Справа № 153/823/25
Суддя: Гаврилюк Т. В.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2025 р. Справа153/823/25

Провадження2-а/153/39/25-а

Ямпільський районний суд Вінницької області, який діє як адміністративний суд

у складі головуючого судді Гаврилюк Т.В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області цивільну справу №153/823/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №621 про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Грабар Сергій Анатолійович, який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АВ №1206225 від 28.05.2025 звернувся до суду з вище вказаним позовом, який мотивований тим, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивачу інкримінується порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Не погодившись з постановою відповідача, керуючись ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, оскільки вважає дану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступні підстави. 03.07.2024 під час проведення заходів по оповіщенню в місті Ямполі Могилів-Подільського району Вінницької області ОСОБА_1 було запропоновано отримати повістку про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичного огляду, оформлення військово-облікових документів, визначення призначення на особливий період, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними ЄДРПВР. Позивач відмовився отримувати повістку та розписуватись в розписці про отримання повістки. 23.07.2024 ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення за неприбуття за повісткою. В той час, відповідач обґрунтовує свою позицію тим, що будучи належним чином повідомленим про виклик по повістці, позивач не з`явився у визначений в повістці час та дату до ІНФОРМАЦІЯ_2 і про поважні причини своєї неявки не повідомив. Представник позивача зазначає, що сам факт відмови ОСОБА_1 від отримання повістки не означає, що він був належним чином повідомлений про її зміст, а саме дату, час та місце прибуття. Відсутність підтвердження вручення повістки або її копії, а також факт відмови від підпису в розписці свідчать про те, що позивач не мав достовірної інформації про свої обов`язки у встановлений час. Представник позивача вказує, що згідно з правовою позицією Верховного Суду повідомлення особи про виклик до ТЦК має бути здійснено в належній формі та з належною фіксацією, яка дозволяє беззаперечно підтвердити ознайомлення такої особи з відповідною інформацією: В іншому випадку відсутність належного повідомлення унеможливлює притягнення до адміністративної відповідальності. Отже, твердження відповідача про «неявку за повісткою» не можуть вважатися обґрунтованими, оскільки сам факт доведення до відома позивача змісту повістки належним чином відсутній. За таких обставин, відсутність у позивача інформації про дату і час виклику виключає його вину у нібито вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.210-1 КУпАП. Також, відповідно до п.30, 40, 47 Порядку №560 повістка формується за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або бланк повістки заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу. Представник позивача звертає увагу суду на наступне: Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. У даній справі протокол №249 від 23.07.2024 всупереч ч.2 ст.254 КУпАП було складено через 20 днів після виявлення особи позивача, який за змістом вказаного акту вчинив правопорушення не з`явився по повістці до ТЦК та СП. Проте, особа позивача була достовірно відома відповідачеві, бо на неї була оформлена повістка, а тому протокол мав бути складений 04.07.2024. Порушення строків складання протоколу про адміністративне правопорушення є істотним процедурним порушенням, яке прямо впливає на право особи на захист та законність притягнення її до відповідальності. Частиною 2 ст.254 КУпАП чітко встановлено обов`язок складання протоколу протягом 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Такий строк встановлений з метою забезпечення оперативного фіксування фактичних обставин правопорушення, достовірності пояснень особи, яка притягається до відповідальності, та недопущення фальсифікацій чи перекручення фактів. Отже, складання протоколу через 20 днів після нібито вчинення правопорушення не тільки суперечить прямій нормі закону, але й позбавляє позивача можливості ефективно реалізувати свої процесуальні права, зокрема надати свіжі пояснення, заявити клопотання, оскаржити дії посадових осіб. Більше того, відсутність об`єктивних причин для такої затримки з боку відповідача свідчить про недотримання принципу законності та належного провадження у справах про адміністративні правопорушення. В зв`язку з вище викладеним, представник позивача вважає, що оскаржувана постанова №621 від 29.07.2024 винесена з суттєвими порушеннями норм КУпАП та ч.2 ст.2 КАС України, тому є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю. Щодо пропущеного строку, то представник позивача вказує, що аналізуючи норми ст.285 КУпАП, пункти 1, 14 Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України №3 від 01.01.2024 можна дійти висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення прийнята за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та у разі її невручення особі під розписку, така постанова має бути направлена поштою з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Позивач ОСОБА_1 не мав об`єктивної можливості своєчасно подати скаргу (позов) на постанову №621 від 29.07.2024 у зв`язку з тим, що лише 26.05.2025 позивач випадково виявив у за стосунку «Дія» інформацію про наявність відкритого виконавчого провадження №77029242, після чого, звернувшись до Ямпільського відділу ДВС у Могилів-Подільському районі Вінницької області ЦМУМЮ (м.Київ), отримав постанову про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу для сторін виконавчого провадження. Скориставшись даним ідентифікатором, позивач зміг ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження та з самою оскаржуваною постановою. Докази того, що позивач отримав оскаржувану постанову або ж постанову ДВС про відкриття виконавчого провадження відсутні апріорі, адже позивач не отримував цих документів у встановленому законодавством порядку. Отже, позивач не отримував копії постанови №621 та не був належним чином повідомлений про її винесення, десятиденний строк на її оскарження об`єктивно не розпочав свого перебігу. Про наявність постанови позивач дізнався лише 26.05.2025 після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження в відділі ДВС, що й стало підставою для негайного звернення до суду. Також, в матеріалах справи відсутні докази надсилання відповідачем оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення протягом трьох днів відповідно до ст.285 КУпАП. Тому, враховуючи, що про існування постанови №621 від 29.07.2024 позивач дізнався 26.05.2025, десятиденний строк на її оскарження, передбачений ч.2 ст.286 КАС України, не пропущений. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Враховуючи вказані обставини, позивач просить суд поновити пропущений строк на оскарження постанови №621 від 29.07.2024 по справі про адміністративне правопорушення. Визнати протиправною та скасувати постанову №621 від 29.07.2024 по справі про адміністративне правопорушення, винесену відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити та стягнути з відповідача судовий збір.

Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 04.06.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, питання щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду вирішити під час розгляду справи та витребувати з ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріали, на підставі яких ОСОБА_1 був притягнути до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

17.06.2025 за вхід.№3851 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд відмовити у задоволенні позову виходячи із того, що ОСОБА_1 був ознайомлений із повісткою, про що свідчать його особисті пояснення, записані ним у протоколі про адміністративне правопорушення №249 від 23.07.2024, в яких останній вказав «Не прибув по повісті по тій причині, за станом здоров`я». Проте ОСОБА_1 як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення так і на час розгляду справи не надав належних доказів поважності причин неявки по повісті за станом здоров`я. Тому, посилання ОСОБА_1 у позові про те, що йому не було відомо про повістку і її зміст спростовуються його ж поясненнями власноручно записаними у протоколі. Також, ОСОБА_1 було відомо про дату, час і місце розгляду справи, що є датою прийняття рішення у справі, що підтверджується власноручним підписом ОСОБА_1 у протоколі. Також, є помилковими і безпідставними посилання ОСОБА_1 у позові з приводу того, що протокол мав бути складений 04.07.2024. Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Як видно з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 проігнорував повістку та не з`явився о 10:00 год. 03.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому, за зверненням від 06.07.2024 №2119 останній був поданий в розшук до ВП №1 ГУНП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області для його доставляння, як особи, яка вчинила адміністративне правопорушення за ст.210-1 КУпАП. І як вказано в постанові по справі про адміністративне правопорушення №621 від 29.07.2024 працівник поліції доставив ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 23.07.2024 і в той же день був складений протокол про адміністративне правопорушення. Отже, вимоги ч.2 ст.254 КУпАП щодо строку складення протоколу про адміністративне правопорушення порушені не були. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 порушень прав останнього та процедури оформлення адміністративних матеріалів допущено не було. Постанова по справі про адміністративне правопорушення №621 від 29.07.2024 прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства, тому відсутні законні підстави для її скасування. Мотиви і доводи викладені ОСОБА_1 у позові є безпідставними і надумані й спрямовані на уникнення юридичної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Представник позивача 23.06.2025 за вхід №3991 надіслав до суду заперечення на відзив, в якому заперечує проти доводів викладених у відзиві, та вважає їх безпідставними, необґрунтованими. Вказуючи, що усі доводи, викладені у позовній заяві, повністю підтримуються, включно з вимогою про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №621 від 29.07.2024, як такої, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказуючи, що в матеріалах справи, наданих відповідачем, дійсно міститься акт про відмову від отримання повістки. Проте позивач не розписувався у ньому, не був ознайомлений із його змістом, не був присутній під час його складання та взагалі не отримував повістку. Вказаний акт не містить належного підтвердження повідомлення особи про зміст повістки. Крім того, жодних відеозаписів, які відповідно до п.47 Порядку №560 мають фіксувати момент вручення або відмови від вручення повістки, відповідачем до матеріалів справи не долучено. Відтак, акт про відмову без відео фіксації не може вважатися належним доказом вручення повістки. Посилання відповідача на пояснення позивача в протоколі про адміністративне правопорушення щодо причин неявки не спростовують твердження позивача про відсутність у нього належного повідомлення. Вказане пояснення було зроблене в умовах, коли позивач вже був примусово доставлений працівниками поліції, і не може вважатися підтвердженням факту отримання повістки. Також, запис на самій повістці про те, що позивач з нею ознайомлений, зроблений самим відповідачем. Позивач не розписувався у повістці, її не отримував і не мав змоги ознайомитися з її змістом. Також, посилання відповідача на те, що протокол №249 від 23.07.2024 складено в межах 24 годин з моменту «виявлення особи» є юридично помилковим, ч.2 ст.254 КУпАП чітко визначає, що протокол про адміністративне правопорушення складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з момент виявлення особи, яка вчинила правопорушення, а не з моменту фактичного затримання чи до ставлення. Отже, представник позивача вказує, що позивач фактично отримав копію постанови №621 лише 26.05.2025, на що вказує відповідний лист Ямпільського ВДВС, на якому стоїть підпис позивача та зазначено текст «Отримав копію 26.05.2025», засвідчений підписом начальника Ямпільського ВДВС. Отже, представник позивача вказує, що саме з тієї дати і починає обчислюватися строк звернення до суду, та позовна заява подана в межах строку, встановленого законом. Також наголошує, що матеріали адміністративної справи, подані відповідачем разом з відзивом на позовну заяву, не містять відомостей про направлення оскаржуваної постанови позивачу, а також відсутні докази отримання даної постанови позивачем. В зв`язку з вище викладеним вважає, що доводи відповідача є необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи та чинному законодавству. Просить суд відповідь на відзив та позов задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд, прийшов до такого висновку:

Із копії паспорта громадянина України виданого 26.04.2001 (а.с.10-12) судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Стрільченці Немирівського району Вінницької області.

Із копії постанови №621 по справі про адміністративне правопорушення від 29.07.2024 винесеної ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 (а.с.13-15) судом встановлено, що 03.07.2024 0 8:30 год. під час проведення заходів по оповіщенню в місті Ямполі Могилів-Подільського району Вінницької області ОСОБА_1 було запропоновано отримати повістку згідно з ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» про необхідність з`явитись о 10:00 год. 03.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичного огляду, оформлення військово-облікових документів, визначення призначення на особливий період, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними ЄДРПВР. Як зафіксовано групою оповіщення в розписці, в акті фіксації відмови від отримання повістки від 03.07.2024 ОСОБА_1 ознайомлений із повісткою, однак відмовився отримувати повістку та розписуватись в розписці про отримання повістки. Отже, будучи належним чином повідомлений про виклик по повістці ОСОБА_1 не з`явився у визначений в повістці час та дату до ІНФОРМАЦІЯ_2 і про поважні причини своєї неявки не повідомив, про що заступник начальника-начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 майор ОСОБА_3 рапортом від 03.07.2024 доповів керівнику. Звернення про доставку громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за ст.210-1 КУпАП від 06.07.2024 №2119 щодо ОСОБА_1 було направлено до відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області. 23.07.2024 ОСОБА_1 доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Згідно абз.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Згідно ч.ч.1, 3 ст.Закону України «Про оборону України» захист Вітчизни, незалежно територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства. Згідно ч.10 ст.1 Закону №2232-ХІІ громадяни зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднано районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військового облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів. Згідно ч.2 ст.26 Закону № 3543-ХІІ громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом. Під час складання протоколу про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не надав доказів поважності причини неявки по повістці, які є поважними відповідно до абз.8 ч.3 ст.22 Закону 3543-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 №673 "Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори", що свідчить про порушення останнім законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Таким чином, ОСОБА_1 в особливий період, порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, чим вчинив адміністративне правопорушення, що в часі діяло на час йог вчинення, за ч.3 ст.210-1 КУпАП. При встановленні розміру штрафу на виконання загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, що передбачені ст.33 КУпАП було встановлено характер правопорушень, майновий стан - не працює, місячний заробіток не повідомив. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність згідно ст.ст.34,35 КУпАП немає. Згідно протоколу №249 від 23.07.2024 розгляд справи про адміністративне правопорушення було призначено на 10 год. 30 хв. 29.07.2024, про що ОСОБА_1 був особисто повідомлений під підпис та не прибув на розгляд справи особисто. На підставі ст.268 КУпАП у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 було своєчасно сповіщено про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, дана адміністративна справа була розглянута за його відсутності. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17000 грн.

Із копії постанови про відкриття виконавчого провадження №77029242 від 30.01.2025 (а.с.16-17) судом встановлено, що головним державним виконавцем Ямпільського відділу ДВС у Могилів-Подільському районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) Мушик Т.В. відкрито виконавче провадження з виконання постанови №621 виданої 29.07.2024 ІНФОРМАЦІЯ_5 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у сумі 34000 грн. на користь держави.

Із витребуваної судом копій: Акту відмови від отримання повістки, повістки №490 від 03.07.2024, інформації про неявку, звернення щодо доставлення та протоколу №249 про адміністративне правопорушення від 23.07.2025, та, (а.с.33-36) судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки №490 від 03.07.2024 та не з`явився у встановлений час до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що повідомлено начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 після чого начальником було направлено звернення до ВП №1 щодо доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , 23.07.2024 позивача доставлено для складання протоколу про адміністративні правопорушення №249, ОСОБА_4 у поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вказав «Не прибув по повістці по тій причині, за станом здоров`я». Другий примірник отримав 23.07.2024 про що свідчить підпис останнього.

Із копії інформації про відкриття виконавчого провадження №937/22.15-32 від 30.01.2025 (а.с.46) судом встановлено, що 26.05.2025 позивачем отримано копію оскаржуваної постанови про що свідчить підпис останнього.

Дослідивши усі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку:

Звертаючись до суду з зазначеним адміністративним позовом, позивачем заявлено клопотання про поновлення строку такого звернення.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч.1 ст.121 КАС України).

Оскаржувана постанова, винесена 29.07.2024. Доказів отримання саме під час винесення постанови 29.07.2024 матеріали справи не містять.

З інформації про відкриття виконавчого провадження вбачається, що 26.05.2025 позивачем отримано копію оскаржуваної постанови про що свідчить підпис останнього.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що позивач отримав оскаржувану постанову 26.05.2025, суд приходить до висновку про необхідність поновлення позивачу строку для звернення до суду для подання позовної заяви про оскарження постанови.

Також, в силу ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У частині 3 ст.210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період.

У відповідності до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Наявність події і складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» визначає, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Крім того, суд зазначає, що відповідно до примітки до ст.210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, законодавець чітко визначив умову, за якої положення ст.210-1 КУпАП не застосовуються за відсутності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

У ч.5 ст.5, 8, 9 цього Закону органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Згідно з ч.3 ст.14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України «Про публічні електронні реєстри», «Про розвідку» та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.

Разом з тим, відповідачем не вказано, які саме відомості (персональні дані) не були уточнені позивачем і не могли бути одержані самостійно відповідачем по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії.

У постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вказано, що він не з`явився 03.07.2024 о 10 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичного огляду, оформлення військово-облікових документів, визначення призначення на особливий період та уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними ЄДРПВР.

З огляду на вказане, обов`язок з приводу уточнення даних, який визначений ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» позивач ОСОБА_1 не порушив, оскільки хворів і не міг з`явитися за станом здоров`я.

Крім того, в порушення вимог ст.283 КУпАП, в резолютивній частині оскаржуваної постанови не міститься інформації про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, а лише зазначено рішення про накладення адміністративного стягнення.

Також, відповідачем не було враховано стан здоров`я позивача на час вчинення адміністративного правопорушення.

Тобто, відповідач не з`ясував під час розгляду справи, чи винен позивач у вчиненні адміністративного правопорушення, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, таким чином не забезпечивши своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх аспектів цієї справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення (ст.255 КУпАП) .

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.2 ст.9 КАСУ).

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п.21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер КУпАП.

Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови та є підставою для її скасування.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи встановлені недоліки, які суд позбавлений можливості усунути в ході судового розгляду, належним способом захисту порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови.

Згідно з ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У зв`язку з тим, що розгляд справи про адміністративне правопорушення був проведений без своєчасного повідомлення особи, стосовно якої здійснювався такий розгляд справи, а також враховуючи, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо врахування всіх обставин справи, суд вважає, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід направити на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з положеннями ч.1 ст.39 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог, судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, підлягає стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.ст.9, 210-1, 247, 251, 280 КУпАП, ст.ст.2, 72-79, 121, 139, 241-246, 250, 255, 263, 286, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду для подання позовної заяви про визнання протиправною та скасування постанови №621 про накладення адміністративного стягнення.

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №621 про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову №621 від 29 липня 2024 року винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Справу надіслати на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ).

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_2 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Т. В. Гаврилюк