Справа № 420/7886/25
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7886/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Приватного підприємства "ГЕЛІОС-ВАН" до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Приватне підприємство "ГЕЛІОС-ВАН" (далі - позивач) звернулося з позовною заявою до Одеської митниці (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500500/2025/000113/2 від 26.02.2025 р.

Позовні вимоги мотивує тим, що 07.09.2025 р. між ПП "ГЕЛІОС-ВАН" та ARC INTERNATIONAL FRANCE укладено контракт № 09-15-148447. На підставі вказаного контракту та супроводжувальних документів ARC INTERNATIONAL FRANCE здійснила на адресу ПП "ГЕЛІОС-ВАН" поставку товару. Під час декларування вказаного товару позивачем відповідно до ст.ст.57, 58 МК України самостійно визначено митну вартість товарів за основним методом, а саме, за ціною контракту. З метою митного оформлення товарів та на підтвердження заявленої митної вартості товарів позивачем надано до митного органу повний пакет документів, передбачений ст.53 МК України. Проте, 26.02.2025 р. відповідачем прийнято рішення № UA500500/2025/000113/2, яким за резервним методом скориговано митну вартість товарів. Вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів прийнято з порушенням вимог МК України, так як воно не містить передбачених законодавством відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості, обґрунтованих підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості. При цьому, позивач не погоджується з обставинами, на які вказує в оскаржуваному рішенні відповідач, оскільки вони жодним чином не спростовують митної вартості, яка визначена позивачем у поданій митній декларації, і не є підставою для здійснення коригування її вартості. З огляду на викладене вважає, що висновок митного органу щодо не підтвердження ПП "ГЕЛІОС-ВАН" числового значення складових митної вартості товарів, заявлених за основним методом її визначення, є безпідставним, так як позивачем надано всі обов`язкові документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України.

Ухвалою від 20.03.2025 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

31.03.2025 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що 25.02.2025 р. декларантом до митниці було подано митну декларацію для здійснення митного оформлення товарів № 25UA44U5. Декларантом обрано основний метод визначення митної вартості товару - за ціною договору. Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача, та перевірки документів, поданих до митниці, встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та всіх документів щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Так, згідно п.4 ч.2 ст.53 МК України якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товару, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Відповідно до п.3.2 контракту від 07.09.2015 р. № 09-15-148447 покупець здійснює передплату на підставі проформи та оплату після отримання товару, розмір передплати оговорюється сторонами за кожною поставкою окремо. Проформою від 13.02.2025 р. № та інвойсом від 20.02.2025 р. № передбачена передплата за товари, що поставляються. При цьому декларантом наданий банківський платіжний документ від 17.02.2025 р. № 13 на суму 23599,87 євро, в той час як відповідно до проформи від 13.02.2025 р. № та інвойсу від 20.02.2025 р. № вартість товарів складає 39333,12 євро. На решту вартості товарів банківські платіжні документи не надано. Митна декларація країни відправлення від 20.02.2025 р. № MRN25FRD9B0 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт експорту товару, через відсутність в ній відміток митних органів країни відправлення. У зв`язку з цим, позивачу було запропоновано надати додаткові документи та відомості, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 26.02.2025 р. декларантом надіслано виписку по рахунку від 17.02.2025 р. б/н, оборотно-сальдову відомість по рахунку 632, прайс-лист від 13.02.2025 р. № 2025/02-1, лист декларанта від 25.02.2025 р. № 50, у якому перелічено усі надані документи для підтвердження митної вартості та повідомлено митний орган, що інших документів надати не має можливості. Отже, декларантом не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст.53 МК України, розбіжності не спростовано. Таким чином, рішення про коригування митної вартості товарів від 26.02.2025 р. № UA500500/2025/000113/2 є правомірним, а підстави для його скасування відсутні.

31.03.2025 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказує на безпідставність викладених у ній обставин, оскільки ПП "ГЕЛІОС-ВАН" надано всі документи, які підтверджують числові значення митної вартості товарів.

03.04.2025 р. від відповідача надійшли заперечення на відповідь, в яких наполягає на правомірності прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів.

Ухвалою від 21.04.2025 р. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін).

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07.09.2015 р. між ПП "ГЕЛІОС-ВАН" (Покупець) та ARC INTERNATIONAL FRANCE (Продавець) укладено контракт № 09-15-148447, за умовами якого Продавець зобов`язується поставити, а Покупець прийняти й оплатити товар, виготовлений Продавцем на своїх заводах та філіях. Ціна, тип, кількість Товару, умови передоплати та оплати, строки поставки визначаються Сторонами для кожної партії та зазначаються в Проформі (п.п.1.1, 1.2 контракту).

Відповідно до п.2.1 контракту поставка товару здійснюється на умовах FСА м.Арк, Франція згідно ІНКОТЕРМС 2010. Пункт відправки - м.Арк (Франція), буде зазначений в інвойсі. Кінцевий пункт призначення товару є: м.Одеса або м.Іллічівськ, Україна.

Пунктом 2.4 контракту встановлено, що Покупцю надаються наступні документи: товаротранспортна накладна - 3 оригінали; коносамент - 3 оригінали; інвойс - 3 оригінали; пакувальний лист - 2 оригінали; сертифікат походження - 1 оригінал; копія експортної декларації. Згідно п.п.п.3.2, 3.3, 3.4 контракту Покупець здійснює передоплату на підставі Проформи та сплату після отримання товару. Розмір передоплати обговорюється сторонами по кожній поставці окремо. Датою оплати вважається вата валютування, вказана в SWIFT повідомленні. Ціна за одиницю товару встановлюється в інвойсі на кожну окрему поставку.

На виконання умов контракту ARC INTERNATIONAL FRANCE поставлено ПП "ГЕЛІОС-ВАН" товар, а саме: товар 1 - посуд столовий із зміцненого скла: тарілки, салатники, блюда, набори блюд, бульйонниці, сервізи столові - 37793 шт., торгівельна марка "Luminarc", чашки, набори тарілок - 1704 шт., торгівельна марка "Arcoroc", всього 39497 шт.. виробник "ARC FRANCE", країна виробництва FR; товар 2 - посуд столовий скляний, механічного виготовлення: графини, креманки 1662 шт., торгівельна марка "Arcoroc", виробник "ARC FRANCE", країна виробництва FR; товар 3 - посуд столовий скляний: інші склянки для пиття із зміцненого скла: стакани - 3168 шт., торгівельна марка "Arcoroc", виробник "ARC FRANCE", країна виробництва FR; товар 4 - посуд столовий скляний: склянки для пиття, механічного виготовлення, без ніжки, неограновані: стакани - 576 шт., торгівельна марка "Arcoroc", стакани 1296 шт., торгівельна марка "C&S", всього 1872 шт., виробник "ARC FRANCE", країна виробництва FR; товар 5 - посуд столовий скляний: посудини на ніжці для пиття, механічного виготовлення: келихи - 6336 шт.. торгівельна марка "Arcoroc", келихи - 1200 шт., торгівельна марка "C&S", всього 7536 шт., виробник "ARC FRANCE", країна виробництва FR; товар 6 - посуд столовий скляний: посудини на ніжці для пиття, механічного виготовлення: келихи - 432 шт., торгівельна марка "Arcoroc", виробник "ARC FRANCE", країна виробництва AE.

25.02.2025 р. декларантом подано митну декларацію для здійснення митного оформлення зазначеного товару - МД № 25UA44U5. Митна вартість товарів визначена декларантом самостійно за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом надані наступні документи: пакувальний лист від 20.02.2025 р. № 81507036; рахунок-проформу від 13.02.2025 р. № ; рахунок-фактуру (інвойс) від 27.02.2025 р. № ; автотранспортну накладну від 20.02.2025 р. № 581987-01; сертифікати про походження від 21.02.2025 р. № 2025_02_20_11527273, від 21.02.2025 р. № 2025_02_20_11527281; банківський платіжних документ, що стосується товару, від 17.02.2025 р. № 13; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 25.02.2025 р. № 8; довідку про вартість перевезення від 25.02.2025 р. № 25.02.25-1; зовнішньоекономічний договір від 07.09.2015 р. 09-15-148447 з додатковими угодами від 01.01.2016 р. № 4, від 01.11.2016 р. № 4/1, від 17.11.2016 р. № 5, від 01.05.2018 р. № 7, від 18.08.2022 р. № 9; договір про перевезення від 07.07.2023 р. № 070723-1; декларацію-інвойс, складену експортером від 20.02.2025 р. № ; копію митної декларації країни відправлення від 20.02.2025 р. № MRN25FRD9B0

За результатами перевірки МД № 25UA44U5 та поданих до неї документів, сформоване повідомлення від 25.02.2025 р., в якому вказано, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, у зв`язку з чим митницею запропоновано ТОВ "СТРОЙ МИР" надати додаткові документи, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

26.02.2025 р. ПП "ГЕЛІОС-ВАН" надіслано виписку по рахунку від 17.02.2025 р. б/н, оборотно-сальдову відомість по рахунку 632, прайс-лист від 13.02.2025 р. № 2025/02-1, лист декларанта від 25.02.2025 р. № 50, у якому перелічено усі надані документи для підтвердження митної вартості та повідомлено митний орган, що інших документів надати не має можливості.

26.02.2025 р. відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2025/000113/2, відповідно до якого визначено вартість товарів: № 1 - 2,7991 дол. США/кг нетто (що у перерахунку за додаткову одиницю складає 1,0682 EUR/шт.), ніж заявлено декларантом 1,9044 дол. США/кг нетто (що у перерахунку за додаткову одиницю складає 0,7268 EUR/шт.); № 3 - 3,7250 дол. США/кг нетто (що у перерахунку за додаткову одиницю складає 0,8502 EUR/шт.), ніж заявлено декларантом 2,4671 дол. США/кг нетто (що у перерахунку за додаткову одиницю складає 0,5631 EUR/шт.).

У рішенні про коригування митної вартості зазначено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 1) згідно п.4 ч.2 ст.53 МК України якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товару, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Відповідно до п.3.2 контракту від 07.09.2015 р. № 09-15-148447 покупець здійснює передплату на підставі проформи та оплату після отримання товару, розмір передплати оговорюється сторонами за кожною поставкою окремо. Проформою від 13.02.2025 р. № та інвойсом від 20.02.2025 р. № передбачена передплата за товари, що поставляються. При цьому декларантом наданий банківський платіжний документ від 17.02.2025 р. № 13 на суму 23599,87 євро, в той час як відповідно до проформи від 13.02.2025 р. № та інвойсу від 20.02.2025 р. № вартість товарів складає 39333,12 євро. На решту вартості товарів банківські платіжні документи не надано; 2) митна декларація країни відправлення від 20.02.2025 р. № MRN25FRD9B0 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт експорту товару, через відсутність в ній відміток митних органів країни відправлення. З огляду на викладене, позивачу було запропоновано надати додаткові документи та відомості, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 26.02.2025 р. декларантом надіслано виписку по рахунку від 17.02.2025 р. б/н, оборотно-сальдову відомість по рахунку 632, прайс-лист від 13.02.2025 р. № 2025/02-1, лист декларанта від 25.02.2025 р. № 50, у якому перелічено усі надані документи для підтвердження митної вартості та повідомлено митний орган, що інших документів надати не має можливості. Отже, декларантом не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст.53 МК України, розбіжності не спростовано. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО "Інспектор" та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості товарів є більшим та становить: по товару № 1 - 2,7991 дол. США/кг нетто (що у перерахунку за додаткову одиницю складає 1,0682 EUR/шт.) (МД від 04.11.2024 р. № UА100100/2024/49669), ніж заявлено декларантом 1,9044 дол. США/кг нетто (що у перерахунку за додаткову одиницю складає 0,7268 EUR/шт.); по товару № 3 - 3,7250 дол. США/кг нетто (що у перерахунку за додаткову одиницю складає 0,8502 EUR/шт.) (МД від 17.12.2024 р. № UА209230/2024/118709), ніж заявлено декларантом 2,4671 дол. США/кг нетто (що у перерахунку за додаткову одиницю складає 0,5631 EUR/шт.).

Вважаючи дане рішення протиправним, позивач звернувся до суду із позовною заявою про його скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.ч.4, 5 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

У відповідності до ч.3 ст.318 МК України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 МК України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товарів позивач визначив їх митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з ч.2 ст.53 МК України, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, ст.58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Тобто, відповідно до норм Митного кодексу України митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно ч.6 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митного органу є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, підставою для його прийняття стало встановлення відповідачем тієї обставини, що складові митної вартості достовірно документально не підтверджено, подано не всі документи для підтвердження митної вартості, а надані позивачем документи містять розбіжності, а саме:

- не надано банківські платіжні документи щодо повної оплати поставлених товарів;

- у митній декларації країни відправлення від 20.02.2025 р. № MRN25FRD9B0 відсутні відмітки митних органів країни відправлення;

- декларантом не подано всіх витребуваних митницею додаткових документів, а саме: каталогів, специфікацій, висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Щодо доводів відповідача про ненадання банківських платіжних документів на вовну оплату поставлених товарів, суд зазначає наступне.

Пунктом 3.2 контракту від 07.09.2015 р. № 09-15-148447 передбачено, що Покупець здійснює передоплату на підставі Проформи та сплату після отримання товару. Розмір передоплати обговорюється сторонами по кожній поставці окремо.

Згідно наданих до митного оформлення проформи від 13.02.2025 р. № та інвойсу від 20.02.2025 р. № вартість товарів складає 39333,12 євро.

Відповідно до проформи від 13.02.2025 р. № сторонами узгоджено передплату у розмірі 60 %, що становить 23599,87 євро, і саме ця сума була сплачена за платіжною інструкцією від 17.02.2025 № 13.

У графі 70 платіжної інструкції від 17.02.2025 р. № 13 зазначено, що оплата здійснена відповідно до контракту та проформи від 13.02.2025 р. № .

Отже, ПП "ГЕЛІОС-ВАН" сплачено передоплату у відповідності до умов контракту та проформи.

Суд зауважує, що у процедурі контролю за митною вартість товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В той же час, умови, терміни та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються, а тому відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю.

Аналогічна позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 р. у справі № 803/3649/15, від 27.04.2023 р. у справі № 820/3767/16.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 01.03.2023 р. у справі № 420/18880/21, від 17.04.2018 р. у справі № 815/329/17, фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахуванням додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійсненні).

Отже, дані твердження відповідача не впливають на визначення митної вартості товарів.

Доводи відповідача про відсутність у митній декларації країни відправлення від 20.02.2025 № MRN25FRD9B0 відміток органів країни відправлення суд відхиляє, оскільки митна декларація країни відправлення є не основним, а допоміжним документом, який подається імпортером добровільно. Вона складається та заповнюється згідно з вимогами країни відправлення і жодного впливу на її заповнення та оформлення імпортер не має. При цьому, митним органом не зазначено про законодавчі вимоги Франції щодо обов`язкової наявності відміток митних органів країни відправлення тим більш з урахуванням того, що в Україні так само переважна більшість митних оформлень здійснюється в електронному вигляді та жодних відміток на МД митницею не ставиться.

Окремо суд зауважує, що митним органом не обґрунтовано, яким чином відсутність відміток митних органів країни відправлення впливає на митну вартість товарів та які складові внаслідок їх відсутності є непідтвердженими.

Стосовно доводів відповідача про ненадання декларантом усіх додатково витребуваних документів, а саме: каталогів, специфікацій, висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових установ про вартість товару або сировини, то суд вважає їх безпідставними, так як такі документи згідно ч.2 ст.53 МК України не є обов`язковими, а враховуючи, що надані декларантом документи підтверджували всі складові митної вартості, не містили розбіжностей та/або явних ознак підробки, тому у митного органу не було законних підстав для витребування додаткових документів, зокрема і перелічених вище.

Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 19.12.2019 р. у справі № 810/5295/15, від 06.02.2020 р. у справі № 540/2219/18.

Отже, суд відхиляє вищевказані доводи відповідача про наявність сумніву у заявленій позивачем митній вартості імпортованих товарів з підстав, наведених у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, оскільки надані позивачем до митного органу вище перелічені документи, підтверджують ціну імпортованих товарів та жодних розбіжностей не містять.

Разом із тим підставою для коригування відповідачем митної вартості товарів слугувала інформація з цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби щодо митного оформлення ідентичних товарів з вищим рівнем митної вартості.

Однак формально нижчий рівень митної вартості імпортованих позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товарів і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товарів за першим методом визначення їх митної вартості.

Дана правова позиція сформована в постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі № 815/5838/17, від 05.05.2022 р. у справі № 2040/6019/18, від 19.11.2024 р. у справі № 420/23588/23, від 31.07.2018 р. у справі № 814/1253/14, від 04.09.2018 р. у справі № 814/2659/16, від 04.09.2018 р. у справі № 818/1186/17.

Відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товарів.

Відповідно до ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 р., посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів від 26.02.2025 р. № UA500500/2025/000113/2 відповідачем використано для коригування митної вартості товару № 1 МД від 04.11.2024 р. № UА100100/2024/49669, а товару № 3 - МД від 17.12.2024 р. № UА209230/2024/118709.

В той же час приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, відповідач лише зазначив ці МД однак не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем ч.2 ст.55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Аналогічна позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 12.03.2020 р. у справі № 804/6243/14.

Враховуючи викладене, позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованих товарів, які містили необхідні числові показники митної вартості.

З урахуванням викладеного, рішення про коригування митної вартості товарів від 26.02.2025 р. № UA500500/2025/000113/2 не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товарів, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації. В той же час позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про протиправність рішення про коригування митної вартості товарів від 26.02.2025 р. № UA500500/2025/000113/2, а тому позовні вимоги ПП "ГЕЛІОС-ВАН" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа лише у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ПП "ГЕЛІОС-ВАН", то з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3028 грн.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву Приватного підприємства "ГЕЛІОС-ВАН" (68001, Одеська область, Одеський район, м.Чорноморськ, вул.Шевченка, буд.7-А, офіс 44, ) до Одеської митниці (65078, м.Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, 21-А, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці від 26.02.2025 р. № UA500500/2025/000113/2 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути з Одеської митниці (65078, м.Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, 21-А, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства "ГЕЛІОС-ВАН" (68001, Одеська область, Одеський район, м.Чорноморськ, вул.Шевченка, буд.7-А, офіс 44, ) судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І.Бездрабко