Справа № 444/905/25
Суддя: Ясиновський Р. Б.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/905/25
Провадження № 2-а/444/37/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Стець М.О.

з участю представника позивача Лихачова М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

В С ТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Просить суд постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 від 12.03.2025 року №5837 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 (сімнадцяти тисяч) гривень скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позові. Вважає, що постанова винесена з порушенням та підлягає скасуванню. Просить суд позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подавав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши думку позивача, оглянувши матеріали справи суд встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв"язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Судом встановлено, що позивач відповідно до довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти з 16.08.2024 зарахований до Львівського національного університету природокористування на денну форму навчання, ступінь освіти: бакалавр, дата завершення здобуття освіти: 30.06.2027 року.

Відповідно до ч. 3 п. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають зокрема здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти.

Отже, Позивач має право на відстрочку, яка встановлена йому до 08.05.2025 року, що підтверджується військово-обліковим документом «Резерв+» від 13.03.2025 року.

08.03.2025 року Позивач здійснюючи систематичний перегляд військово-облікового документа «Резер+», виявив позначку «порушення обліку».

12.03.2025 з метою з`ясування причини такої позначки, звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому було видано Постанову по справі про адміністративне правопорушення № 5837 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Вказана постанова була складена без присутності Позивача, про її винесення Позивач дізнався після її отримання від представників ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, у спірній Постанові зазначено, що 21.10.2024 року об 11:00 громадянин ОСОБА_1 не прибув за повісткою №282500 від 04.10.2024 року, про поважність причин неприбуття повідомив, що повістки не отримував.

Зазначає, що вказані факти є неправдивими, адже проживає за адресою реєстрації з 30.09.2003, що стверджується відповідним витягом. Жодних поштових відправлень від відповідача він не отримував.

Вказує, що не ухилявся від військового обліку та служби, але посадові особи відповідача зобов`язані були у визначений законом спосіб повідомляти про виклик (жодних повісток із вимогою прийти в будь-який ТЦК та СП не отримував. Про розгляд справи не повідомлявся. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення присутній не був.

Просить врахувати, що вчасно оновив дані, що підтверджується військово-обліковим документам «Резерв+» та військово-обліковим документом № 6096 від 29.08.2024 року.

Таким чином вважає, що спірна постанова є незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки не містить доказів вчинення ним правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП. Позивач на момент винесення спірної постанови мав право на відстрочку, до ІНФОРМАЦІЯ_2 не викликався, жодних повісток не отримував, під час розгляду справи про адмінправопорушення не був присутній. Крім того не отримував жодних повідомлень про необхідність прибуття за повісткою, в тому числі для проходження ВЛК.

Зазначає, що всупереч вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», матеріали справи не містять доказів того, що позивачу вручалася повістка для проходження військово-лікарської комісії, чи складався акт про відмову від отримання такої.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУ пАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період - належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1)у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2)у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у даному випадку повинні містити достатню сукупність належних, допустимих, достовірних доказів, з яких буде вбачатися, що військовозобов`язаний або резервіст, будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або іншого визначеного законодавством органу влади, не прибув до відповідного органу влади у встановлені дату та час і у встановлений законом строк не повідомив відповідний орган влади про причини своєї неявки або вказані причини не підпадають під перелік законодавчо визначених поважних причин неявки за повісткою.

При цьому з огляду на презумпцію протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, що закріплена у ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок доведення вчинення особою відповідного правопорушення, а отже і обов`язок доведення правомірності власного рішення, покладається саме на суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з детально проаналізованих доказів, суд приходить до висновку, що в діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки під час розгляду справи в суді не доведено наявність протиправної, винної дії, яка містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто не доведено сам факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

За таких обставин оскаржувана постанова не відповідає встановленим до неї вимогам законодавства, відповідач при її винесенні не діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому оскаржувану постанову слід визнати незаконною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити. Оскаржувана постанова така, що прийнята не у відповідності до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.

Керуючись ч. 4 ст. 229, 241, 245, 246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги -задоволити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 від 12.03.2025 року №5837 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 (сімнадцяти тисяч) гривень скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Р. Б. Ясиновський