій книжці позивача Серії НОМЕР_2 від 20 лютого 1982 року містяться наступні записи щодо оскаржуваних періодів:

- 03 жовтня 2002 року ОСОБА_1 прийнято на роботу до ВАТ «Донецьккокс» в Смолянинівський коксохімцех люковим 6 розряду відповідно до розпорядження № 12 від 30 версеня 2002 року;

- 10 серпня 2006 року ОСОБА_1 переведено до Донецького коксохімцеху люковим 6 розряду відділку коксового виробництва відповідно до наказу № 959-к від 10 серпня 2006 року;

- 15 серпня 2013 року відділок коксового виробництва перейменовано в коксовий цех відповідно до наказу №572 від 01 серпня 2013 року ;

- 09 березня 2016 року ОСОБА_1 звільнено у зв`язку з переводом до Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський коксохімпром» відповідно до наказу № 58-к;

- 15 березня 2016 року ОСОБА_1 прийнятий до ПАТ «Єнакієвський коксохімпром» в коксовий цех люковим 6 розряду;

- 31 травня 2016 року ОСОБА_2 звільнений за статтею 38 КЗпП України відповідно до наказу №51;

- 16 червня 2016 року ОСОБА_1 прийнято до ПрАТ «Донецьксталь» Металургійний завод охоронцем воєнізованої охорони управління режиму;

- 22 травня 2017 року позивача звільнено з посади охоронця воєнізованої охорони управління режиму;

- 25 червня 2018 року ОСОБА_1 прийнято на роботу до ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» № 2 в коксовий цех машиністом коксових машин 6 розряду відділку коксування вугілля №2 відповідно до наказу № 73 від 19 червня 2018 року;

- 26 травня 2022 року ОСОБА_1 звільнено з роботи ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», переведення, пункт 5 статті 36 КЗпП України на підставі наказу № 620 від 26 травня 2022 року;

- 27 травня 2022 року ОСОБА_1 прийнято на роботу до ПАТ «Запоріжкокс» на підставі наказу від 19 травня 2022 року № 39.

Згідно довідки ПРАТ «ЗАПОРІЖКОКС» про підтвердження наявного стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 10 грудня 2024 року № 288, позивач у період з 27 травня 2022 року по 30 вересня 2022 року працює на ПРАТ «Запоріжкокс» за професією машиніст коксових машин КБ № 2, завантаження печей служби експлуатації коксового цеху, з 01 жовтня 2022 року по 30 листопада 2024 року за професією машиніст коксових машин КБ 5,6 навантаження печей служби експлуатації коксового цеху, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно із частиною 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно із пунктом 10 Порядку №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637.

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає суду підстави стверджувати, що довідки, які підтверджують спеціальний трудовий стаж, надаються виключно, якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року у справі №337/1297/17, ухвалі Касаційного адміністративного суду від 14.04.2020 року №560/3197/19, постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року №216/8709/15-а(2-а/216/17).

Проаналізувавши записи трудової книжки позивача у спірні періоди, вбачається, що трудова книжка містить відомості щодо назви професії, що належить до Списку № 1 (люковий, машиніст коксових машин), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року за № 162, 16 січня 2003 року за № 36 та від 24 червня 2016 року № 461.

Окрім того, відповідач не ставить під сумнів відомості, які занесені до трудової книжки щодо трудової діяльності позивача, а судом, у свою чергу, не встановлено будь-яких виправлень або неточностей у записах трудової книжки.

Також, суд враховує, що на підтвердження наявності факту пільгового стажу за періоди роботи з 27 травня 2022 року по 30 вересня 2022 з 01 жовтня 2022 року по 30 листопада 2024 року, позивачем до органів пенсійного фонду надавалась довідка ПРАТ «ЗАПОРІЖКОКС» від 10 грудня 2024 року № 288, зміст та форма якої відповідають вимогам Порядку № 637.

Окрім того, згідно Акту перевірки № 0800-1002-1/51 перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії від 01 січня 2025 року, копія якого міститься в матеріалах справи та якою перевірялась вищезазначена довідка, органом пенсійного фонду підтверджено відповідність усіх даних, вказаних у ній та не встановлено жодних розбіжностей.

Відтак, періоди роботи позивача 03 жовтня 2002 року по 09 березня 2016 року, з 15 березня 2016 року по 31 травня 2016 року, з 25 червня 2018 року 26 травня 2022 року, з 27 травня 2022 року по 30 вересня 2022, з 01 жовтня 2022 року по 30 листопада 2024 року, є документально підтвердженим, а посади за яким позивач працював у вказаний період належать до Списку № 1 (люковий, машиніст коксових машин), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року за 162, 16 січня 2003 року за № 36 та від 24 червня 2016 року № 461, а відтак підлягають зарахування до пільгового стажу позивача по Списку № 1.

В той же час, з розрахунку стажу, проведеного за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 вбачається, що вищезазначені періоди роботи позивача зараховані до його пільгового стажу частково, а саме: 04 жовтня 2002 року по 12 лютого 2015 року; з 18 березня 2015 року по 14 грудня 2015 року; з 15 березня 2015 року по 31 травня 2016 року; з 25 червня 2018 року по 28 лютого 2022 року,

Згідно вказаного розрахунку, ГУ ПФУ в Одеській області до пільгового стажу позивача по Списку 1 із спірних періодів не зараховано наступні періоди роботи: з 13 лютого 2015 року по 17 березня 2015 року, з 15 грудня 2015 року по 09 березня 2016 року, з 01 березня 2018 року по 26 травня 2022 року, з 27 травня 2022 року по 30 листопада 2024 року.

При цьому, підстав для такого вибіркового зарахування органом пенсійного фонду періодів роботи позивача до його пільгового стажу по Списку № 1 ані оскаржуване рішення, ані відзиви на позов не містять, що свідчить про протиправність оскаржуваного в даній справі рішення, наявність підстав для його скасування та необхідність зарахування вищезазначених періодів роботи до пільгового стажу по Списку № 1.

Щодо обраного способу захисту порушеного права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункту 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Так, порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління ПФУ 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до абзацу 13 пункту 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до пунктів 4.3, 4.10 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Разом з цим, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.

Щодо вимог в частині зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд зазначає, що такий спосіб захисту, як зобов`язання прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

При цьому, адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема, частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналіз зазначених норм, у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 КАС України, свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст постанови, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Таким чином, оскільки питання обрахунку стажу для призначення пенсії позивачу віднесено до компетенції органів пенсійного фонду, з огляду, що заява позивача про призначення пенсії за віком з урахуванням принципу екстериторіальності розглядалась саме ГУ ПФУ в Одеській області та приймаючи до уваги, що вказаний орган пенсійного фонду часткового не зарахував періоди роботи позивача з 13 лютого 2015 року по 17 березня 2015 року, з 15 грудня 2015 року по 09 березня 2016 року, з 01 березня 2018 року по 26 травня 2022 року, з 27 травня 2022 року по 30 листопада 2024 року до його пільгового стажу, а суд позбавлений повноважень розраховувати необхідний для призначення пенсії стаж.

Також, суд враховує, що ГУ ПФУ в Запорізькій області жодних дій по відношенню до позивача не вживалось, відтак вимоги заявлені до вказаного органу пенсійного фонду задоволенню не підлягають.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати до пільгового стажу позивача по Списку № 1 що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах частини 3 статті 114 Закону №1058-IV періоди його роботи з 13 лютого 2015 року по 17 березня 2015 року, з 15 грудня 2015 року по 09 березня 2016 року, з 01 березня 2018 року по 26 травня 2022 року, з 27 травня 2022 року по 30 листопада 2024 року, у зв`язку із чим повторно розглянути заяву позивача від 15 грудня 2024 року щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Згідно із частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Одеській області.

Керуючись статтями 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19 грудня 2024 року № 69, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 по Списку № 1 періоди його роботи з 13 лютого 2015 року по 17 березня 2015 року, з 15 грудня 2015 року по 09 березня 2016 року, з 01 березня 2018 року по 26 травня 2022 року, з 27 травня 2022 року по 30 листопада 2024 року, у зв`язку із чим повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 грудня 2024 року щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В задоволенні решти позовних відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 27 червня 2025 року.

Суддя Д.В. Татаринов