Справа № 402/587/25
Суддя: Ясінський Л. Ю.
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 402/587/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"01" липня 2025 р. Суддя Благовіщенського районного суду Кіровоградської області Ясінський Л.Ю., розглянувши клопотання про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у адміністративній справі за адміністративним позовом адвоката Чимириса Олександра Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконно та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

адвокат Чимирис О.В. 22.05.2025 року звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконно та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, подав клопотання про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

У якості обґрунтування поважності причин пропуску зазначив, що про оскаржувану постанову йому стало відомо лише 14.05.2025 року після особистого звернення до Гайворонського відділу Державної виконавчої служби.

ОСОБА_2 оскаржувану постанову не отримував взагалі.

У зв`язку з цим просить поновити йому строк на оскарження оспорюваної постанови.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслав до суду відзив в якому зазначив, що з наявної у нього інформації вбачається, що адвокатом Гончаруком О.О., який діяв в інтересах ОСОБА_1 , раніше вже подавався адміністративний про скасування цієї ж постанови про накладення адміністративного стягнення до Ульяновського районного суду Кіровоградської області. Ухвалою суду від 24.4.2025 року позовна заява залишена без розгляду, оскільки позивачем не надано доказів пропущення строку оскарження постанови з поважних причин.

Представник вважає, що на данний час позивачем так і не надано належних доказів про пропущення строку оскарження постанови з причин, які можуть бути визнані поважними.

Вирішуючи клопотання суд керується такими нормами законодавства про адміністративне судочинство України:

Відповідно до частини першоїстатті 5 КАС Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним законом шляхом.

За змістом частини третьоїстатті 2 КАС Україниосновними засадами (принципами) адміністративного судочинства, зокрема, є верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду спорів регулюються КАС України.

Згідно із частиною першоюстатті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Слід враховувати, що частина перша статті 122 КАС України передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює, зокрема можливість оскарження постанов про притягнення до адміністративної, є Кодекс України про адміністративні правопорушення(далі -КУпАП).

Положеннями статті 287 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеномуКодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до статті 288 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбаченістаттею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Таким чином, статтею 287 КУпАП встановлено спеціальний строк протягом якого за загальним правилом особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності має право оскаржити в суді постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене устатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatismutandis, пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заява №45783/05; пункт 53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року в справі «Меньшакова проти України», заява №377/02).

Процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року в справі «PerezdeRadaCavanilles v. Spain» («Перез де Рада Каванілес проти Іспанії»), заява №28090/95). Реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна Держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (пункт 44 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року «Osman v. theUnitedKingdom» («Осман проти Сполученого Королівства»), заява №23452/94 та пункт 54 рішення від 19 червня 2001 року «Kreuz v. Poland» («Круз проти Польщі»), заява №28249/95).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (пункт 47, заява №3236/03) суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їхня свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип resjudicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Як зазначається у позові та вбачається з додатків до позову, оскаржувана постанова була винесена 31.10.2024 року.

Однак представник позивач вказує, що дізнався про винесення оскаржуваної постанови лише 14.05.2025 року, після особистого звернення до Гайворонського відділу Державної виконавчої служби, що перешкодило йому своєчасно звернутись до суду з цим позовом.

Суддя дослідивши матеріали справи та перевіривши відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими, встановив, що відповідно до ухвали Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 21.04.2025 року (справа № 402/432/25) вбачається, що адвокат Гончарук О.О., який діяв в інтересах ОСОБА_1 16.04.2025 року звертався з аналогічним адміністративним позовом про скасування цієї ж постанови про накладення адміністративного стягнення. Разом з позовом заявив клопотання про поновлення строку для оскарження вказаної постанови №1/8034 від 31.10.2024 року.

У якості обґрунтування поважності причин пропуску передбаченого статтею 288 КУпАПстроку подання скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення зазначив, що лише 19.02.2025 року, після особистого звернення до Гайворонського відділу Державної виконавчої служби позивач дізнався про те, що відповідач склав відносно нього оспорювану постанову.

Крім того, додатково, 18.04.2025 року на обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду представник позивача подав до суду копії ухвал Голованівського районного суду Кіровоградської області від 28.02.2025 року про залишення без руху та від 17.03.2025 року про повернення такої ж позовної заяви з клопотанням про поновлення строку звернення до суду, що подавались до Голованівського районного суду 27.02.2025 року.

Ухвалою судді Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 21.04.2025 року позовну заявуадвоката Гончарука О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - залишено без руху, оскільки позивачем не наведено поважних причин звернення до суду з даним позовом після закінчення строків, установлених законом та надано представнику позивача строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою судді Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 24.04.2025 року позовна заява залишена без розгляду, оскільки 23.04.2025 року представник позивача адвокат ГончарукО.О.подав до суду заяву з клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду.

Встановлені вище обставини лише підтверджують те, що позивач міг звернутись (і звертався раніше) до суду з цим позовом, що спростовує посилання адвоката Чимириса О.В. про те, що ОСОБА_1 не було відомо про оскаржувану постанову.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи "Креуз проти Польщі", про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" № 28249/95).

Відповідно до змісту частини 1та частини 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строкузвернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані неюу заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.При цьомупротягом десятиднів здня вручення ухвали особа має право звернутися досуду з заявою про поновлення строкузвернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновленнястроку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Зважаючи на те, що позивачем не наведено поважних причин звернення до суду з даним позовом після закінчення строків, установлених законом, суд виснує про необхідність залишення позову без руху.

При цьому, судом відзначається, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160,169,241,243,248,256 КАС України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

позовну заяву адвоката Чимириса Олександра Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконно та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху, надавши представнику позивача строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що протягом десяти днів з дня вручення ухвали він має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до частини 3статті 293 КАС України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Л. Ю. Ясінський