Справа № 640/611/20
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року

м. Київ

справа № 640/611/20

адміністративне провадження № К/990/33084/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г., розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу першого заступника керівника Київської обласної прокуратури на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року, постановлену у складі колегії суддів: Аліменка В.О., Вівдиченко Т.Р., Кучми А.Ю., у справі за позовом Державної служби геології та надр України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробнича фірма «Г.АРТ», за участі прокурора Прокуратури Київської області (Київської обласної прокуратури), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Київська обласна державна адміністрація, про анулювання дозволу,

УСТАНОВИВ:

ВСТУП

Прокурор подав касаційну скаргу на ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, стверджуючи, зокрема, що така на її адресу не надходила, у зв`язку з чим скаржник був позбавлений можливості усунути недоліки скаргу у встановлений судом строк.

Верховний Суд зазначає, що дотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України щодо форми та змісту апеляційної скарги і документів, які до неї мають бути додані, є процесуальним обов`язком особи, яка подає таку скаргу. Цей та інші процесуальні обов`язки, встановлені законом або судом, учасники справи зобов`язані виконувати неухильно та своєчасно.

Недотримання вимог щодо форми та змісту апеляційної скарги зумовлює настання процесуального наслідку у вигляді постановлення судом ухвали про залишення її без руху, з роз`ясненням способу усунення виявлених судом недоліків скарги та наданням для цього достатнього строку. Не усунення недоліків апеляційної скарги зумовлює її повернення особі, яка її подала, що не позбавляє права на повторне подання скарги в порядку, встановленому законом.

I. ІСТОРІЯ СПРАВИ

I.І Короткий зміст позовних вимог

1. У січні 2020 року Державна служба геології та надр України (далі також Держгеонадра, позивач) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробнича фірма «Г.АРТ» (далі також Товариство, ТОВ «Торгівельно-виробнича фірма «Г.АРТ»), за участі Прокуратури Київської області (після зміни назви Київська обласна прокуратура), третя особа - Київська обласна державна адміністрація, у якому просила:

- припинити право користування надрами, шляхом анулювання дії спеціального дозволу на користування надрами № 3275 від 30 жовтня 2003 року, наданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробнича фірма «Г.Арт».

I.II Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року провадження у справі закрите на підставі пункту 2 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з відмовою позивача від позову, яка прийнята судом.

3. Перший заступник Київської обласної прокуратури подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції.

4. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року апеляційна скарга прокурора залишена без руху з огляду на несплату скаржником судового збору.

5. 08 серпня 2024 року Шостий апеляційний адміністративний суд вказану апеляційну скаргу повернув особі, яка її подала, у зв`язку з не усуненням недоліків скарги.

6. Постановляючи таку ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги не усунені, що зумовлює її повернення скаржнику відповідно до положень статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

I.IІІ Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою апеляційного суду, перший заступник керівника Київської обласної прокуратури подав касаційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

II. ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ, ЯКІ СЛУГУВАЛИ ПІДСТАВОЮ ДЛЯ ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

8. Підстави касаційного оскарження постановленої судом апеляційної інстанції ухвали, у зв`язку з якими Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі, яка розглядається, обґрунтовані такими аргументами.

9. Так, скаржник зазначає, що відповідно до даних інформаційної системи «Система електронного документообігу органів прокуратури України (ІС «СЕД»), у якій здійснюється реєстрація вхідної кореспонденції, завантаженої із Системи взаємодії, підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», електронної пошти e-mail: , направленої фельд`єгерським, спеціальним та поштовим зв`язком, доставленої уповноваженою особою, а також вилученої зі скриньки, ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у справі № 640/611/20 про залишення без руху апеляційної скарги до Київської обласної прокуратури не надходила.

10. У зв`язку з цим скаржник наполягає, що факт отримання чи вручення йому вищевказаної ухвали суду апеляційної інстанції матеріалами справи, що розглядається, не підтверджується.

11. Це, за доводами касаційної скарги, вказує на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме - частин п`ятої, шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

12. Скаржник звертає увагу й на те, що ним самостійно, за відсутності відповідної ухвали суду, сплачений судовий збір за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року, постановлену в цій справі, що підтверджується платіжною інструкцією від 10 липня 2024 року № 2002.

13. Стверджує, що зазначена платіжна інструкція направлена до Шостого апеляційного адміністративного суду листом від 19 липня 2024 року № 12/2-594вих-24, що підтверджується списком згрупованих простих відправлень, що пересилаються в межах України та фіскальним чеком АТ «Укрпошта».

14. За наведеного, прокурор вважає, що суд апеляційної інстанції безпідставно повернув йому апеляційну скаргу, у зв`язку з чим постановлена ним ухвала, яка наразі оскаржується в касаційному порядку, закону не відповідає.

15. Згідно з наявними у матеріалах касаційного провадження довідками про доставку електронного листа та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, ухвала про відкриття касаційного провадження, разом з матеріалами касаційної скарги, була направлена усім іншим учасникам цієї справи та ними отримана.

16. У встановлений судом строк та станом на момент розгляду Верховним Судом касаційної скарги відзив на неї від інших учасників справи не надійшов, що, однак, відповідно до частини четвертої статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

ІІІ.I Оцінка доводів касаційної скарги та висновків суду апеляційної інстанції

17. Відповідно до частин першої - третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

18. Згідно з частинами першою, другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

19. Перевіряючи у межах повноважень, встановлених процесуальним законом, та доводів касаційної скарги, які зумовили відкриття касаційного провадження у справі, дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а також надаючи оцінку аргументам скаржника, Верховний Суд виходить з такого.

20. Вимоги до форми та змісту апеляційної скарги визначає стаття 296 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами пункту 1 частини п`ятої якої до апеляційної скарги додаються, зокрема, документ про сплату судового збору.

21. Згідно з положеннями частини другої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

22. Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

23. Частинами п`ятою, шостою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

24. Юридичний аналіз норм вищевикладених положень процесуального закону надає підстави для такого висновку щодо їх застосування.

25. Кодекс адміністративного судочинства України у параграфі 1 глави 1 розділу ІІІ встановлює чіткі, конкретні та зрозумілі правила щодо оформлення апеляційної скарги, визначає вимоги до форми і змісту такого процесуального документа, строки і порядок його подання, зокрема, вимагає від особи, яка її подає, додавати до скарги документ про сплату судового збору, окрім випадків звільнення від його сплати відповідно до закону чи за наявності підстав для зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат на підставі відповідного клопотання.

26. Тобто, за загальним правилом, кожна особа, яка подає апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, повинна додавати до неї документ про сплату судового збору, що є її процесуальним обов`язком.

27. Верховний Суд звертає увагу за змістом частини другої та пункту 7 частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом, зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

28. Наведеними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

29. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

30. Верховний Суд підкреслює, що встановлення процесуальним законом обов`язкових вимог до форми та змісту апеляційної скарги покликане впорядкувати здійснення адміністративного судового процесу в суді апеляційної інстанції, переслідує мету дисциплінувати його учасників й забезпечити належне виконання ними своїх процесуальних обов`язків, що сприяє якісному апеляційному перегляду справи з наданням рівних (однакових) можливостей у реалізації прав і процедурних гарантій учасниками справи, виконанню завдань адміністративного судочинства з дотриманням усіх визначених законом засад (принципів).

31. Неналежне оформлення апеляційної скарги внаслідок недодання до неї передбачених законом документів є перешкодою для прийняття такої скарги до розгляду, у зв`язку з чим обґрунтовано зумовлює процесуальний наслідок у вигляді залишення апеляційної скарги без руху, з роз`ясненням в ухвалі способу приведення її у відповідність визначеним у законі вимогам та встановленням достатнього строку для усунення недоліків скарги, а в разі їх не усунення - у вигляді повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, що не позбавляє права на повторне подання скарги в порядку, встановленому законом.

32. Отже, закріплена у пункті 1 частини п`ятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України вимога та водночас обов`язок скаржника додавати до апеляційної скарги документ про сплату судового збору, окрім випадків, установлених законом, а також передбачене статтями 169 та 298 цього ж Кодексу повноваження суду апеляційної інстанції щодо повернення апеляційної скарги, яка не оформлена у відповідності до вимог процесуального закону й недоліки якої у встановленому порядку не усунені, не становить втручання у право на апеляційне оскарження та не перешкоджає у доступі до суду з метою апеляційного перегляду справи судом апеляційної інстанції.

33. Наявні у справі, яка розглядається, матеріали, засвідчують, що Київська обласна прокуратура не додала до апеляційної скарги документ про сплату судового збору, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та актом Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2024 року № 309.

34. Верховний Суд критично оцінює доводи скаржника про те, що судовий збір за подання апеляційної скарги був сплачений Київською обласною прокуратурою самостійно 10 липня 2024 року, а відповідна платіжна інструкція була направлена й отримана судом апеляційної інстанції, оскільки належних доказів на підтвердження таких обставин матеріали справи, у тому числі в електронному вигляді, та касаційного провадження - не містять. Не наведено скаржником відомостей і про те, що судовий збір за подання ним апеляційної скарги у справі, яка розглядається, зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України. Доказів цьому також не надано.

35. Список згрупованих простих відправлень, на який покликається прокурор як на доказ надсилання суду апеляційної інстанції платіжної інструкції від 10 липня 2024 року № 2002 про сплату судового збору, не містить інформації щодо опису вкладень зазначених у ньому поштових відправлень, що не дає змоги достовірно установити зазначені скаржником обставини та не вказує на належність такого доказу. Зазначеного вище документа про сплату судового збору скаржник не надав і такий у матеріалах справи відсутній. Інші докази на підтвердження обставин щодо сплати Київською окружною прокуратурою судового збору за подання до суду апеляційної скарги у справі, що розглядається, зарахування його до спеціального фонду Державного бюджету України, направлення та отримання такого документа судом апеляційної інстанції до постановлення оскарженої в касаційному порядку ухвали також не надані й у матеріалах справи відсутні.

36. У зв`язку з вищенаведеним Верховний Суд відхиляє доводи скаржника про відповідність поданої ним апеляційної скарги вимогам закону й про відсутність у суду апеляційної інстанції підстав для залишення її без руху як такі, що є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження.

37. Надаючи оцінку касаційній скарзі в частині аргументів про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, які встановлюють порядок вручення ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, що зумовило неотримання скаржником такої ухвали та унеможливило усунення зазначених у такій ухвалі недоліків скарги, Верховний Суд виходить з такого.

38. За приписами частин п`ятої, шостої та одинадцятої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення в електронній формі надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

39. Встановлена наведеними вище нормами правова регламентація порядку вручення судового рішення у адміністративному судовому процесі передбачає, що у разі наявності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, а днем вручення судового рішення вважається день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

40. Іншого правового регулювання у питанні вручення копії судового рішення учасникам справи процесуальний закон не встановлює й не містить жодних застережень стосовно визначення іншого моменту вручення судового рішення особі, яка має електронний кабінет, й не довела наявності поважних причин, обумовлених об`єктивними і непереборними обставинами, що унеможливили своєчасне отримання судового рішення або ознайомлення з ним.

41. Матеріали справи містять довідку про те, що документ в електронному вигляді «ст. 298 Ухвала про залишення апеляційної скарги без руху від 18 липня 2024 року у справі № 640/611/20» був надісланий одержувачу - Прокуратурі Київської області в його електронний кабінет. Документ доставлений до електронного кабінету 18 липня 2024 року о 19:15 годині.

42. Враховуючи такі обставини, а також положення статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України, у цьому випадку днем вручення прокуророві ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху у справі, що розглядається, є наступний робочий день - 19 липня 2025 року. У зазначеній ухвалі апеляційний суд встановив скаржникові строк для усунення недоліків апеляційної скарги - десять днів, який обраховується з моменту отримання копії ухвали.

43. Відповідно до частин першої, шостої статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, а якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

44. Взявши до уваги такі обставини вручення Київській обласній прокуратурі вищезгаданої ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху й зважаючи на встановлені процесуальним законом правила обчислення процесуального строку, Верховний Суд з`ясував, що встановлений апеляційним судом строк для усунення недоліків апеляційної скарги закінчився 29 липня 2024 року. Цей день у цьому конкретному випадку є останнім днем встановленого судом строку.

45. Матеріали справи засвідчують, що виявлені судом апеляційної інстанції недоліки апеляційної скарги Київської обласної прокуратури у зазначений строк усунені не були, оскільки в межах цього строку документ про сплату судового збору до апеляційного суду не надійшов.

46. Оскільки за правилами частини шостої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків, то в цій справі апеляційний суд, постановляючи 08 серпня 2024 року ухвалу про повернення апеляційної скарги у зв`язку з не усуненням її недоліків, жодних порушень норм процесуального права не допустив й дотримався встановленого законом порядку вирішення питання про залишення апеляційної скарги без руху та про її повернення.

47. Верховний Суд критично оцінює доводи скаржника про те, що ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у справі № 640/611/20 про залишення апеляційної скарги без руху до Київської обласної прокуратури не надходила, оскільки матеріали справи містять належний, допустимий, достовірний та достатній доказ (довідка про доставку електронного листа), який спростовує наведені твердження й доводить, що вказана ухвала суду апеляційної інстанції доставлена до електронного кабінету прокуратури 18 липня 2024 року і є врученою цьому учаснику справи 19 липня 2024 року.

48. До того ж, згідно з пунктами 24 та 36 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Після надсилання засобами Електронного суду документів (у тому числі процесуальних документів, письмових та електронних доказів тощо) особа може у власному Електронному кабінеті відслідковувати рух та стан розгляду таких документів у суді або в органі та установі системи правосуддя. Відомості про доставку документа, його реєстрацію та інші відомості щодо розгляду справ відповідно до наявних технічних можливостей підсистем ЄСІТС надсилаються в автоматичному режимі до Електронного кабінету користувача, від імені якого подано документи. У випадку надання користувачем електронної довіреності інформація про результати розгляду документів надсилається до Електронного кабінету довірителя та повіреного (повірених).

49. Лист виконуючого обов`язків начальника відділу документального забезпечення від 15 серпня 2024 року № 33-4900вн-24, на який покликається скаржник, у якому повідомлялось, зокрема, про те, що ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у справі № 640/611/20 про залишення апеляційної скарги без руху до Київської обласної прокуратури не надходила, прямо суперечить наявним у справі доказам, які доводять протилежне, складений посадовою особою відповідного структурного підрозділу самої ж прокуратури, яка є зацікавленою у поданні апеляційної скарги особою, а тому не може бути взятий до уваги як об`єктивний доказ невручення судового рішення учаснику справи і такий, що має перевагу над сформованою в автоматичному режимі за допомогою ЄСІТС у її підсистемі «Електронний суд» офіційною довідкою про доставку електронного листа.

50. Доказів того, що на час надсилання судом апеляційної інстанції до Київської обласної прокуратури зазначеної вище ухвали про залишення апеляційної скарги без руху наявне у скаржника програмне забезпечення, обладнання та відповідні технічні ресурси, які забезпечують функціонування системи документообігу прокурати, або ЄСІТС та її підсистеми (модулі) з об`єктивних причин належним чином не працювали або мав місце технічний збій - до Суду не надані й таких обставин з матеріалів справи не вбачається.

51. Крім того, варто зауважити, що цей же самий електронний кабінет (прокуратури Київської області) використовувався судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій для здійснення комунікації зі скаржником та обміну з ним документами, направлення відповідної судової кореспонденції та процесуальних документів. Упродовж усього розгляду цієї справи в судах прокурор жодного разу не заперечував проти такого способу судової комунікації з використанням саме цього електронного кабінету і не вказував про те, що надіслані їй у такий спосіб документи фактично до прокуратури не надходили.

52. Більше того, подаючи до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу у справі, що розглядається, скаржник підтвердив факт доставлення йому до електронного кабінету, який використовувався у цій справі апеляційним судом й для направлення ухвали від 18 липня 2024 року про залишення скарги без руху, оскарженої ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі.

53. Зважаючи на вищенаведені обставини та наявні у матеріалах справі документи, які їх стосуються, Верховний Суд не встановив будь - яких об`єктивних перешкод для отримання скаржником ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року у справі № 640/611/20 про залишення апеляційної скарги без руху та констатує доведеність факту вручення у встановленому процесуальним законом порядку зазначеної ухвали Київській обласній прокуратурі, що прокурор не спростував.

54. У підсумку Верховний Суд висновує, що суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм процесуального права, здійснюючи апеляційне провадження за поданою Київською обласною прокуратурою апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі, яка розглядається.

V.IІ Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

55. За правилами пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

56. Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

57. Провівши касаційний розгляд справи у межах доводів касаційної скарги, які слугували підставою для відкриття касаційного провадження у справі, та повноважень касаційного суду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд дійшов висновку про те, що суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права й ухвали судове рішення, яке відповідає закону й скасуванню не підлягає, у зв`язку з чим підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

58. Керуючись статтями 340, 341, 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу першого заступника керівника Київської обласної прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Судді: А.І. Рибачук

С.Г. Стеценко