Справа № 640/12423/22
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

17 червня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/12423/22

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Секірської А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Акіменко Д.Ю.,

представника позивача: Шумського О.І.,

представника відповідача: Подкалюка М.О.,

розглянувши в загальному позовному провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біркрафт» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

10.08.2022 ТОВ «Біркрафт» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у м. Києві від 19.10.2021 № 1, яким до ТОВ «Біркрафт» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи);

- стягнути на користь ТОВ «Біркрафт» судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 4962,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 30000,00 грн, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.08.2022 відкрито провадження в адміністративній справі; визначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (стаття 262 КАС України), відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, відмовлено у залученні до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державної податкової служби України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.09.2022 задоволено клопотання ГУ ДПС у м. Києві, продовжено відповідачу строк на подання відзиву.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 24.01.2025 прийнято адміністративну справу № 640/12423/22 до провадження, визначено розгляд справи продовжити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (стаття 262 КАС України), запропоновано сторонам у разі зміни фактичних обставин по даній справі, вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, повідомити суду про таке протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання цієї ухвали шляхом направлення додаткових пояснень в електронній формі через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (особистий кабінет в системі «Електронний суд») з використанням власного (уповноваженої особи) електронного підпису або у паперовій формі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 визначено перейти із розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, судовий розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біркрафт» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 01 травня 2025 року на 11 год. 30 хв. в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 відмовлено в задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у м. Києві про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 задоволено частково клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Біркрафт», про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 задоволено клопотання представника Головного управління ДПС у м. Києві, про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 09.05.2025 закрито підготовче провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біркрафт» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії та призначити справу до судового розгляду по суті на 23 травня 2025 року на 14 год. 00 хв. у залі судових засідань Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 задоволено клопотання представника Головного управління ДПС у м. Києві, про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Біркрафт», про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 задоволено клопотання представника Головного управління ДПС у м. Києві, про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 13.09.2021 відповідачем складено Акт фактичної перевірки № 69086/26-15-09-01/39437831, згідно із яким встановлено факт зберігання ТОВ «Біркрафт» у складському приміщенні (у місці зберігання алкогольних напоїв) за адресою: м. Київ, вул. Старосільська, 1Е, для подальшої реалізації пива різного асортименту (всього 2487 пляшок/банок) без наявності марок акцизного податку встановленого зразка.

Акт отримано позивачем 14.09.2021 та 22.09.2021 направлено заперечення до акта перевірки.

Листом від 08.10.2021 № 30043/1/26-15-09-01-15 відповідачем надано відповідь за результатами розгляду заперечень, відповідно до якої висновки акта залишено без змін, заперечення без задоволення.

За результатом перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення від 19.10.2021 № 1, яким на підставі п.п.54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» до ТОВ застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі (словами) двісті чотири тисячі гривень 00 коп., цифрами у сумі 129 589,9 грн.

Позивачем направлена скарга до ДПС від 08.11.2021 № 121, яка рішенням ДПС від 05.07.2022 № 6592/6/99- залишена без задоволення.

Позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню, а висновок, викладений в Акті перевірки неправомірним, оскільки проведена контролюючим органом фактична перевірка є незаконною та відсутні підстави для її проведення, а наказ та додаток 2 до нього такими, що не відповідають вимогам Податкового кодексу України.

Так, контролюючим органом не доведена наявність законних підстав для проведення фактичної перевірки ТОВ, яка надавала б йому право на проведення цієї перевірки згідно п.п.80.2.5 п.80.2 ст. 80 ПКУ, на який є посилання в наказі контролюючого органу від 27.08.2021 № 6750-п, на підставі якого проведена фактична перевірка ТОВ «Біркрафт».

У наказі від 27.08.2021 № 6750 зокрема зазначено, що її підставою є доповідна записка управління контролю за підакцизними товарами від 25.08.2021 № 2406/26-15-09-01-17. З цією доповідною запискою позивач не ознайомлений. Будь-яка доповідна записка відповідного підрозділу контролюючого органу не є отриманням цим контролюючим органом в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог відповідного законодавства, оскільки жодних законодавчим актом України не встановлено, що саме така доповідна записка буде вважатися отриманням контролюючим органом в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог відповідного законодавства.

Змістовна конструкція п.80.2 ст.80 ПКУ обумовлює висновок про те, що для зазначення підстави для проведення перевірки недостатньо вказати номери підпункту, пункту та статті ПКУ. Тобто, підставою для проведення фактичної перевірки є не посилання на положення ПКУ, а зазначення конкретно визначених відомостей та/або даних, які відображені на матеріальних носіях або в електронному вигляді, що стали безпосередньо підставою для проведення фактичної перевірки, з яких особа, яка знайомиться з наказом, може встановити обґрунтованість її призначення та проведення.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду у справах № 820/4894/18, № 820/4891/18, № 820/4895/18, № 820/4893/18, № 1440/2045/18.

Із змісту наказу від 27.08.2021 № 6750-п неможливо встановити, яке з окремих вказаних порушень слугувало конкретною підставою для його прийняття.

Крім того, контролюючий орган неналежно оформив наказ про проведення фактичної перевірки, не включив до нього обов`язкові відомості, що передбачені пунктом 81.1 статті 81 Кодексу. Ні наказ, ні додаток 2 не містять періоду діяльності ТОВ «Біркрафт»,який буде перевірятися, зазначення якого є обов`язковим за змістом абзацу третього пункту 81.1 статті 81 Кодексу. Додаток 2 до наказу не містить печатки та підписаний в.о. начальника управління Паладієм А., відносно якого контролюючим органом не надано документів, які підтверджують повноваження на підписання додатку. Також наказ не містить найменування та реквізитів ТОВ «Біркрафт», адреси, мети перевірки, періоду діяльності, який буде перевірятися.

Контролюючим органом порушені положення п.п.75.1.3 п.75.1 ст. 75 Кодексу в частині того, що ним видано наказ, відповідно до якого метою проведення фактичної перевірки було недотримання вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та в частині того, що ним було здійснено фактичну перевірку ТОВ з вищевказаного питання, в той час як цим підпунктом не передбачено здійснення фактичних перевірок із питання дотримання вимог зазначеного законодавства.

При проведенні фактичної перевірки посадові особи контролюючого органу не мали права вимагати провести інвентаризацію ТМЦ, у тому числі зняття залишків ТМЦ (готова продукція, сировина для виробництва», які знаходяться у власних та/або орендованих ТОВ «Біркрафт» складських приміщеннях, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Старосільська, 1Е, у зв`язку з тим, що така перевірка згідно з п.п.75.1.3 п.75.1 ст. 75 Кодексу здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, а термін «розрахункова операція» відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» означає приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів, а також видачу готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу) та оформлення відповідних розрахункових документів, а не означає ведення обліку товарних залишків на складі платника податків.

Відповідачем порушений п.86.5 ст. 86 ПКУ в частині того, що посадовій особі ТОВ «Біркрафт» не вручені додатки до Акта, зокрема, додатки 1, 2, акт відмови від підписання матеріалів фактичної перевірки, фотофіксація.

Відповідачем при проведенні фактичної перевірки та при прийнятті ППР та ДПС при прийнятті рішення про результати розгляду скарги не застосовані п.п.213.2.1 п.213.2 ст. 213, п.п.14.1.109 п.14.1 ст. 14 Кодексу, абзац другий п.24 Положення № 1251.

Пиво належить до підакцизних товарів (п.215.1 ст. 215 Кодексу), згідно з п.п.213.2.1 п.213.2 ст. 213 Кодексу до операцій з підакцизними товарами, які підлягають оподаткуванню, відноситься вивезення (експорт) підакцизних товарів (продукції) платника податку за межі митної території України.

З причини того, що ТОВ «Біркрафт» на підставі зовнішньоекономічного Контракту № 01/02 від 01.02.2021, укладеного між ТОВ «Біркрафт» та Craft Conexus пива VARVAR на загальну суму 50 000 євро, виготовило відповідну партію цього пива у кількості 2145 пляшок/банок та здійснило її перепродажне підготування для везення (експорту) з метою його реалізації компанію Craft Conexus, то воно не здійснювало маркування вищевказаної партії пива, призначеної для експорту в Нідерланди, керуючись п.п.213.2.1 п.213.2 ст.213 Кодексу, п.п.14.1.109 п.14.1 ст. 14 Кодексу та абзацем другим п.24 Положення № 1251.

Документами, що підтверджують факт того, що пиво у кількості 2145 пляшок/банок, призначене для експорту, є наступні документи: контракт № 01/02 від 01.02.2021, укладений між ТОВ «Біркрафт» та Craft Conexus; рахунок № 117 від 11.02.2021, виписка банку за 15.02.2021, вантажно-митна декларація ЕК 10АА № UA100060/2021/395914 від 16.02.2021, міжнародна товарно-транспортна накладна А№ 744983 від 15.02.2021; рахунок №3197 від 20.08.2021, виписка банку від 03.09.2021, вантажно митна декларація ЕК 10АА № UA100320/2021/401548 від 23.09.2021, міжнародна товарно транспортна накладна від 23.09.2021, наказ керівника ТОВ «Біркрафт» № 3 від 01.02.2021.

Також факт того, що інша партія пива у кількості 342 пляшки/банки, призначена для експорту в якості рекламних зразків, підтверджується наказом керівника ТОВ «Біркрафт» № 52 від 01.11.2018.

Отже, висновок в Акті перевірки щодо необхідності маркування цього пива є незаконним та необґрунтованим, що вбачається з п.п. 213.2.1 п. 213.2 ст. 213 Кодексу, з п.п.14.1.109 п.14.1 ст. 14 Кодексу та з абзацу другого п.24 вищевказаного Положення.

ДПС при прийнятті рішення про результати розгляду скарги застосувала норми, які не повинна була застосовувати, а саме: не повинна бути застосована ст.82 та ст. 239 Митного кодексу України.

Митний кодекс України повинен застосуватися ДПС саме в межах своєї компетенції та повноважень тільки у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операції з переміщення товарів через митний кордон України, а тому застосування положень Митного кодексу України третьою особою при прийнятті рішення про результати розгляду скарги є перевищенням третьої особою повноважень з причини того, що ППР, яке оскаржується за цією позовною заявою, жодним чином не стосується оподаткування митом вищевказаних операцій. Жодною статтею Кодексу, у тому числі ст. 16, не зобов`язано позивача зберігати пиво на митному складі.

Контролюючим органом при прийнятті ППР порушений пункт 2 розділу ІІ Порядку надіслання контролюючим органами податкових повідомлень рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204, в частині складання ППР за формою, встановленою у Додатку 21 цього Порядку, в той час як це ППР повинно складатися за формою «С», встановленою у Додатку 18 цього Порядку; порушений строк надсилання платнику податків повідомлення про місце і час проведення розгляду матеріалів перевірки, що передбачений п.п.86.7.2 п.86.6 ст. 86 Кодексу, чим порушено право ТОВ брати участь у процесі розгляду матеріалів перевірки особисто.

Також позивач зазначив, що контролюючим органом порушено право платника брати участь у процесі розгляду матеріалів перевірки особисто або через свого представника.

16.09.2022 відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено таке.

ГУДПС у м. Києві на підставі наказу №6750 від 01.09.2021 на підставі п.п.191.1.4, п.п.191.1.14, п.п.191.1.16, п.п.191.1.17 п.191.1 ст. 191, керуючись п.п.20.1.4, п.п.20.1.6, п.п. 20.1.8, п.п.20.1.9, п.п.20.1.10, п.п.20.1.11, п.п.20.1.13, п.п. 20.1.14 п.20.1 ст. 20, п.п. 75.1.3, п.75.1 ст. 75, п.п.80.2.5 п.80.2 ст. 80 розділу ІІ п.52.2 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПКУ, зі змінами та доповненнями, Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями) та інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на територіальні органи ДПС, ГУ ДПС у м. Києві проведено фактичну перевірку ТОВ «Біркрафт» за адресою: м. Київ, вул. Старосільська, буд. 1е, та складено акт фактичної перевірки від 13.09.2021 № 69086/26-15-09-01/39437831.

Перед початком проведення фактичної перевірки головними державними ревізорами інспекторами Перміновим О.І., Трухан А.В. пред`явлено службові посвідчення, ознайомлено з направленнями на проведення фактичної перевірки від 01.09.2021 № 15591/23-15-09-01, № 15592/26-15-09-01 директору ТОВ «Біркрафт» Ковалевській Н.М., особисто під розписку вручено копію наказу.

Для встановлення зберігання пального на наявність ліцензії уповноваженою особою повинно бути встановлено фактичну наявність та право зберігання пального у спорудах, обладнанні чи в ємностях в конкретному місці.

В ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «Біркрафт» несвоєчасно подано звіти за формою 1-ОА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв», а саме: за серпень 2021 року, дата подання 10.09.2021, граничний термін подання 09.09.2021.

Також відповідно до інформаційного ресурсу ДПС встановлено невідповідність звітів за формами 1-ОА «Про обсяги придбання та реалізації напоїв в оптовій мережі» та 2-РС «Звіти про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв» даними імпортованим об`ємам придбаної продукції, а саме: лютий 2020 року згідно ВМД від 24.02.2020 № 307301 імпортовано алкогольних напоїв (код продукції 84), що відповідають кодам УКТЗЕД , 31,785 дал., згідно звітів 1-ОА, 2-РС відсутня інформація щодо імпортованих алкогольних напоїв (код продукції 84).

В ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «Біркрафт» несвоєчасно подано звіти за формами 1-АО та 2-РС за серпень 2021 року, та подано звіти за формами 1-АО та 2-РС за лютий 2020 року з недостовірними відомостями, чим порушено ст. 16 Закону № 481.

Крім того, в ході проведення перевірки ТОВ «Біркрафт» у складському приміщенні (місця зберігання алкогольних напоїв) за адресою: м. Київ, вул. Старосільська, буд.1Е встановлено факт зберігання з метою подальшої реалізації наступних алкогольних напоїв, вказаних в додатках до акта перевірки.

Представник суб`єкта господарювання, в присутності якого було проведено фактичну перевірку, відмовився від підписання додатків 1-2, про що працівниками ГУ ДПС у м. Києві складено акти відмови від підписання матеріалів фактичної перевірки (додатки) від 02.09.2021 № 4351/ж6/26-15-09-01-19 від 03.09.2021 № 4384/ж6/26-15-09-01-19 відповідно.

Тобто, встановлено порушення ТОВ «Біркрафт» ст.11 Закону № 481/95.

З огляду на наведене, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

22.09.2022 позивачем надано відповідь на відзив, в якій, зокрема, позивач просив не враховувати поданий відповідачем відзив у зв`язку з пропуском строку на його подання та зазначення в прохальній частині не позивача, а ТОВ «Колумбус», та виклав доводи, наведені у позовній заяві. Також зазначив, що питання несвоєчасного подання позивачем звітів 1-ОА та 2-РС жодним чином не стосується предмета оскарження.

26.09.2022 позивачем подано клопотання про приєднання до матеріалів справи документів на підтвердження надання правничої допомоги.

27.10.2022 відповідачем подано заперечення на клопотання про приєднання до матеріалів справи витрат на правничу допомогу.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, надав пояснення, аналогічні викладеному у відзиві, з посиланням на встановлені у ході перевірки порушення платником діючого законодавства.

Щодо доводів позивача про пропуск відповідачем строку подання відзиву, суд вважає за необхідне зазначити, що ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.09.2022 задоволено клопотання ГУДПС у м. Києві та продовжено відповідачу строк на подання відзиву на п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали.

Відзив подано 16.09.2022 з дотримання визначеного судом строку.

Щодо змісту відзиву, посилань на порушення платником податкового законодавства, які не є предметом розгляду, суд зазначає, що у відповідності до частини першої статті 162 КАС України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Підстав для неврахування відзиву при розгляді справи, зважаючи на його зміст, КАС України не визначено.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю "БІРКРАФТ", код ЄДРПОУ 39437831, зареєстровано як юридична особа 10.10.2014, № запису : 0007076 , місцезнаходження: Україна, 02660, місто Київ, вул.Старосільська, будинок 1 літ. Е, основний вид економічної діяльності: 11.05 Виробництво пива, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.03.2025.

27.08.2021 ГУ ДПС у м. Києві видано наказ № 6750-п «Про проведення фактичних перевірок», згідно із яким на підставі п.п.19-1.1.4 п.19-1 ст.19-1, керуючись п.п.20.1.4, п.п.20.1.6, п.п.20.1.8, п.п.20.1.9, п.п.20.1.10, п.п. 20.1.11, п.п.20.1.13, п.п.20.1.14 п. 20.1 ст. 20, п.п.75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п.п.80.2.5 п. 80.2 ст. 80 розділу ІІ п.52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755, зі змінами та доповненнями, Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами) та інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на територіальні органи ДПС, визначено провести фактичні перевірки суб`єктів господарювання (згідно з додатками 1-10) тривалістю 10 діб. Перевірку провести з питань дотримання вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій. Обґрунтування: доповідна записка управління контролю за підакцизними товарами від 25.08.2021 № 2406/26-15-09-01-17 (арк.спр.25).

У додатку 1 до наказу від 27.08.2021 № 6750-п «Перелік суб`єктів господарювання для проведення фактичних перевірок працівниками відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідни, що використовуються в електронних сигаретах на п.п.19-1.1.4 .19-1 ст.19-1, керуючись п.п.20.1.4, п.п.20.1.6, п.п.20.1.8, п.п.20.1.9, п.п.20.1.10, п.п. 20.1.11, п.п.20.1.13, п.п.20.1.14 п. 20.1 ст. 20, п.п.75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п.п.80.2.5 п. 80.2 ст. 80 розділу ІІ п.52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755, зі змінами та доповненнями» під порядковим номером 2 значиться ТОВ «Біркрафт», код 39437831, адреса об`єкта: м. Київ, вул. Старосільська, буд. 1-Е, тривалість перевірки 10 діб, дата початку перевірки: 01.09.2021 (арк.спр. 26).

ГУ ДПС у м. Києві видано для проведення фактичної перевірки ТОВ «Біркрафт» направлення на перевірку від 01.09.2021 № 15591/26-15-09-01 головному державному ревізору інспектору ГУ ДПС у м. Києві Олександру Пермінову (арк.спр.27) та від 01.09.2021 № 15592/26-15-09-01 головному державному ревізору інспектору ГУ ДПС у м. Києві Андрію Трухану (арк.спр. 28), які було разом зі службовими посвідченнями пред`явлено 01.09.2021 директору ТОВ «Біркрафт» Ковалевській Наталії Миколаївні, та вручено їй копію наказу від 27.08.2021 № 6750-П.

01.09.2021 та 02.09.2021 директором ТОВ «Біркрафт» Ковалевською Н.М. отримано запити ГУДПС у м. Києві про проведення інвентаризації та надання документів від 01.09.2021 № б/н та від 02.09.2.2021 № 2 відповідно (арк.спр. 29-30).

13.09.2021 ГУ ДПС у м. Києві складено акт фактичної перевірки № 69086/26-15-09-01/39437831, згідно із висновками якого порушено вимоги ст.11, 16 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями) та пункт 228.9 статті 228 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 275 (зі змінами та доповненнями) (арк.спр. 31-33).

Посадовими особами ГУДПС у м. Києві Перміновим О.І. та Труханом А.В. складено акт відмови від підписання матеріалів фактичної перевірки (додатків) від 03.09.2021 № 4384/ж46/26-15-09-01-19 про те, що директор ТОВ «Біркрафт» Ковалевська Н.М. відмовилася від підписання додатку № 2 (арк.спр. 157), та акт відмови від підписання матеріалів фактичної перевірки (додатків) від 02.09.2021 № 4351/ж6/26-15-09-01-19 про те, що директор ТОВ «Біркрафт» Ковалевська Н.М. відмовилася від підписання додатку № 1 (арк.спр. 158).

Додатками до акта перевірки є акт опису залишків продукції, яка знаходиться у ТОВ «Біркрафт» (у складському приміщенні (місце зберігання) за адресою: м. Київ, вул. Старосільська, 1Е) без наявності марок акцизного податку встановленого зразка (арк.спр. 159-161) та інвентаризація товарів на складі № 15 від 21.09.2021 (арк.спр. 162-164).

На підставі акта перевірки від 13.09.2021 № 69086/26-15-09-01/.09.2021 № 69086/26-15-09-01/39437831 відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення від 19.10.2021 № 1, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та ст.17 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами) застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі двісті чотири тисячі гривень 00 коп; за платежем адміністративні штрафи та інші санкції 21081500, сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) 129589,9 грн (арк.спр. 46).

Згідно із розрахунком фінансових санкцій до податкового повідомлення рішення від 19.10.2021 № 1 розмір передбачений законодавством 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 грн, сума ф/с, яка застосовується по акту 129 589,9 грн (арк.спр. 47).

Оскаржуване податкове повідомлення рішення одержано позивачем 26.10.2021 (арк.спр. 48).

ТОВ «Біркрафт» податкове повідомлення рішення від 19.10.2021 № 1 оскаржено в адміністративному порядку до ДПС України, до скарги додано наявний пакет документів, який надавався до заперечень(арк.спр. 49-55).

Рішенням від 05.07.2022 № 6592/6/99- ДПС України залишено без змін податкове повідомлення рішення від 19.10.2021 № 1, а скаргу без задоволення, в якому з посиланням на статті 82, 239 Митного кодексу України, зазначено, що відповідно до реєстру підприємств, яким надано дозвіл на відкриття та експлуатацію митного складу станом на 10.09.2021 відсутня інформація щодо реєстрації ТОВ «Біркрафт» митного складу за адресою: м. Київ, вул. Старосільська, 1Е (арк.спр.57-59).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Нормативно-правові акти при вирішенні цього спору застосовуються в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п.61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.п.19-1.1.16 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

За приписами п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Щодо доводів позивача про недотримання контролюючим органом вимог податкового законодавства при призначенні та проведенні спірної фактичної перевірки, суд зазначає таке.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 21.02.2020 року (справа №826/17123/18) сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Абзацами першим, другим пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначений у статті 80 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з пунктом 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2);

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5).

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (пункт 80.5 статті 80 Податкового кодексу України).

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (пункт 80.7 статті 80 Податкового кодексу України).

Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу (пункт 80.10 статті 80 Податкового кодексу України).

Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно з абзацом другим пункту 81.3 статті 81 Податкового кодексу України керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

Суд зазначає, що встановлені главою 8 розділу ІІ Податкового кодексу України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Недотримання встановлених статтями 73, 75-81 Податкового кодексу України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб`єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

Аналіз наведених вище норм законодавства свідчить про те, що фактична перевірка суб`єкта господарювання може бути проведена при дотриманні таких умов, як наявність підстав для проведення фактичної перевірки та пред`явлення посадовими особами податкового органу необхідного пакету документів.

Водночас суд зазначає, що наявні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 26 березня 2024 року у справі № 420/9909/23, від 28 травня 2024 року у справі № 280/1431/23, ухвалених у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду. У цих постановах Верховний Суд сформулював висновки, які мають забезпечити єдиний підхід у правозастосуванні (підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України у взаємозв`язку із статтею 81 Податкового кодексу України) під час розгляду подібних спорів.

У постанові від 28 травня 2024 року у справі № 280/1431/23 Верховний Суд підтримав усталену у судовій практиці позицію про те, що підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України встановлює в одному підпункті статті дві самостійні (окремі) підстави для проведення перевірки: (1) наявність та/або отримання певної інформації; (2) здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у відповідній сфері. Така особливість зазначеного підпункту зумовлює обов`язок контролюючого органу у наказі про призначення перевірки поряд з юридичною підставою у вигляді нумераційного позначення відобразити конкретну з таких двох фактичних підстав, яка і зумовила прийняття рішення про проведення перевірки, або ж обидві, в обсязі, достатньому для ідентифікації однієї з двох (або обох в сукупності у разі їх наявності). Відображення такої фактичної підстави не обов`язково має бути сформульоване тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте, повинна бути чітко визначена та змістовно відповідати правовій нормі.

Тобто, у разі, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стала наявність (отримання) певної інформації, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України повинен щонайменше зазначити про наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення або ж зазначити реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містить таку інформацію. Аналогічно, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стало здійснення відповідних функцій, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України повинен саме про це зазначити. Відповідно, якщо підставою для призначення перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України стала сукупність фактичних підстав, передбачених цією нормою, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України має це відобразити у вищезазначений спосіб.

Саме такий обсяг інформації у наказі, прийнятому відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, можна вважати мінімально достатнім в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки, оскільки надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки. Таке інформування про фактичну обставину має бути наведено саме серед підстав для проведення перевірки, тобто перед резолютивною частиною наказу. У разі, якщо наказ відповідає вимогам щодо відображення у ньому мінімально достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки, такий наказ не може вважатися оформленим з істотним порушенням вимог чинного законодавства. Як наслідок, такий наказ не можна вважати протиправним, оскільки його недоліки в розумінні статті 81 Податкового кодексу України не є настільки значущими, що ставлять під загрозу можливість реалізації платником податків своїх прав.

В наказі від 27.08.2021 № 6750-п «Про проведення фактичних перевірок» поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України контролюючий орган вказав, що підставою для проведення перевірки стала доповідна записка управління контролю за підакцизними товарами від 25.08.2021 № 2406/26-15-09-01-17.

Таким чином, контролюючий орган зазначив у наказі реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містив таку інформацію - доповідна записка управління контролю за підакцизними товарами від 25.08.2021 № 2406/26-15-09-01-17.

З огляду на усталену і сформовану позицію Верховного Суду з питання застосування підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України і пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, враховуючи, що наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 27.08.2021 № 6750-п «Про проведення фактичних перевірок» відповідає вимогам щодо відображення у ньому мінімально достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки.

Разом з тим, вказана доповідна записка витребовувалася у відповідача і не була надана суду у зв`язку з її відсутністю, про що зазначив представник відповідача у судовому засіданні 17.06.2025.

Відповідно, з огляду на неможливість дослідити її зміст та встановити, чи містила вона інформацію щодо ТОВ «Біркрафт» (наказ видано щодо фактичних перевірок не лише позивача, а кількох платників податків) суд вважає, що контролюючий орган не довів наявність підстав, передбачених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, для проведення спірної фактичної перевірки.

Щодо доводів позивача про відсутність у наказі обов`язкових реквізитів, суд зазначає таке.

Вимоги до змісту наказу про проведення перевірки визначені абзацом третім частини першої пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, згідно із яким посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Дослідженням змісту наказу від 27.08.2021 № 6750-п «Про проведення фактичних перевірок» встановлено, що безпосередньо сам наказ не містить таких обов`язкових реквізитів як найменування та реквізити суб`єкта, адреси об`єкта, дати початку і тривалості перевірки, періоду діяльності, який буде перевірятися.

Печатка та підпис начальника ГУ ДПС у м. Києві Злати Лагутіної наявні.

Пунктом 1 наказу визначено провести фактичні перевірки суб`єктів господарювання згідно із додатками 1-10 тривалістю 10 діб, пунктом 2 в.о. начальника управління контролю за підакцизними товарами Паладію Андрію забезпечити проведення перевірок протягом серпня вересня 2021 року.

У додатку 2, який є невід`ємною частиною наказу, визначено період діяльності, що перевіряється згідно ст. 102 Податкового кодексу України (тобто, 1095 днів), назву суб`єкта господарювання ТОВ «Біркрафт», код 39437831, адреса об`єкта м. Київ, вул. Старосільська, буд. 1-Е, тривалість перевірки 10 діб, дата початку перевірки 01.09.2021.

Разом з тим, додаток 2 підписано не керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, а в.о. начальника управління Андрієм Паладієм.

В.о. начальника управління контролю за підакцизними товарами Андрій Паладій уповноважений пунктом 2 наказу від 27.08.2021 № 6750-п на забезпечення проведення перевірок, а не на підписання невід`ємної частини наказу додатку, який мав бути підписаний тією ж особою, яка підписала наказ.

Тобто, наказ та його додаток не відповідають вимогам, визначеним абзацом третім частини першої пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України.

При цьому суд зауважує, що податковим кодексом не встановлено будь-яких обмежень та/або заборон щодо періоду діяльності платника, який перевіряється в ході фактичних перевірок, крім ст.102 Податкового кодексу (не пізніше 1095 днів). Щодо можливості проведення фактичної перевірки в межах 1095 днів та правомірності наказу про призначення такої перевірки було зроблено висновок і Верховним Судом у справі № 826/8284/17 (постанова від 20 травня 2022 року).

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

У додатку 2 до наказу від 27.08.2021 № 6750-п визначена мета проведення перевірки: дотримання вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій.

Верховним Судом у постанові від 22 травня 2025 року у справі № 300/6976/23 зроблено висновок, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, за умови наявності у контролюючого органу інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків податкової дисципліни у сферах здійснення розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Таким чином, в межах фактичної перевірки контролюючий орган має право перевіряти дотримання платником податкової дисципліни у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, з додержанням порядку призначення та проведення такої перевірки.

Доводи позивача про відсутність у відповідача права вимагати проведення інвентаризації в межах фактичної перевірки суд також вважає помилковими, з огляду на таке.

У відповідності до підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Таке право контролюючого органу визначено щодо всіх видів перевірок, крім того, суд дійшов висновку про наявність права відповідача перевіряти дотримання платником податкової дисципліни у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів в межах фактичної перевірки.

Щодо тверджень позивача про порушення відповідачем вимог пункту 86.5 статті 86 Податкового кодексу України суд зазначає таке.

Відповідно до положень статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Статтею 76 Податкового кодексу України встановлено, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Судом установлено, що фактична перевірка проведена у присутності посадових осіб позивача, які підписали акт з зауваженнями.

Відповідно до пункту 86.5 статті 86 Податкового кодексу України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Згідно з положеннями пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України матеріалами перевірки є, зокрема, акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною.

Відповідачем не надано доказів на спростування тверджень позивача щодо ненаправлення йому додатків до акта перевірки, які є невід`ємною частиною акта, тому суд погоджує доводи позивача про порушення відповідачем вимог пункту 86.5 статті 86 Податкового кодексу України в частині належного виконання обов`язку щодо вручення платнику акта перевірки.

З огляду на встановлені судом порушення, допущені відповідачем при призначенні перевірки, недоведення наявності підстав для її проведення у зв`язку з ненаданням відповідачем доповідної записки від 25.08.2021 № 2406/26-15-09-01-17 та неможливістю встановити її зміст, недотримання визначеної Податковим кодексом України форми наказу на проведення перевірки в частині зазначення обов`язкових реквізитів та підписання додатку до наказу іншою особою, та зважаючи на висновки Судової палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18, наслідки проведеної фактичної перевірки, зокрема, оскаржуване податкове повідомлення рішення, є протиправними.

Разом з тим, суд вважає за необхідне надати оцінку наявності встановлених контролюючим органом порушень статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», суд зазначає таке.

Згідно з підпунктом 14.1.107, підпунктом 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів. Маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою, пачку (упаковку) тютюнового виробу чи ємність (упаковку) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Пунктом 14.1.144 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що пиво - насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об`ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203.

Підакцизні товари (продукція) - товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку (підпункт 14.1.145 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

У відповідності до пункту 215.1 статті 215 Податкового кодексу України до підакцизних товарів належать, зокрема, спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво (крім квасу "живого" бродіння).

Закон України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон № 481/95-ВР) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України.

Абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону № 481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством (частина перша статті 17 Закону № 491/95-ВР).

Відповідно до частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

В акті фактичної перевірки від 13.09.2021 № 69086/26-15-09-01/39437831 таке:

«… Крім того, в ході проведення перевірки ТОВ «Біркрафт» у складському приміщенні (місця зберігання алкогольних напоїв) за адресою: м. Київ, вул. Старосільська, 1Е встановлено факт зберігання з метою подальшої реалізації наступних алкогольних напоїв: Пиво темне «Smoke on the wort» (дата розливу 16.12.2019) ємністю 0,375 л міцністю 12,3% об`ємних одиниць у кількості 12 пляшок загальною вартістю 266,88 грн; Пиво темне «Smoke on the wort» (дата розливу 05.07.2021) ємністю 0,375 л міцністю 12,3% об`ємних одиниць у кількості 150 пляшок загальною вартістю 3 336 грн; Пиво темне «Pearls&Waves» (дата розливу 20.01.2021) ємністю 0,33 л міцністю 8,6% об`ємних одиниць у кількості 280 пляшок загальною вартістю 8408,4 грн; Пиво темне «Mavka» (дата розливу 30.06.2021) ємністю 0,33 л міцністю 11,3% об`ємних одиниць у кількості 552 пляшки загальною вартістю 13 397,04 грн; Пиво темне «Naked» (дата розливу 29.02.2020) ємністю 0,33 л міцністю 12,3% об`ємних одиниць у кількості 50 пляшок загальною вартістю 1803 грн; Пиво темне «Abyss» з малиною (дата розливу 10.08.2021) ємністю 0,33 л міцністю 10,2% об`ємних одиниць у кількості 7 пляшок загальною вартістю 245 грн; Пиво темне «Аbyss» зі смородиною (дата розливу 10.08.2021) ємністю 0,33л міцністю 10,2% об`ємних одиниць у кількості 8 пляшок загальною вартістю 280 грн; Пиво темне «Аbyss» з чорницею (дата розливу 10.08.2021) ємністю 0,33л міцністю 10,2% об`ємних одиниць у кількості 12 пляшок загальною вартістю 420 грн; Пиво темне «Solidol» (дата розливу 11.06.2021) ємністю 0,375л міцністю 10,4% об`ємних одиниць у кількості 112 пляшок загальною вартістю 3766,56 грн; Пиво темне «n4» (дата розливу 06.04.2021) ємністю 0,375л міцністю 9% об`ємних одиниць у кількості 9 пляшок загальною вартістю 497,07 грн; Пиво темне «Imperial Stout Black Bean» (дата розливу 30.07.2021) ємністю 0,33л міцністю 11% об`ємних одиниць у кількості 1295 пляшок загальною вартістю 32375 грн без наявності марок акцизного податку встановленого зразка. Вищезазначену продукцію описано в Додатку 1 та Додатку 2 до першого примірника акта. Представник суб`єкта господарювання ТОВ «Біркрафт», в присутності якого було проведено фактичну перевірку, відмовився від підписання Додатків 1-2, про що працівниками ГУ ДПС у м. Києві було складено акти відмови від підписання матеріалів фактичної перевірки (додатків) від 02.09.2021 № 435/жб/26-15-09-01-19 та від 03.09.2021 № 4384/жб/26-15-09-01-19 відповідно.

Пунктом 228.9 статті 228 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) передбачено, що відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Таким чином, встановлено порушення ТОВ «Біркрафт» ст. 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями).

Відповідальність за виробництво, зберігання, транспортування, реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, передбачена абзацом 20 частини другої статті 17 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями) 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень» (арк.спр. 32-32 зв.).

У Акті викладено висновок про порушення вимог ст.11, 16 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями) та пункт 228.9 статті 228 Податкового кодексу України.

Суд погоджує доводи позивача, що відповідач при зазначенні як в акті, так і в податковому повідомленні рішенні про порушення платником статті 11 Закону № 481/95-ВР повинен був конкретизувати, яку саме частину, пункт, абзац цієї статті порушено.

Позивач фактично не заперечує обставину щодо встановлення факту зберігання наведених в Акті пляшок пива у складському приміщенні без наявності марок акцизного податку встановленого зразка, але зазначає, що ця продукція призначалася для експорту, тому не є об`єктом оподаткування.

Так, відповідно до підпункту 213.2.1 пункту 213.2 статті 213 Податкового кодексу України операції з підакцизними товарами, які не підлягають оподаткуванню: вивезення (експорту) підакцизних товарів (продукції) платником податку за межі митної території України. Товари (продукція) вважаються вивезеними (експортованими) платником податку за межі митної території України, якщо їх вивезення (експортування) засвідчене належно оформленою митною декларацією, у тому числі, якщо відвантаження відбулося у звітному періоді, а вивезення (експортування) - у наступному звітному періоді і на дату подання декларації з акцизного податку за звітний місяць наявна така митна декларація.

Згідно із пунктом 24 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251, алкогольні напої, тютюнові вироби, тютюновмісні вироби для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідини, що використовуються в електронних сигаретах, вітчизняного виробництва, марковані вітчизняними марками встановленого зразка, не можуть бути реалізовані підприємствами-виробниками на експорт та магазинам безмитної торгівлі.

Судом установлено, що 22.09.2021 за № 89 позивачем подано до ГУДПС у м. Києві заперечення до Акта фактичної перевірки від 13.09.2021 № 69086/26-15-09-01/39437831, до яких додано копії наказу ГУДПС у м. Києві від 27.08.2021 № 6750-П «Про проведення фактичних перевірок» та Додатку 2 до нього; двох направлень на перевірку від 01.09.2021; запиту головних державних ревізорів інспекторів ГУДПС у м. Києві від 01.09.2021 № б/н «Про проведення інвентаризації та надання документів»; запиту головних державних ревізорів інспекторів ГУДПС у м. Києві від 02.09.2021 № 2 «Про проведення інвентаризації та надання документів»; постанови Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 826/14478/17; акту (довідки) фактичної перевірки від 10.09.2020 № 2037/26-15-09-01/14478/17; довідки фактичної перевірки від 10.09.2020 № 2038/26-15-09-01/39437831; запиту ГУ ДПС у м. Києві «Про надання документів»; відповіді ТОВ «Біркрафт» № 163 на вищевказаний запит, отримана ГУ ДПС у м. Києві 27.08.2020; Контракту № 01/02 від 01.02.2021, укладеного між ТОВ «Біркрафт» та Craft Conexus; рахунку № 117 від 11.02.2021; вантажно-митної декларації ЕК10АА; міжнародної товарно транспортної накладної А № 744983; виписки банку № FAAN 104600 від 15.02.2021; рахунку № 3197 від 20.08.2021; виписки банку № FAAN 124600 від 03.09.2021; наказу керівника ТОВ «Біркрафт» № 3 від 01.02.2021; наказу керівника ТОВ «Біркрафт» від 27.09.2016 № 7; наказу керівника ТОВ «Біркрафт» від 09.06.2017 № 24; наказу ТОВ «Біркрафт» від 01.11.2018 № 52; Контракту № 334 від 08.11.2018, укладеного між ТОВ «Біркрафт» та UAB Bariukas; рахунку № 3291 від 08.11.2018; вантажно митної декларації ЕК 10 АА № UA 100110/2018/061978; міжнародної товарно транспортної накладної А № 076985/1; акта передачі товарів від 01.12.2018 за контрактом № 334 від 08.11.2018; акта виконання рекламних послуг від 01.12.2018; наказу керівника ТОВ «Біркрафт» № 29 від 06.09.2021 про використання факсиміле (арк.спр. 34-38).

Наказом ТОВ «Біркрафт» від 27.09.2016 № 7 у зв`язку з виробничою необхідністю, з метою найбільш раціонального використання складських площ в будівлі, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Старосільська, буд.1Е, розмістити склади ТОВ «Біркрафт»: «Пивоварня» та «Бар»; у вищевказаних складах зберігати товарно з матеріальні цінності, сировину, матеріали, готову продукцію, напівфабрикати, побічні продукти виробництва пива, інвентар, тару тощо (арк.спр. 87).

Відповідно до умов Контракту від 01.02.2021 № 01/02, укладеного між Craft Conexus (покупець), Нідерланди, та ТОВ «Біркрафт» (продавець), продавець зобов`язується поставити і передати у власність покупця відповідно до умов цього Контракту пиво Varvar (далі Товар) за цінами, в кількості та в асортименті згідно рахунку фактури до цього Контракту, який є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість (п.1.1); кількість та якість товару має відповідати рахунку фактурі до цього контракту (п.2.1); кількість товару визначається на підставі автотранспортної накладної (п.2.2); ціна на товар встановлюється в євро і вказується в рахунку фактурі до цього Контракту (п.3.1); загальна вартість контракту становить 50 000,00 євро (п.3.2); товар поставляється однією партією в обсязі, обумовленому в рахунку фактурі до Контракту (п.4.2) (арк.спр. 73-75).

Таким чином, виходячи з умов Контракту, товар поставляється однією партією в обсязі, обумовленому в рахунку фактурі до Контракту, відповідно позивач дійсно міг зберігати у складському приміщенні пиво, призначене для експорту, у разі наявності відповідного рахунку фактури від покупця з зазначенням найменувань та кількості продукції.

Відповідно до наказу ТОВ «Біркрафт» від 01.02.2021 № 3 у зв`язку з укладаннями між ТОВ «Біркрафт» (продавець) та компанією Craft Conexus (покупець) зовнішньоекономічного контракту № 01/02 від 01.02.2021, відповідно до якого продавець зобов`язується поставити та передати покупцю у власність пиво VARVAR виробити та здійснити передпродажне підготування наступного пива для його вивезення (експорту) за межі митної території України в Нідерланди з метою його реалізації компанії Craft Conexus:

пиво темне нефільтроване непастеризоване «Mavka», 11,3%, 0,33 - 552 пляшки;

пиво темне нефільтроване непастеризоване «Smoke on the wort», 12,3%, 0,375, - 150 пляшок;

пиво темне нефільтроване непастеризоване «Abyss» (Безодня з малиною), 0,33 л, 10,2% - 7 пляшок ;

пиво темне нефільтроване непастеризоване «Аbyss» (Безодня зі смородиною), 0,33л, 10,2% - 8 пляшок;

пиво темне нефільтроване непастеризоване «Аbyss» (Безодня з чорницею), 0,33л, 10,2% - 12 пляшок;

пиво темне нефільтроване непастеризоване «Solidol», 0,375л, 10,4% - 112 пляшок;

пиво світле нефільтроване непастеризоване «n4» (Піч) Red wine barrel, 0,375л, 9% - 9 пляшок;

пиво темне «Imperial Stout Black Bean», 0,33л, 11% - 1295 пляшок (арк.спр. 86).

З наданого позивачем рахунку від 20.08.2021 № 3197 слідує, що три найменування пива з п`ятнадцяти, зазначених у цьому рахунку, співпадають з тими видами пива, які описано в акті перевірки, а саме:

- Пиво темне «Imperial Stout Black Bean» ємністю 0,33 л міцністю 8,6% об`ємних одиниць (1295 пляшок описано контролюючим органом в акті, та 480 в рахунку);

- Пиво темне «Solidol» ємністю 0,375л міцністю 10,4% об`ємних одиниць (112 пляшок в акті, 144 в рахунку);

- Пиво темне «Mavka» ємністю 0,33 л міцністю 11,3% об`ємних одиниць (552 пляшки в акті, 360 в рахунку) (арк.спр. 81).

Згідно із випискою по рахунку в АТ «ПУМБ» від 03.09.2021 від Craft Conexus на рахунок ТОВ «Біркрафт» зараховано 10627,40 євро (еквів.340 148,00 грн) (арк.спр. 82).

Тобто, контролюючий орган при розгляді заперечень повинен був врахувати ті обставини, що принаймні частина пляшок пива, виявлених без марок акцизного податку встановленого зразка, могла призначатися для експорту за Контрактом від 01.02.2021 № 01/02 та рахунком від 20.08.2021 № 3197, надати оцінку відповідним доводам, та врахувати надані платником документи при розгляді заперечень і прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення рішення.

Щодо надано позивачем наказу ТОВ «Біркрафт» від 09.06.2017 № 24, яким визначено порядок обліку марок акцизного податку, зокрема п.3 відповідальним особам не наклеювати марки акцизного податку на пляшки (упаковки, кеги, металеві банки з харчового алюмінію) з пивом, що входять до складу партії пива, призначеної для експорту (арк.спр. 88), суд зазначає, що наказом по підприємству не може встановлюватися законодавчо визначений порядок обліку марок акцизного податку, і існування такого наказу не є належним доказом призначення виявлених контролюючим органом немаркованих підакцизних товарів (пива) саме для експорту.

Стосовно доводів позивача про порушення відповідачем порядку розгляду заперечень.

Відповідно до підпункту 86.7.2 пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України у разі отримання від платника податків у визначеному цим пунктом порядку заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень, контролюючий орган зобов`язаний повідомити платника податків про місце і час проведення розгляду матеріалів перевірки. Таке повідомлення надсилається платнику податків протягом двох робочих днів з дня отримання від нього заперечень та/або додаткових документів і пояснень, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду.

Платник податків має право брати участь у процесі розгляду матеріалів перевірки особисто або через свого представника. Безпосередньо під час розгляду матеріалів перевірки платник податку має право надавати письмові та/або усні пояснення з приводу предмета розгляду. Відсутність платника податку або його представника, повідомленого в передбаченому цією статтею порядку про час і місце розгляду матеріалів перевірки, не є перешкодою для розгляду матеріалів перевірки (підпункт 86.7.3 пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України).

28.09.2021 ГУДПС у м.Києві направлено ТОВ «Біркрафт» листом від 27.09.2021 за № 29001/1/26-15-09-01-15 повідомлення про розгляд заперечень в онлайн-режимі 01.10.2021 о 09 год. 30 хв. (арк.спр.40), яке вручено позивачеві 01.10.2021 (арк.спр. 41).

Крім того, судом установлено, що 08.10.2021 за № 30043/1/26-15-09-01-15 ГУ ДПС у м. Києві направлено ТОВ «Біркрафт» лист «Про розгляд заперечення», згідно із яким вирішено висновки акта фактичної перевірки від 13.09.2021 № 69086/26-15-09-01/39437831 залишено без змін, а заперечення залишено без задоволення (арк.спр. 42-44).

Лист отримано позивачем 13.10.2021 (арк.спр. 45).

Робочими днями у вересні жовтні 2021 року були, зокрема, 28.09.2021, 29.09.2021, 30.09.2021, 01.10.2021, тобто повідомлення направлено за три робочі дні, а не чотири, як передбачено підпунктом 86.7.3 пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України, і з урахуванням отримання такого повідомлення в день розгляду заперечень, позивач був позбавлений права приймати участь у їх розгляді.

Також суд зауважує, що контролюючим органом допущено помилку при прийнятті податкового повідомлення рішення форми «С» від 19.10.2021 № 1 щодо зазначення суми застосованої штрафної санкції прописом двісті чотирнадцять тисяч гривень, цифрами 129589,90 грн. Проте така помилка не є самостійною підставою для скасування податкового повідомлення рішення, оскільки до нього додано розрахунок фінансових санкцій з зазначенням суми штрафної санкції, застосованої відповідачем.

Разом з тим, встановлені судом обставини щодо допущених відповідачем порушень при призначенні та проведенні фактичної перевірки, розгляді заперечень на акт перевірки, та ненадання відповідачем належної оцінки документам, долученим до заперечень, свідчать про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення рішення та є підставою для його скасування.

Доводам позивача щодо викладених ДПС України тверджень у рішенні за наслідками розгляду скарги на податкове повідомлення рішення суд не надає оцінки, оскільки рішення від 05.07.2022 № 6592/6/99-6 не є предметом розгляду у цій справі.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах цієї адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать до задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 4962 грн.

Оскільки позовні вимоги визнані судом такими, що підлягають задоволенню, судовий збір належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо розподілу витрат на правничу допомогу.

Частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведених правових норм слідує, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Відтак, стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Як слідує з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн позивачем суду було подано наступні документи: ордер від 08.08.2022 серії АІ №1262392 (арк.спр. 117), договір від 02.07.2018 № 02/07-18 про надання юридичних послуг (арк.спр. 111-114), додаткову угоду № 5 від 05.08.2022 до Договору про надання юридичних послуг № 02/07-18 від 02.07.2018 (арк.спр. 115), рахунок на оплату від 08.08.2022 № 01 на 30000,00 грн (арк.спр. 116), додаткову угоду № 3 від 17.12.2021 до Договору про надання юридичних послуг № 02/07-18 від 02.07.2018 (арк.спр. 129), додаткову угоду № 4 від 01.07.2022 до Договору про надання юридичних послуг № 02/07-18 від 02.07.2018 (арк.спр. 130), платіжне доручення від 15.08.2022 № 1134 про сплату 30000,00 грн (арк.спр. 131).

Таким чином, виходячи з наданих адвокатом документів, загальна вартість наданої правничої допомоги за договором становить 30000,00 грн.

Відповідачем 30.09.2022 подано заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, обґрунтовані з посиланням на статті 132, 134, 139 КАС України, постанови Верховного Суду у справах № 922/3812/19, № 755/9215/15-ц, № 922/2685/19, безпідставністю їх завищення.

Щодо стягнення на користь позивача вартості наданих послуг адвокатом, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд вважає за необхідне зазначити, що аналогічні критерії розумності та реальності застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.

Отже, виходячи з предмета та підстав позову, наявну судову практику в аналогічних спорах, обсяг виконаних безпосередньо адвокатом робіт, суд дійшов висновку, що справедливим та співмірним є зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 10000,00 грн.

Такий розмір витрат є цілком обґрунтованим та пропорційним до предмета задоволеного позову.

Крім того, суд зазначає, що, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з метою відшкодування належного розміру витрат на професійну правничу допомогу, необхідно стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

За встановлених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі на стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на правничу (правову) допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Біркрафт» (код ЄДРПОУ 39437831, Україна, 02660, місто Київ, вул.Старосільська, будинок 1 літ. Е) до Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 19.10.2021 № 1, яким до ТОВ «Біркрафт» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 129 589,90 (сто двадцять дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять гривень 90 коп.) грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Біркрафт» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві судові витрати зі сплаті судового збору у розмірі 4962,00 грн (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві гривні 00 коп.) та10000,00 грн (десять тисяч гривень 00 коп.) витрати на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26.06.2025.

Суддя А.Г. Секірська