Справа № 140/2970/25
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року ЛуцькСправа № 140/2970/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОВІСТ» до Хмельницької митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОВІСТ» (далі ТОВ «Ековіст», товариство, позивач) звернулося з позовом до Хмельницької митниці (далі митний орган, відповідач) про визнання протиправними і скасування рішень Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів №UA400030/2024/000077/2 від 04 листопада 2024 року; №UA400030/2024/000076/2 від 04 листопада 2024 року; №UA400030/2024/000075/2 від 04 листопада 2024 року; №UA400030/2024/000080/2 від 07 листопада 2024 року; №UA400030/2024/000078/2 від 06 листопада 2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 жовтня 2024 року між ТОВ «Ековіст» та фірмою Omnia Europe S.A. (Румунія) було укладено контракт №2 Omnia, згідно якого продавець - фірма Omnia Europe S.A. (Румунія) зобов`язувалося постачати і передати у власність ТОВ «Ековіст» як покупця, а Покупець прийняти і оплатити, на умовах цього Контракту кукурудзяний крохмаль (OmniBond 100, OmniBond 150, OmniCat 135A) (код товару УКТ ЗЕД 1108), іменований надалі «Товар».

До митного посту «Славута» з метою імпорту товару, який ввозився на адресу позивача, подано митні декларації від 04 листопада 2024 року №24UA26U5, №24UA23U8, №24UA18U9, від 07 листопада 2024 року №24UA90U2, від 06 листопада 2024 року №24UA73U0.

В подальшому, декларантом ТОВ «Ековіст» для митного оформлення товару, ввезеного на підставі зазначеного Контракту та специфікації №1 від 22 жовтня 2024 року було подано Хмельницької митниці митні декларації та пакети документів для митного оформлення ввезеного на територію України товару.

За результатами розгляду поданих декларантом митних декларацій та доданих до них документів, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA400030/2024/000077/2 від 04 листопада 2024 року; №UA400030/2024/000076/2 від 04 листопада 2024 року; №UA400030/2024/000075/2 від 04 листопада 2024 року; №UA400030/2024/000080/2 від 07 листопада 2024 року; №UA400030/2024/000078/2 від 06 листопада 2024 року.

Уважає, що декларантом було надано митному органу всі витребувані ним документи, які цілком та повністю підтверджують заявлену декларантом митну вартість. Проте, митним органом було проігноровано всі зазначені докази та прийнято незаконні та необґрунтовані рішення, в яких не зазначено, чому вказані документи, подані до митного оформлення, не взяті до уваги при визначенні митної вартості товару.

Наголошує на тому, що заявлена митна вартість товарів (350 євро за 1 т Товару) не є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів. Митна вартість партії Товару, про який йдеться в даному випадку, збігається з вартісними показниками Товару, погодженими в специфікації №1 від 22 жовтня 2024 року до Контракту.

Твердження Хмельницької митниці щодо того, що документи, подані для митного оформлення, містять розбіжності, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, не відповідає фактичним обставинам, всі подані для митного оформлення документи є вірними та належними доказами, не містять жодних розбіжностей.

Ціна Товару зафіксована в специфікації №1 від 22 жовтня 2024 року до Контракту, повна вартість Товару згідно згаданої специфікації оплачена ТОВ «Ековіст». Додатковою угодою №1 від 31 серпня 2023 року до Контракту сторони погодили внесення змін до розділу 11, змінивши платіжні реквізити Продавця та виклавши їх в новій редакції.

Враховуючи вищевикладене уважає, що документ про оплату товару від 23 жовтня 2024 року на суму 78 320,00 євро є належним та допустимим доказом фактично сплаченої ціни за товар.

Вказує, що 05 січня 2024 року між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , як перевізник, було укладено експедиторський контракт № 070823-П на транспортно-експедиційні послуги за умовами якого експедитор замовляє, а перевізник надає послуги з міжнародних і внутрішніх перевезень вантажів автомобільним транспортом, а також по організації таких перевезень. В свою чергу 10 жовтня 2024 року між ТОВ «ЕКОВІСТ» як замовником та ФОП ОСОБА_1 як виконавцем було укладено договір №42/24/ЛВ про організацію перевезень автомобільним транспортом.

Документи, що підтверджують витрати на транспортування саме цієї поставки товару та мали бути використані під час перевірки його митної вартості, були надані декларантом (копія довідки про транспортно - експедиційні витрати від 04 листопада 2024 року, виданої ФОП ОСОБА_1 ).

Наполягає, що позивач є ексклюзивним дистриб`ютором компанії OMNIA EUROPE S.A. в Україні, що, серед іншого, підтверджується листом та Декларацією ексклюзивного дистриб`ютора компанії OMNIA EUROPE S.A. та додатковою угодою до контракту.

Відтак, на переконання представника позивача, декларантом було подано всі підтверджуючі документи, на здійснення транспортних перевезень товару, а зазначені в рішеннях недоліки є надуманими.

Хмельницькою митницею в рішеннях про коригування митної вартості не було детально обґрунтовано, яким чином вказані розбіжності впливають на митну вартість товару чи її складових. Однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

У зв`язку із цим вважає, що ТОВ «Ековіст» подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті підприємством на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною Контракту згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України (далі МК України).

Окремо зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

З урахуванням наведено уважає оскаржувані рішення протиправними та просить адміністративний позов задовольнити повністю (арк. спр. 1-31).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 160).

У відзиві на позовну заяву від 10 квітня 2025 року представник відповідача заперечує проти позовних вимог, в обґрунтування своєї позиції вказує, що при прийнятті всіх оскаржуваних рішень мала місце сукупність таких обставин: заявлений декларантом рівень митної вартості товару не відповідає рівню митної вартості ідентичних товарів того ж виробника, тієї ж торгової марки, митне оформлення яких здійснено раніше; вартість товару відповідно до декларації країни відправлення вища від вартості, заявленої до митного оформлення; сума зазначена в платіжній інструкції не відповідає сумі, вказаній в специфікації та вартості задекларованого товару; зазначене в рахунку-фактурі замовлення на закупівлю (додаток) не подано до митного оформлення; дистриб`ютерство ТОВ «Ековіст» не підтверджено документально відповідно до законодавства; відповідно до довідки на транспортно-експедиційні витрати, вартість перевезення вантажу за 1 км до кордону України значно нижча ніж вартість після кордону; при цьому до митного оформлення не надано належного підтвердження витрат на транспортування.

Крім того, відповідач зазначає, що за поданими МД відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР, які передбачали необхідність проведення більш детальної перевірки поданих декларантом документів на предмет можливого заниження митної вартості товару.

Декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи, на що у відповідь було повідомлено про відсутність інших документів.

Тому, на підставі вищевикладеного та керуючись частиною шостою статті 54 МК України митний орган відмовив у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю у зв`язку із неповнотою відомостей про митну вартість товарів та відсутності у документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених частиною третьою статті 64 МК України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожих товарів.

З урахуванням наведеного уважає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару є такими, що відповідають вимогам митного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим (арк. спр. 170-187).

Крім того, представник Хмельницької митниці просила у відзиві розглядати справу за участю представника відповідача.

Суд зауважує, учасники справи не зверталися із клопотаннями про розгляд справи в судовому засіданні, оформленими відповідно до вимог Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України). Суд звертає увагу, що за змістом статті 162 КАС України у відзиві на позовну заяву відповідач викладає виключно заперечення проти позову, відзив не може містити будь-яких заяв чи клопотань, позаяк заяви та клопотання учасники справи подають окремо у письмовій формі із зазначенням підстав та з дотриманням інших вимог статті 167 КАС України.

Відтак, заявлене у відзиві на позовну заяву клопотання про розгляд справи за участю представників відповідача не підлягало судом вирішенню по суті.

На адресу суду 11 квітня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій остання підтримала позицію, викладену в позовній заяві та додала, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження покупцеві продавцем нерезидентом товару, або що видані для ТОВ «Ековіст» документи є фіктивними, недійсними.

Уважає, що позивачем надано усі наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. Натомість контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору (арк. спр. 220-240).

У своїх запереченнях від 14 квітня 2025 року представник відповідача додала, що перелік та послідовність дій посадової особи митного органу під час контролю митної вартості товарів чітко визначені митним законодавством. Хмельницька митниця опрацьовувала ті документи, які були подані для митного контролю та оформлення, повідомила декларанта про необхідність подання додаткових документів (з метою спростувати виявлені розбіжності у документах та відсутність всіх складових митної вартості), після відповідей декларанта прийняла рішення про коригування митної вартості, визначивши митну вартість за «6» - резервним методом, що відповідно спростовує твердження позивача про недотримання Хмельницькою митницею принципу «належного урядування» та порушення вимог митного законодавства при визначенні митної вартості товарів за резервним методом (арк. спр. 244-245).

Інших заяв по суті справи, передбачених КАС України до суду не надходило.

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Між ТОВ «Ековіст» та фірмою Omnia Europe S.A. (Румунія) 11 жовтня 2024 року було укладено контракт №2 Omnia (далі - Контракт), згідно якого продавець - фірма Omnia Europe S.A. (Румунія) зобов`язувалося постачати і передати у власність ТОВ «Ековіст» як покупця, а Покупець прийняти і оплатити, на умовах цього Контракту кукурудзяний крохмаль (Ecovist 100, OmniBond 150, OmniCat 145A) (код товару УКТ ЗЕД 1108), іменований надалі «Товар».

Згідно пункту 2.1. Контракту ціна Товару за цим Контрактом встановлюється в Євро і вказується в Специфікаціях до цього Контракту.

Кількість Товару, що поставляється за даним Контрактом, становить 2 000 (дві тисячі) тон (пункт 2.2. Контракту).

Пунктом 3.1. Контракту передбачено, що якість Товару, що відвантажується, має відповідати відповідному стандарту, чинному в країні Покупця.

У пункті 4.4. Контракту встановлено, що Товар поставляється Продавцем Покупцеві на узгоджених умовах, зазначених в Специфікаціях, що додаються до цього Контракту.

Відповідно до пункту 5.1. Контракту встановлено, що умови оплати 100% передплата. За домовленістю Сторін умови оплати Товару можуть бути змінено, що Сторони фіксують в Додатках/Специфікаціях (зворот арк. спр. 55-57).

Додатковою угодою від 04 листопада 2024 року №1 до Контракту було внесено зміни до розділу 11 Контракту і змінено платіжні реквізити продавця (зворот арк. спр. 41).

Згідно додаткової угоди від 11 жовтня 2024 року №2 до Контракту додано пункт 1.3 «покупець на підставі Декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 11 жовтня 2024 року є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.A. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають з цього» (арк. спр. 42).

Сторони 22 жовтня 2024 року підписали специфікацію №1 до Контракту на поставку кукурудзяного крохмалю / Corn starch OmniBond 150 в кількості 154 т, за ціною 350 Євро за 1 т на загальну суму 53 900,00 Євро, модифікованого катіонового крохмалю / (modified cationic corn starch) OmnіCat 145A, в кількості 22 т, за ціною 760 Євро за 1 т на загальну суму 16 720,00 Євро та кукурудзяного крохмалю / Corn starch Ecovist 100 в кількості 22 т, за ціною 350 Євро за 1 т на загальну суму 7 700,00 Євро , а всього 78 320,00 Євро. Пунктом 2 згаданої специфікації сторони погодили умови оплати: 100% передоплата Товару. Згідно пункту 4 специфікації поставка Товару здійснюється частково (товарними партіями), автомобільним транспортом, на умовах FCA Меджидія, Румунія згідно з умовами ІНКОТЕРМС-2020 (зворот арк. спр. 36).

На виконання умов Контракту та специфікації від 22 жовтня 2024 року №1 до Контракту позивач здійснив оплату на загальну суму 78 320,00 Євро, що підтверджується swift-переказом від 11 серпня 2024 року (арк. спр. 37).

В подальшому, 17 вересня 2024 року декларантом ТОВ «Ековіст» для митного оформлення товару, ввезеного на підставі зазначеного Контракту та специфікації від 22 жовтня 2024 року №1 до Контракту було подано Хмельницької митниці митну декларацію №24UA15U1 та пакет документів для митного оформлення ввезеного на територію України товару, а саме: «Натуральний кукурудзяний крохмаль OMNIBOND-150, у вигляді дрібного порошку білого кольору, чистий, без стороннього запаху, не містить у своєму складі генетично модифікованих організмів, не для харчової промисловості, використовується як клей у картонно паперовій промисловості. Розфасовано у паперові мішки по 25 кг., не в первинній упаковці. Вага нетто 21000 кг.».

На підтвердження заявленої у МД митної вартості ТОВ «Ековіст» були подані наступні документи: пакувальний лист від 29 жовтня 2024 року б/н (арк. спр. 36); рахунок-проформа EU-231024 від 23 жовтня 2024 року; рахунок-фактура (інвойс) від 29 жовтня 2024 року №OI-009835 (арк. спр. 53); автотранспортна накладна (CMR) №774362 (зворот арк. спр. 51); сертифікат походження №Y 0038113 від 30 жовтня 2024 року (зворот арк. спр. 56); банківський платіжний документ, що стосується товару №241023/000128184 від 23 жовтня 2024 року (арк. спр. 37); калькуляція транспортних витрат від 04 листопада 2024 року (арк. спр. 43); довідка про транспортні витрати від 04 листопада 2024 року (зворот арк. спр. 38); прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 11 жовтня 2024 року (зворот арк. спр. 57); специфікація №1 від 22 жовтня 2024 року (зворот арк. спр. 36); Контракт від 11 жовтня 2024 року №2 Omnia (арк. спр. 55-57); Договір про надання послуг митного брокера №799-Б від 04 вересня 2023 року; Договір (контракт) про перевезення №47/24/ЛВ від 25 жовтня 2024 року (арк. спр. 39-41); заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів від 06 вересня 2023 року; декларація ексклюзивного дистриб`ютора (зворот арк. спр. 53-54); Лист щодо статистичної вартості у експортній декларації від 30 жовтня 2023 року (зворот арк. спр. 45-46); лист-опис 06 вересня 2023 року; сертифікат аналізу 29 жовтня 2024 року (арк. спр. 51); копія митної декларації країни відправлення №24ROCT1970C17799B0 від 30 жовтня 2024 року (арк. спр. 52) та МД від 04 листопада 2024 року №24UA15U1.

За результатами розгляду поданої декларантом митної декларації 04 листопада 2024 року №24UA15U1 та доданих до неї документів, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів 04 листопада 2024 року №UА400030/2024/000077/2 (арк. спр. 49).

У графі 33 вказаного рішення, зокрема, зазначено наступне:

1. заявлений декларантом рівень митної вартості товару не відповідає рівню митної вартості ідентичних товарів того ж виробника, тієї ж торгової марки, митне оформлення яких здійснено раніше;

2. вартість товару відповідно до декларації МRN країни відправлення вища від вартості, заявленої до митного оформлення;

3. відповідно до калькуляції транспортних витрат та довідки про транспортні витрати вартість перевезення вантажу за 1 км до кордону України нижча, ніж вартість після кордону (тариф на перевезення до кордону складає 49,82 грн/км, після кордону України 77,38 грн/км). Також до митного оформлення надано договір про організацію перевезення автомобільним транспортом від 25 жовтня 2024 року №47/24/ЛВ, в якому відсутні істотні умови договору (умови оплати, ціна, вартість, строки оплати, порядок розрахунків). Зазначене ставить під сумнів правдивість декларування витрат на транспортування. При цьому до митного оформлення не надано належного підтвердження витрат на транспортування;

4. відповідно до Декларація ексклюзивного дистриб`ютора від 11 жовтня 2024 року ТОВ «Ековіст» є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.A. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають з цього. Однак, до митного оформлення надано специфікацію від 22 жовтня 2024 року №1 до зовнішньоекономічного контракту від 11 жовтня 2024 року №2 Omnia, в якій зазначено ціну 350 євро за тонну, яка діє для ексклюзивного дистриб`ютора, але дистриб`юторство ТОВ «Ековіст» не підтверджено документально відповідно до законодавства;

5. подані до митного оформлення документи не містять усіх визначних частиною десятою статті 58 МК України, числових значень складових митної вартості, зокрема належним чином підтверджених витрат на транспортування товарів.

Також, у зв`язку з винесенням рішення, Хмельницькою митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2024/0000218 (зворот арк. спр. 43-44).

У подальшому товар було випущено у вільний обіг на підставі митної декларації від 04 листопада 2024 року №24UA26U5 (арк. спр. 48).

Декларантом ТОВ «Ековіст» для митного оформлення товару, ввезеного на підставі зазначеного Контракту та специфікації від 22 жовтня 2024 року №1 до Контракту було подано Хмельницької митниці митну декларацію №24UA12U4 та пакет документів для митного оформлення ввезеного на територію України товару, а саме: «Натуральний кукурудзяний крохмаль OMNIBOND-150, у вигляді дрібного порошку білого кольору, чистий, без стороннього запаху, не містить у своєму складі генетично модифікованих організмів, не для харчової промисловості, використовується як клей у картонно паперовій промисловості. Розфасовано у паперові мішки по 25 кг., не в первинній упаковці. Вага нетто 21000 кг.».

На підтвердження заявленої у МД митної вартості ТОВ «Ековіст» були подані наступні документи: пакувальний лист від 30 жовтня 2024 року б/н (арк. спр. 64); рахунок-проформа EU-231024 від 23 жовтня 2024 року; рахунок-фактура (інвойс) від 30 жовтня 2024 року №OI-009857 (зворот арк. спр. 82); автотранспортна накладна (CMR) №129478 від 30 жовтня 2024 року (арк. спр. 81); сертифікат походження №Y 0038118 від 31 жовтня 2024 року (зворот арк. спр. 79); банківський платіжний документ, що стосується товару №241023/000128184 від 23 жовтня 2024 року (арк. спр. 65); калькуляція транспортних витрат від 04 листопада 2024 року (арк. спр. 72); довідка про транспортні витрати від 04 листопада 2024 року (зворот арк. спр. 66); прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 11 жовтня 2024 року (арк. спр. 43); специфікація №1 від 22 жовтня 2024 року (зворот арк. спр. 36); Контракт від 11 жовтня 2024 року №2 Omnia (зворот арк. спр. 60-62); Договір про надання послуг митного брокера №799-Б від 04 вересня 2023 року; Договір (контракт) про перевезення №070823-П від 05 січня 2024 року (зворот арк. спр. 69-70); Договір (контракт) про перевезення №42/24/ЛВ від 10 жовтня 2024 року (арк. спр. 67-69); заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів від 06 вересня 2023 року; декларація ексклюзивного дистриб`ютора від 11 жовтня 2024 року (зворот арк. спр. 53-54); Лист щодо статистичної вартості у експортній декларації від 30 жовтня 2023 року (зворот арк. спр. 74-75); лист-опис 06 вересня 2023 року; сертифікат аналізу 30 жовтня 2024 року (арк. спр. 80); копія митної декларації країни відправлення 24ROCT1970М17862B0 від 31 жовтня 2024 року (зворот арк. спр. 81-82) та МД від 04 листопада 2024 року 24UA12U4.

За результатами розгляду поданої декларантом митної декларації від 04 листопада 2024 року 24UA12U4 та доданих до неї документів, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів 04 листопада 2024 року №UА400030/2024/000076/2 (арк. спр. 78).

У графі 33 вказаного рішення, зокрема, зазначено наступне:

1. заявлений декларантом рівень митної вартості товару не відповідає рівню митної вартості ідентичних товарів того ж виробника, тієї ж торгової марки, митне оформлення яких здійснено раніше;

2. вартість товару відповідно до декларації МRN країни відправлення вища від вартості, заявленої до митного оформлення;

3. сума, зазначена в платіжній інструкції, не відповідає сумі, вказаній в специфікації, та вартості задекларованого товару;

4. відповідно до калькуляції транспортних витрат та довідки про транспортні витрати вартість перевезення вантажу за 1 км до кордону України нижча, ніж вартість після кордону (тариф на перевезення до кордону складає 49,82 грн/км, після кордону України 59,52 грн/км). Зазначене ставить під сумнів правдивість декларування витрат на транспортування. При цьому до митного оформлення не надано належного підтвердження витрат на транспортування;

5. у поданому рахунку-фактурі відсутнє посилання на зовнішньоекономічний контракт;

6. відповідно до Декларація ексклюзивного дистриб`ютора від 11 жовтня 2024 року ТОВ «Ековіст» є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.A. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають з цього. Однак, до митного оформлення надано специфікацію від 22 жовтня 2024 року №1 до зовнішньоекономічного контракту від 11 жовтня 2024 року №2 Omnia, в якій зазначено ціну 350 євро за тонну, яка діє для ексклюзивного дистриб`ютора, але дистриб`юторство ТОВ «Ековіст» не підтверджено документально відповідно до законодавства;

7. подані до митного оформлення документи не містять усіх визначних частиною десятою статті 58 МК України, числових значень складових митної вартості, зокрема належним чином підтверджених витрат на транспортування товарів.

Також, у зв`язку з винесенням рішення, Хмельницькою митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2024/0000217 (зворот арк. спр. 72-73).

У подальшому товар було випущено у вільний обіг на підставі митної декларації від 04 листопада 2024 року №24UA23U8 (арк. спр. 77).

Декларантом ТОВ «Ековіст» для митного оформлення товару, ввезеного на підставі зазначеного Контракту та специфікації від 22 жовтня 2024 року №1 до Контракту було подано Хмельницької митниці митну декларацію №24UA09U3 та пакет документів для митного оформлення ввезеного на територію України товару, а саме: «Натуральний кукурудзяний крохмаль OMNIBOND-150, у вигляді дрібного порошку білого кольору, чистий, без стороннього запаху, не містить у своєму складі генетично модифікованих організмів, не для харчової промисловості, використовується як клей у картонно паперовій промисловості. Розфасовано у паперові мішки по 25 кг., не в первинній упаковці. Вага нетто 21000 кг.».

На підтвердження заявленої у МД митної вартості ТОВ «Ековіст» були подані наступні документи: пакувальний лист від 31 жовтня 2024 року б/н (зворот арк. спр. 104); рахунок-проформа EU-231024 від 23 жовтня 2024 року; рахунок-фактура (інвойс) від 31 жовтня 2024 року №OI-009874 (арк. спр. 99); автотранспортна накладна (CMR) №773869 від 31 жовтня 2024 року (зворот арк. спр. 97); сертифікат походження №Y 0038121 від 01 листопада 2024 року (арк. спр. 96); банківський платіжний документ, що стосується товару №241023/000128184 від 23 жовтня 2024 року (зворот арк. спр. 105); калькуляція транспортних витрат від 04 листопада 2024 року (зворот арк. спр. 88); довідка про транспортні витрати від 04 листопада 2024 року (арк. спр. 84); прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 11 жовтня 2024 року (зворот арк. спр. 103); специфікація №1 від 22 жовтня 2024 року (арк. спр. 105); Контракт від 11 жовтня 2024 року №2 Omnia (зворот арк. спр. 101-103); Договір про надання послуг митного брокера №799-Б від 04 вересня 2023 року; Договір (контракт) про перевезення №47/24/ЛВ від 25 жовтня 2024 року (зворот арк. спр. 84-86); заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів від 06 вересня 2023 року; декларація ексклюзивного дистриб`ютора від 11 жовтня 2024 року (зворот арк. спр. 99-100); Лист щодо статистичної вартості у експортній декларації від 30 жовтня 2023 року (зворот арк. спр. 91); лист-опис 06 вересня 2023 року; сертифікат аналізу 31 жовтня 2024 року (арк. спр. 97); копія митної декларації країни відправлення 24ROCT1970Z17963B0 від 01 листопада 2024 року (арк. спр. 98) та МД від 04 листопада 2024 року №24UA09U3.

За результатами розгляду поданої декларантом митної декларації від 04 листопада 2024 року №24UA09U3 та доданих до неї документів, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів 04 листопада 2024 року №UА400030/2024/000075/2 (зворот арк. спр. 94-95).

У графі 33 вказаного рішення, зокрема, зазначено наступне:

1. заявлений декларантом рівень митної вартості товару не відповідає рівню митної вартості ідентичних товарів того ж виробника, тієї ж торгової марки, митне оформлення яких здійснено раніше;

2. вартість товару відповідно до декларації МRN країни відправлення вища від вартості, заявленої до митного оформлення;

3. сума зазначена в платіжній інструкції хоча і відповідає сумі, вказаній в специфікації (номер специфікації до зовнішньоекономічного контракту вказаний невірно), але банк, через який здійснювалася операція, не відповідає банку, зазначеному в 28 графі митної декларації, що ставить під сумнів правдивість здійснення операції по передоплаті за даний товар;

4. відповідно до калькуляції транспортних витрат та довідки про транспортні витрати вартість перевезення вантажу за 1 км до кордону України нижча, ніж вартість після кордону (тариф на перевезення до кордону складає 49,82 грн/км, після кордону України 77,38 грн/км). Також до митного оформлення надано договір про організацію перевезення автомобільним транспортом від 25 жовтня 2024 року №47/24/ЛВ, в якому відсутні істотні умови договору (умови оплати, ціна, вартість, строки оплати, порядок розрахунків). Зазначене ставить під сумнів правдивість декларування витрат на транспортування. При цьому до митного оформлення не надано належного підтвердження витрат на транспортування;

5. зазначене в рахунку-фактурі та міжнародній товарно-транспортній накладній замовлення на закупівлю (специфікація) хоч і подано до митного оформлення, але невірно зазначено його номер в 44 графі митної декларації, а також у поданому рахунку-фактурі відсутнє посилання на зовнішньоекономічний контракт;

6. відповідно до Декларація ексклюзивного дистриб`ютора від 11 жовтня 2024 року ТОВ «Ековіст» є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.A. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають з цього. Однак, до митного оформлення надано специфікацію від 22 жовтня 2024 року №1 до зовнішньоекономічного контракту від 11 жовтня 2024 року №2 Omnia, в якій зазначено ціну 350 євро за тонну, яка діє для ексклюзивного дистриб`ютора, але дистриб`юторство ТОВ «Ековіст» не підтверджено документально відповідно до законодавства;

7. подані до митного оформлення документи не містять усіх визначних частиною десятою статті 58 МК України, числових значень складових митної вартості, зокрема належним чином підтверджених витрат на транспортування товарів.

Також, у зв`язку з винесенням рішення, Хмельницькою митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2024/0000216 (арк. спр. 89).

У подальшому товар було випущено у вільний обіг на підставі митної декларації від 04 листопада 2024 року №24UA18U9 (зворот арк. спр. 93-94).

Декларантом ТОВ «Ековіст» для митного оформлення товару, ввезеного на підставі зазначеного Контракту та специфікації від 22 жовтня 2024 року №1 до Контракту було подано Хмельницької митниці митну декларацію №24UA82U6 та пакет документів для митного оформлення ввезеного на територію України товару, а саме: «Натуральний кукурудзяний крохмаль OMNIBOND-150, у вигляді дрібного порошку білого кольору, чистий, без стороннього запаху, не містить у своєму складі генетично модифікованих організмів, не для харчової промисловості, використовується як клей у картонно паперовій промисловості. Розфасовано у паперові мішки по 25 кг., не в первинній упаковці. Вага нетто 21000 кг.».

На підтвердження заявленої у МД митної вартості ТОВ «Ековіст» були подані наступні документи: пакувальний лист від 04 листопада 2024 року б/н (зворот арк. спр. 127); рахунок-проформа EU-231024 від 23 жовтня 2024 року; рахунок-фактура (інвойс) від 04 листопада 2024 року OI-009905 (зворот арк. спр. 121); автотранспортна накладна (CMR) №082768 від 04 листопада 2024 року (арк. спр. 120); сертифікат походження №Y 0038132 від 04 листопада 2024 року (зворот арк. спр. 118); банківський платіжний документ, що стосується товару №241023/000128184 від 23 жовтня 2024 року (арк. спр. 128); калькуляція транспортних витрат від 06 листопада 2024 року (арк. спр. 111); довідка про транспортні витрати від 06 листопада 2024 року (зворот арк. спр. 129); прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 11 жовтня 2024 року (зворот арк. спр. 126); додаткова угода №1 від 04 листопада 2024 року (зворот арк. спр. 109); специфікація №1 від 22 жовтня 2024 року (зворот арк. спр. 127); Контракт від 11 жовтня 2024 року №2 Omnia (зворот арк. спр. 123-125); Договір про надання послуг митного брокера №799-Б від 04 вересня 2023 року; Договір (контракт) про перевезення №070823-П від 05 січня 2024 року (зворот арк. спр. 108-109); Договір (контракт) про перевезення №42/24/ЛВ від 10 жовтня 2024 року (зворот арк. спр. 106-108); заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів від 06 вересня 2023 року; декларація ексклюзивного дистриб`ютора від 11 жовтня 2024 року (арк. спр. 122); Лист щодо статистичної вартості у експортній декларації від 30 жовтня 2023 року (зворот арк. спр. 113-114); лист-опис 06 вересня 2023 року; сертифікат аналізу 02 листопада 2024 року (зворот арк. спр. 119); копія митної декларації країни відправлення 24ROCT1970R18244B4 від 04 листопада 2024 року (зворот арк. спр. 120-121) та МД від 07 листопада 2024 року №24UA82U6.

За результатами розгляду поданої декларантом митної декларації від 07 листопада 2024 року №24UA82U6 та доданих до неї документів, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів 07 листопада 2024 року №UА400030/2024/000080/2 (арк. спр. 117).

У графі 33 вказаного рішення, зокрема, зазначено наступне:

1. заявлений декларантом рівень митної вартості товару не відповідає рівню митної вартості ідентичних товарів того ж виробника, тієї ж торгової марки, митне оформлення яких здійснено раніше;

2. вартість товару відповідно до декларації МRN країни відправлення вища від вартості, заявленої до митного оформлення;

3. сума зазначена в платіжній інструкції хоча і відповідає сумі, вказаній в специфікації (номер специфікації до зовнішньоекономічного контракту вказаний невірно), але банк, через який здійснювалася операція, не відповідає банку, зазначеному в 28 графі митної декларації, що ставить під сумнів правдивість здійснення операції по передоплаті за даний товар;

4. відповідно до калькуляції транспортних витрат та довідки про транспортні витрати вартість перевезення вантажу за 1 км до кордону України нижча, ніж вартість після кордону (тариф на перевезення до кордону складає 49,82 грн/км, після кордону України 71,42 грн/км). При цьому до митного оформлення не надано належного підтвердження витрат на транспортування;

5. зазначене в рахунку-фактурі та міжнародній товаро-транспортній накладній замовлення на закупівлю (додаток) не подано до митного оформлення;

6. подані до митного оформлення документи не містять усіх визначних частиною десятою статті 58 МК України, числових значень складових митної вартості, зокрема належним чином підтверджених витрат на транспортування товарів.

Також, у зв`язку з винесенням рішення, Хмельницькою митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2025/0000222 (зворот арк. спр. 111-112).

У подальшому товар було випущено у вільний обіг на підставі митної декларації від 07 листопада 2024 року №24UA90U2 (арк. спр. 116).

Декларантом ТОВ «Ековіст» для митного оформлення товару, ввезеного на підставі зазначеного Контракту та специфікації від 22 жовтня 2024 року №1 до Контракту було подано Хмельницької митниці митну декларацію №24UA55U0 та пакет документів для митного оформлення ввезеного на територію України товару, а саме: «Натуральний кукурудзяний крохмаль OMNIBOND-150, у вигляді дрібного порошку білого кольору, чистий, без стороннього запаху, не містить у своєму складі генетично модифікованих організмів, не для харчової промисловості, використовується як клей у картонно паперовій промисловості. Розфасовано у паперові мішки по 25 кг., не в первинній упаковці. Вага нетто 21000 кг.».

На підтвердження заявленої у МД митної вартості ТОВ «Ековіст» були подані наступні документи: пакувальний лист від 04 листопада 2024 року б/н (зворот арк. спр. 133); рахунок-проформа EU-231024 від 23 жовтня 2024 року; рахунок-фактура (інвойс) від 04 листопада 2024 року OI-009903 (арк. спр. 155); автотранспортна накладна (CMR) №471341 від 04 листопада 2024 року (зворот арк. спр. 153); сертифікат походження №Y 0038130 від 04 листопада 2024 року (зворот арк. спр. 152); банківський платіжний документ, що стосується товару №241023/000128184 від 23 жовтня 2024 року (зворот арк. спр. 134); калькуляція транспортних витрат №662-СТ від 06 листопада 2024 року (зворот арк. спр. 150); довідка про транспортні витрати №662-СТ від 06 листопада 2024 року (арк. спр. 136); прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 11 жовтня 2024 року (зворот арк. спр. 132); специфікація №1 від 22 жовтня 2024 року (арк. спр. 134); Контракт від 11 жовтня 2024 року №2 Omnia (зворот арк. спр. 130-132); Договір про надання послуг митного брокера №799-Б від 04 вересня 2023 року; Договір (контракт) про перевезення №13/24ЛВ від 22 лютого 2024 року (арк. спр. 141-142); Договір (контракт) про перевезення №BG/D1051/24 від 23 жовтня 2024 року (арк. спр. 139-140); Договір (контракт) про перевезення №КМ/А1336/24 від 01 жовтня 2024 року (зворот арк. спр. 136-138); заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів від 06 вересня 2023 року; декларація ексклюзивного дистриб`ютора від 11 жовтня 2024 року (зворот арк. спр. 155-156); Лист щодо статистичної вартості у експортній декларації від 30 жовтня 2023 року (арк. спр. 147-148); лист-опис 06 вересня 2023 року; сертифікат аналізу 04 листопада 2024 року (арк. спр. 153);

копія митної декларації країни відправлення 24ROCT1970К18229B3 від 04 листопада 2024 року (арк. спр. 154) та МД від 06 листопада 2024 року №24UA55U0.

За результатами розгляду поданої декларантом митної декларації від 06 листопада 2024 року №24UA55U0 та доданих до неї документів, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів 06 листопада 2024 року №UА400030/2024/000078/2 (арк. спр. 151).

У графі 33 вказаного рішення, зокрема, зазначено наступне:

1. заявлений декларантом рівень митної вартості товару не відповідає рівню митної вартості ідентичних товарів того ж виробника, тієї ж торгової марки, митне оформлення яких здійснено раніше;

2. вартість товару відповідно до декларації МRN країни відправлення вища від вартості, заявленої до митного оформлення;

3. сума зазначена в платіжній інструкції хоча і відповідає сумі, вказаній в специфікації (номер специфікації до зовнішньоекономічного контракту вказаний невірно), але банк, через який здійснювалася операція, не відповідає банку, зазначеному в 28 графі митної декларації, що ставить під сумнів правдивість здійснення операції по передоплаті за даний товар;

4. відповідно до калькуляції транспортних витрат та довідки про транспортні витрати вартість перевезення вантажу за 1 км до кордону України нижча, ніж вартість після кордону (тариф на перевезення до кордону складає 50,08 грн/км, після кордону України 71,85 грн/км), а відповідно до калькуляції транспортно-експедиційних витрат, вартість перевезення вантажу за 1 км до кордону України також значно нижча ніж вартість після кордону, але відрізняється (тариф на перевезення до кордону складає 49,82 грн/км, після кордону України 71,42 грн/км), При цьому до митного оформлення не надано належного підтвердження витрат на транспортування.

5. зазначене в рахунку-фактурі та міжнародній товаро-транспортній накладній замовлення на закупівлю (додаток) не подано до митного оформлення;

6. подані до митного оформлення документи не містять усіх визначних частиною десятою статті 58 МК України, числових значень складових митної вартості, зокрема належним чином підтверджених витрат на транспортування товарів.

Також, у зв`язку з винесенням рішення, Хмельницькою митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2025/0000219 (зворот арк. спр. 144-145).

У подальшому товар було випущено у вільний обіг на підставі митної декларації від 07 листопада 2024 року №24UA73U0 (зворот арк. спр. 149-150).

Уважаючи такі рішення відповідача протиправними, позивач звернувся з позовом до суду про їх оскарження.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірні рішення прийняті відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України: декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із МД документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України.

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

При цьому, подані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Так контрактом від 11 жовтня 2024 року №2 Omnia, укладеним між ТзОВ «Ековіст» (покупець) та компанією Omnia Europe S.A. (продавець), визначено предмет та умови поставки, основні зобов`язання продавця та покупця. Зокрема, пунктами 1, 2, 3, 5 контракту передбачено, що продавець приймає на себе зобов`язання поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити, на умовах цього контракту кукурудзяний крохмаль (Ecovist100, OmniBond 150, OmniCat 145A) (код товару УКТ ЗЕД 1108); валюта контракту євро, ціна товару за цим контрактом встановлюється в євро і вказується в специфікаціях до цього контракту, кількість товару, що поставляється за цим контрактом, становить 2000 т, орієнтована сума контракту становить 1 300 000,00 грн; маса брутто та нетто партій товару, що надійшов, визначається за інвойсами, виписаними продавцем. У загальну вартість контракту входить вартість товару, його упаковка, навантаження, митне оформлення в країні відправлення, вартість необхідних для даного виду товару сертифікатів.

Додатковою угодою від 04 листопада 2024 року №1 до контракту було внесено зміни до розділу 11 контракту (стосуються зміни платіжних реквізитів продавця), а додатковою угодою від 11 жовтня 2024 року №2 було внесено зміни до розділу 1, а саме пункт 1.3 викладено в новій редакції, де вказано, що «покупець на підставі Декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 11 жовтня 2024 року є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.A. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають з цього» (зворот арк. спр. 41-42).

Сторони 22 жовтня 2024 року підписали специфікацію №2 до контракту на поставку кукурудзяного крохмалю / Corn starch OmniBond 150 в кількості 154 т, за ціною 350 Євро за 1 т на загальну суму 53 900,00 Євро, модифікованого катіонового крохмалю / (modified cationic corn starch) OmnіCat 145A, в кількості 22 т, за ціною 760 Євро за 1 т на загальну суму 16 720,00 Євро та кукурудзяного крохмалю / Corn starch Ecovist 100 в кількості 22 т, за ціною 350 Євро за 1 т на загальну суму 7 700,00 Євро , а всього 78 320,00 Євро (зворот арк. спр. 36).

Відповідно до інвойсів від 29 жовтня 2024 року №OI-009835, від 30 жовтня 2024 року №OI-009857, від 31 жовтня 2024 року №OI-009874, від 04 листопада 2024 року OI-009905, від 04 листопада 2024 року OI-009903 вартість товару становить по 7 350,00 євро. Даними документами визначено ідентифікаційні ознаки товару, кількість, ціну, умови оплати. Ціна товару у вказаних інвойсах відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД (графа 22).

Пунктом 5.1 контракту встановлено, що умови оплати 100% передплата; за домовленістю сторін умови оплати товару можуть бути змінено, що сторони фіксують в додатках/специфікаціях.

У специфікації від 22 жовтня 2024 року №1 також зазначено умови оплати товару 100% передплата. Тут же обумовлено, що поставка товару здійснюється частково (товарними партіями), автомобільним транспортом.

На виконання умов контракту від 11 жовтня 2024 року №2 Omnia та специфікації від 22 жовтня 2024 року №1 позивач здійснив оплату на загальну суму 78 320,00 євро, що підтверджено платіжним документом (Swift-переказ) №241023/000128184 від 23 жовтня 2024 року (зворот арк. спр. 134).

Суд наголошує, що ціна продажу імпортованих товарів це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс) згідно з частиною другою статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару. Вказана в МД фактурна вартість товару відповідає тій, що зазначена в інвойсах. Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару подані позивачем документи не містять.

Крім того, визначаючи митну вартість за першим методом декларант в кожному випадку до фактурної вартості додав також витрати з перевезення товару від місця передачі перевізнику до кордону України (по кожній спірній декларації 28000,00 грн.), що не заперечується відповідачем. Такі витрати підтверджено поданими разом із митною декларацією договорами, заявками, довідками про транспортні витрати, калькуляціями.

Отже, заявлена декларантом за першим методом митна вартість оцінюваного товару підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару, при цьому товарно-супровідні документи не містять відомостей, що відповідно до визначених сторонами контракту умов позивач має нести інші витрати.

Щодо аргументів відповідача у спірних рішеннях про наявність розбіжностей у вартості товару, яка міститься в інвойсах, специфікаціях та в документах про оплату, суд зауважує, що в специфікаціях вказується загальна вартість товару. Разом з тим, зважаючи на те, що весь об`єм товару, визначений специфікацією, неможливо поставити однією партією, тому така поставка здійснюється окремими невеликими партіями, на кожну з яких складається інвойс. Відтак, цілком очевидним є той факт, що вартість товару, яка зазначена у специфікації буде значно більша вартості товару, яка зазначена в інвойсі. У свою чергу, що стосується документів про оплату, то такі охоплюють оплату кількох партій товару. Крім того, у платіжному документі міститься посилання на контракт, а також на специфікацію, по якій проведено відповідну оплату. Платіж здійснено на рахунок продавця компанії Omnia Europe S.A., платіжні реквізити якого відповідають тим, що зазначені в контракті від 11 жовтня 2024 року №2 Omnia та додатковій угоді від 04 листопада 2024 року №1, а також в переліку рахунків Account №RO65BTRLEURCRT (арк. спр. 79).

Поряд із тим, в рішеннях митного органу від 04 листопада 2024 року UA400030/2024/000075/2, від 07 листопада 2024 року № UA400030/2024/000080/2 та від 06 листопада 2024 року № UA400030/2024/000078/2 зазначається, що банк, через який здійснювалася операція, не відповідає банку, зазначеному в 28 графі митної декларації, що ставить під сумнів правдивість здійснення операції по передоплаті за даний товар.

Суд зауважує, що в 28 графі митних декларацій №24UA09U3 від 04 листопада 2024 року, №24UA82U6 від 07 листопада 2024 року, №24UA55U0 від 06 листопада 2024 року зазначається ПАТ «Європейський промисловий банк».

Суд зазначає, що вказаний банк відповідає банку, зазначеному в банківському платіжному документі №241023/000128184 від 23 жовтня 2024 року (арк. спр. 128), де наявний штемпель банку із зазначенням «Відділення «Київська регіонально дирекція» АТ «ЄПБ» у м. Києві.

На переконання суду, є очевидним, що зазначення АТ «ЄПБ» є скороченою назвою ПАТ «Європейський промисловий банк». Окрім того, жодатковою угодою від 04 листопада 2024 року №1 до контракту було внесено зміни до розділу 11 контракту (стосуються зміни платіжних реквізитів продавця), де також фігурує АТ «ЄПБ», що кореспондується із англійською назвою даного банку, а саме JSC «EIB», яка зазначається також і в контракті від 11 жовтня 2024 року №2 Omnia та в специфікації від 22 жовтня 2024 року №1.

Не заслуговують на увагу зауваження відповідача про те, що позивач не є ексклюзивним дистриб`ютором в Україні, оскільки компанія Omnia Europe S.A. своїми листами підтвердила той факт, що ТОВ «Ековіст» є її ексклюзивним дистриб`ютором в Україні. Додатковою угодою №2 від 10 жовтня 2024 року до контракту від 11 жовтня 2024 року №2 Omnia компанія Omnia Europe S.A. додатково підтвердила той факт, що ТОВ «Ековіст» є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором даної компанії на підставі Декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 11 жовтня 2024 року.

За правилами частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (пункт 5).

Згідно з пунктами 6, 8 частини другої статті 53 МК України декларант має обов`язок подати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, лише якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, - лише якщо здійснювалося страхування.

У пункті 4.4 контракту від 11 жовтня 2024 року №2 Omnia сторони домовилися, що товар поставляється продавцем покупцеві на узгоджених умовах, зазначених в специфікаціях, що додаються до цього контракту.

Пунктом 4 специфікації від 22 жовтня 2024 року №1 сторони погодили, що поставка товару здійснюється автомобільним транспортом на умовах FCA Меджидія, Румунія згідно з умовами Інкотермс-2020.

Умови поставки FCA означають, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Вибір місця постачання вплине на зобов`язання з навантаження й розвантаження товару в даному місці: якщо постачання здійснюється в приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження; якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе. Зі змісту зазначеного терміну вбачається, що базис поставки на умовах FCA покладає зобов`язання по завантаженню на продавця. Відповідальність знімається з відправника вантажу в той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики щодо транспортування вантажу покупець несе самостійно. При цьому всі експортні формальності та мита має здійснити та сплатити продавець, а витрати на імпортне оформлення залишаються на покупці. Ризики переходять від продавця до покупця після розміщення вантажу у транспорті, що належить перевізнику, або після передачі товару на місце завантаження транспорту перевізника.

У розглядуваному випадку, визначаючи митну вартість за першим методом, декларант відповідно до частини десятої статті 58 МК України до фактурної вартості додав також витрати на перевезення товару на заявлених умовах поставки до кордону України.

Суд зазначає, що законодавець не ставить в обов`язок декларанту подання конкретних документів, які підтверджують транспортні витрати.

Для підтвердження транспортних витрат відповідачу було надано договори про організацію перевезень автомобільним транспортом, заявки на перевезення, договори про транспортно-експедиційні послуги, довідки про транспортно-експедиційні витрати та калькуляції.

Судом із матеріалів справи встановлено, що між ТОВ «Ековіст» (замовник) та: ТОВ «Максвет Транс» (виконавець) було укладено договір від №47/24/ЛВ від 25 жовтня 2024 року; ФОП ОСОБА_1 (виконавець) було укладено договір №42/24/ЛВ від 10 жовтня 2024 року; ТОВ «Ареал-Плюс» (виконавець) було укладено договір №13/24ЛВ від 22 лютого 2024 року про організацію перевезень автомобільним транспортом, згідно з пунктами 1.1, 1.2 якого виконавець зобов`язався організувати перевезення вантажів замовника вантажним автомобільним транспортом; під кожне перевезення замовник надає виконавцю заявку на узгодження, в якій зазначається найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення, місце доставки вантажу, заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника та вантажоодержувача, а також іншу необхідну інформацію.

Експедиторським контрактом №070823-П від 05 січня 2024 року ФОП ОСОБА_1 залучено ФОП ОСОБА_2 до здійснення транспортно-експедиторських послуг перевезення вантажів (зворот арк. спр. 108-109).

Договір на транспортно-експедиційні послуги №КМ/А1336/24 від 01 жовтня 2024 року ТОВ «Апеал-Плюс» залучено ФОП ОСОБА_3 для здійснення перевезень автомобільним транспортом вантажів (зворот арк. спр. 136-138) та, в свою чергу, ФОП ОСОБА_3 , відповідно до Договіру на транспортно-експедиційні послуги №BG/D1051/24 від 23 жовтня 2024 року, залучено ТОВ «Мега-Трейд» до здійснення таких перевезень (арк. спр. 139-140).

Заявкою на перевезення від 25 вересня 2024 року №324 підписаними ТОВ «Ековіст» та ТОВ «Максвет Транс» узгоджено перевезення 21 т вантажу (крохмалю) на таких умовах: маршрут: Меджидія (Румунія) селище Понінка (Житомирська область); вартість перевезення 54 000,00 грн (зворот арк. спр. 42).

Заявкою на перевезення від 30 жовтня 2024 року №326 підписаними ТОВ «Ековіст» та ФОП ОСОБА_1 узгоджено перевезення 21 т вантажу (крохмалю) на таких умовах: маршрут: Меджидія (Румунія) селище Понінка (Житомирська область); вартість перевезення 48 000,00 грн (зворот арк. спр. 71).

Заявкою на перевезення від 25 жовтня 2024 року №323 підписаними ТОВ «Ековіст» та ТОВ «Максвет Транс» узгоджено перевезення 21 т вантажу (крохмалю) на таких умовах: маршрут: Меджидія (Румунія) селище Понінка (Житомирська область); вартість перевезення 54 000,00 грн (арк. спр. 88).

Заявкою на перевезення від 04 листопада 2024 року №327 підписаними ТОВ «Ековіст» та ФОП ОСОБА_1 узгоджено перевезення 21 т вантажу (крохмалю) на таких умовах: маршрут: Меджидія (Румунія) селище Понінка (Житомирська область); вартість перевезення 50 000,00 грн (зворот арк. спр. 13).

Заявкою на перевезення від 04 листопада 2024 року №329 підписаними ТОВ «Ековіст» та ТОВ «Ареал-Плюс» узгоджено перевезення 21 т вантажу (крохмалю) на таких умовах: маршрут: Меджидія (Румунія) селище Понінка (Житомирська область); вартість перевезення 52 000,00 грн (арк. спр. 144).

Довідками про транспортно-експедиційні витрати ТОВ «Максвет Транс» від 04 листопада 2024 року (зворот арк. спр. 38), ФОП ОСОБА_1 від 04 листопада 2024 року (зворот арк. спр. 66), ТОВ «Максвет Транс» від 04 листопада 2024 року (арк. спр. 84), ФОП ОСОБА_1 від 06 листопада 2024 року (зворот арк. спр. 129), ТОВ «Ареал-Плюс» №662-СТ від 06 листопада 2024 року (арк. спр. 136) підтверджено, що загальна вартість витрат на перевезення товару за межами території України (від місця завантаження - місто Меджидія (Румунія) до прикордонного переходу Порубне-Сирет) згідно з товаротранспортних накладних (CMR) та становить 28 000,00 грн. за кожну; витрати на страхування вантажу не передбачені.

Довідки про транспортно-експедиційні витрати, в свою чергу, узгоджуються калькуляціями: ТОВ «Максвет Транс» від 04 листопада 2024 року відповідно до якої витрати по території Румунії становили 28 000,00 грн: дизпаливо 12 500,00 грн, масло 2 000,00 грн, знос шин 3 000,00 грн, експлуатаційні матеріали 3 000,00 грн, амортизація 1 500,00 грн, заробітна плата 3 000,00 грн, відрядження 3 000,00 грн (арк. спр. 43); ФОП ОСОБА_1 від 04 листопада 2024 року відповідно до якої витрати по території Румунії становили 28 000,00 грн: дизпаливо 12 500,00 грн, масло 2 000,00 грн, знос шин 3 000,00 грн, експлуатаційні матеріали 3 000,00 грн, амортизація 1 500,00 грн, заробітна плата 3 000,00 грн, відрядження 3 000,00 грн (арк. спр. 72); ТОВ «Максвет Транс» від 04 листопада 2024 року відповідно до якої витрати по території Румунії становили 28 000,00 грн: дизпаливо 12 500,00 грн, масло 2 000,00 грн, знос шин 3 000,00 грн, експлуатаційні матеріали 3 000,00 грн, амортизація 1 500,00 грн, заробітна плата 3 000,00 грн, відрядження 3 000,00 грн (зворот арк. спр. 88); ФОП ОСОБА_1 від 06 листопада 2024 року відповідно до якої витрати по території Румунії становили 28 000,00 грн: дизпаливо 12 500,00 грн, масло 2 000,00 грн, знос шин 3 000,00 грн, експлуатаційні матеріали 3 000,00 грн, амортизація 1 500,00 грн, заробітна плата 3 000,00 грн, відрядження 3 000,00 грн (арк. спр. 111); ТОВ «Ареал-Плюс» від 06 листопада 2024 року відповідно до якої витрати по території Румунії становили 28 000,00 грн: дизпаливо 10 500,00 грн, масло 1 500,00 грн, знос шин 3 000,00 грн, експлуатаційні матеріали 3 000,00 грн, амортизація 2 000,00 грн, заробітна плата 4 000,00 грн, відрядження 4 000,00 грн (зворот арк. спр. 150).

Суд також враховує, що листом від 06 листопада 2024 року №662-СТ ТОВ «Ареал-Плюс» повідомило, що у довідці №662-СТ від 06.11.2024, яка була видана для підтвердження вартості перевезення вантажу крохмаль кукурудзяний Omnibond 150 по маршруту Румунія України, було долущено помилку у наведеному кілометражі від місця завантаження місто Меджидія (Румунія) до прикордонного перехову Порубне Сирет. Просили вірним вважати кілометраж, що становить 562 км (зворот арк. спр. 146).

Верховний Суд у постанові від 31 травня 2019 року у справі №804/16553/14 зазначив, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (якими) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2024 року у справі №520/6058/24.

У свою чергу, висновки відповідача в оскаржуваних рішеннях щодо непропорційності понесених витрат на транспортування товару є лише суб`єктивними припущеннями митного органу. Суд звертає увагу, що у довідках про транспортні витрати саме перевізником, як надавачем послуг, визначено їх вартість з розподілом до митного кордону та по території України. Позивач не може володіти інформацією, які саме чинники вплинули на розподіл перевізником вартості послуг перевезення у такий спосіб. Поряд з тим в матеріалах справи відсутні докази того, що роблячи висновки про непропорційність понесених позивачем витрат на транспортне перевезення, відповідачем враховувались такі фактори, що впливають на вартість послуг перевезення, як вартість пального, відрядні витрати, технічний стан доріг, витрачений час у дорозі тощо. Замовник (позивач) оплачує послуги перевізнику, якщо попередньо погодиться на ціну послуг, запропоновану останнім. При цьому митний орган не уповноважений у рішенні про коригування митної вартості товарів перевіряти економічну доцільність визначення вартості перевезення товару до митного кордону України та вартість такого перевезення товару до пункту призначення, оскільки такі складові загальної вартості перевезення товару самостійно визначаються сторонами договору перевезення.

Суд зазначає, що відповідач не надав будь-яких належних та допустимих доказів, які спростовували б розмір понесених позивачем витрат на перевезення вантажу та які вказували б на їх заниження, відтак, такі зауваження відповідача є необґрунтованими та безпідставними.

Щодо тверджень відповідача в оскаржуваних рішеннях про те, що митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів, то суд зазначає, що відповідачем не надано доказів на спростування визначеної товариством вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості схожих товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товару, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення. Більше того, наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари розмитнено у попередні періоди за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту. Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постанові від 16 липня 2020 року у справі №815/6833/17.

З приводу тверджень відповідача в оскаржуваних рішеннях про те, що вартість товару відповідно до MRN країни відправлення вища від вартості, заявленої до митного оформлення суд зазначає, що відповідно до контракту від 11 жовтня 2024 року №2 Omnia валютою договору є євро. Незважаючи на те, що в декларації країни відправлення вартість товару визначена у валюті Румунії румунський лей, згідно з наданими до митного оформлення інвойсами від 29 жовтня 2024 року №OI-009835, від 30 жовтня 2024 року №OI-009857, від 31 жовтня 2024 року №OI-009874, від 04 листопада 2024 року OI-009905, від 04 листопада 2024 року OI-009903 вартість товару визначена в євро, тобто вартість товарів у румунських леях сторонами контракту взагалі не визначалась.

Суд зауважує, що митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. Митна декларація країни відправлення у даному випадку підтверджує проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару. Будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації не може викликати сумнівів, оскільки якщо така і мала місце, то це обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням ціни позивачем згідно з документами, виданими йому продавцем. При цьому, у митній декларації країни відправлення вказується статистична вартість товарів (із врахуванням витрат на митне оформлення в країні експорту), а не фактурна вартість експортованих товарів, що не може свідчити про розбіжність в цифрових значеннях між митною декларацією країни відправлення і рахунком-фактурою та бути підставою для коригування вартості ввезеного товару. Таким чином, в експортних деклараціях йдеться про статистичну вартість (митну) в національній валюті в державі-члена Євросоюзу, де подається митна декларація, тобто, наведене числове значення у румунських леях при конвертації валют у митних цілях в Румунії.

Щодо аргументів відповідача про ненадання замовлення на яке є посилання в рахунку-фактурі суд зазначає, що відповідно до умов контракту від 11 жовтня 2024 року №2 Omnia, поставка товару здійснюється окремими партіями за заявками покупця. Продавець підтверджує прийняття заявки і виставляє рахунок-проформу (інвойс). Тобто умовами контракту не передбачено наявність письмового замовлення. Відтак замовлення може бути в усній формі, що не заборонено контрактом, а підтвердженням того, що таке мало дійсно місце, є наявність та подання до контролюючого органу разом з митною декларацією рахунку-проформи. Крім того, замовлення покупця не передбачений у переліку документів, визначених у статті 53 МК України, як документ, що підтверджує митну вартість товарів. При цьому згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З урахуванням наведеного відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості самого товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Суд зазначає, що вимога про надання додаткових документів, перелік яких визначено у частинах третій-четвертій статті 53 МК України та про надання яких вказано у повідомленні декларанту може мати місце лише тоді, коли документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Однак за обставин цієї справи відповідач не довів наявність таких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви відповідача ґрунтуються виключно на його необґрунтованих припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Суд наголошує, що вимога про надання виписки з бухгалтерської документації, висновку про вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, каталогів, прейскурантів виробника товару, відповідно до частини третьої статті 53 МК України є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

При цьому, ненадання виписки з бухгалтерської документації продавцем покупцю не може позбавляти останнього можливості декларувати товар на підставі інших документів, що підтверджують ціну товару. Відсутність такої бухгалтерської документації у покупця товару, яка може бути комерційною таємницею продавця щодо формування ціни товару для інших покупців і за відмінними умовами поставки, не свідчить про недобросовісність у декларуванні митної вартості.

Ненадання додаткових документів (прайс-листів, каталогів, специфікацій виробника товару) також не свідчить про недобросовісність позивача та не може позбавляти його можливості декларувати товар на підставі інших документів, про які домовилися сторони зовнішньоекономічного контракту і які за правилами частини другої статті 53 МК України підтверджують митну вартість товару. Більше того, суд наголошує, що під час митного оформлення товару, декларантом позивача надавалися прайс-листи.

Суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт та рахунок-фактура (інвойс).

З урахуванням наведеного висновки у спірних рішеннях про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведених розрахунків митної вартості, зазначених у митних деклараціях, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12 березня 2019 року у справі №826/2313/16, від 13 червня 2019 року у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі № 815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі № 809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Таким чином, доводи митного органу про наявність істотних розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи та суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

З урахуванням наведеного висновки у спірних рішеннях про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товару, які імпортуються, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому, відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 червня 2012 року за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 21 серпня 2018 року у справі №804/1755/17.

Можливість поставки товару іншим покупцям за більшою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірного рішення відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а спирався вже на наявну в митного органу цінову інформацію.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Сам факт здійснення митого оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Також, Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2018 року у справі № 815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митною органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Аналогічні висновки зроблено Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 809/1469/16.

Суд наголошує на тому, що резервний метод не вимагає від митного органу доведення подібності (аналогічності) товарів, однак зазначений метод повинен ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях і це ґрунтування повинне бути підтвердженим в рішенні про коригування митної вартості.

Рішення про коригування митної вартості товару не містить пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У вказаному рішенні не зазначено докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Такі ж висновки викладені і в постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2024 року у справі №520/6058/24.

Таким чином, з огляду на зазначене, суд констатує, що прийняті Хмельницькою митницею рішення про коригування митної вартості товару є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно із частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 КАС України).

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2 721,42 грн (дві тисячі сімсот двадцять одна гривня 42 копійки), який сплачений згідно із платіжною інструкцією від 17 березня 2025 року №333 (арк. спр. 32).

Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОВІСТ» (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Електроапаратна, будинок 3, ідентифікаційний код юридичної особи 45348163) до Хмельницької митниці (29010, Хмельницька область, місто Хмельницький, вулиця Пілотська, будинок 2, ідентифікаційний код юридичної особи 43997560) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів №UA400030/2024/000077/2 від 04 листопада 2024 року; №UA400030/2024/000076/2 від 04 листопада 2024 року; №UA400030/2024/000075/2 від 04 листопада 2024 року; №UA400030/2024/000080/2 від 07 листопада 2024 року; №UA400030/2024/000078/2 від 06 листопада 2024 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОВІСТ» за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці судовий збір у розмірі 2 721,42 грн (дві тисячі сімсот двадцять одна гривня 42 копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

01 липня 2025 року