Справа № 814/545/17
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року

м. Київ

справа № 814/545/17

адміністративне провадження № К/9901/28587/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А., Судді: Юрченко В.П., Хохуляк В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Очаківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області (правонаступник - ГУ ДПС у Миколаївській області)

на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року (Суддя: Біоносенко В.В.),

та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2018 року (Судді: Романішин В.Л., Градовський Ю.М., Шляхтицький О.І.),

у справі № 814/545/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю оздоровчого комплексу санаторного типу «Ольвія»

до Очаківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю оздоровчого комплексу санаторного типу «Ольвія» (далі - позивач, ТОВ «Ольвія») звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Очаківської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби в Миколаївській області (далі - відповідач, Очаківська ОДПІ ГУ ДФС в Миколаївській області), в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.10.2016 року: №, яким позивачеві визначено до сплати земельний податок з юридичних осіб в загальному розмірі 382 549,91 грн та № , яким визначено до сплати орендну плату з юридичних осіб в загальному розмірі 4 925,35 грн (а.с. 4-8).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що відповідачем безпідставно визначено податкові зобов`язання, враховуючи площу земельної ділянки 11,4975 га, оскільки за доводами позивача, підприємство користується лише земельною ділянкою площею 0,3 га на підставі договору оренди від 29.03.10 року № 31 та не користується земельною ділянкою площею 11,1975 га, оскільки державний акт на право постійного користування землею був виданий на іншу юридичну особу - Міжгосподарському оздоровчому комплексу санаторного типу «Ольвія». До того ж, за доводами позивача, 23.12.2011 року рішенням Очаківської міської ради №26 право користування земельною ділянку було припинено. Зокрема, посилаючись на витяг з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки позивач звернув увагу на тому, що за позивачем в управлінні Держгеокадастру рахується 11.514.5 метрів кв., і сплата за один метр кв. на 2015 рік становить 66 грн. 40 коп., а в 2016 році коефіцієнт індексації змінився. Враховуючи викладене, управлінням Держгеокадастру в Очаківському районі Миколаївської області надано інформацію, враховуючи коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки і ця сума складала 90 грн. 67 коп. Враховуючи викладене, за доводами позивача, платежі у 2015 та 2016 роках відбувались відповідно до встановлених ставок, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом до суду про визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень (а.с. 4-8).

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2018 року адміністративний позов задоволено (а.с. 55-57, 111-114).

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в доводах якої, посилаючись на висновки акта перевірки доводив правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки відповідно до листа управління Держгеокадастру в Очаківському районі Миколаївської області, за ТОВ ОКСТ «Ольвія» рахується дві земельні ділянки площею 11,1975 га та 0,3 га. Отже, в порушення п.12.3 ст.12, ст.274, п.п.282.1.4 ст.282, п.284.2 ст.284, п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України (далі - ПК України), п.5.1.11 рішення Очаківської міської ради від 26.06.2015р. №8, позивачем занижено суму земельного податку на суму 248 198,8 грн, а в порушення п.289.1 ст.289, п.288.1 ст.288 ПК України та умов договору №31 від 16.04.2010 року позивачем не врахована сума нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, внаслідок чого занижено орендну плату з юридичних осіб за період з 01.01.2015р. по 01.07.2016р. на суму 3 941,28 грн, що стало підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Враховуючи викладене, позивач просив суд задовольнити касаційну скаргу, скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове про відмову в задоволенні адміністративного позову (а.с. 127-128).

Верховним Судом відкрито касаційне провадження у справі, закінчено підготовку справи до розгляду та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

23.04.2018 року на адресу Верховного Суду від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому позивач зазначив, що не є користувачем земельної ділянки площею 11,1975 га, оскільки рішенням Очаківської міської ради №26 від 23.12.2011 р. припинено право користування за вказаною земельною ділянкою. Враховуючи викладене, просив суд відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити судові рішення без змін (а.с. 143-148).

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Товариство з обмеженою відповідальністю оздоровчого комплексу санаторного типу «Ольвія» є юридичною особою, зареєстрованою Очаківською районною державною адміністрацією, а також є власником нерухомого комплексу за адресою: м. Очаків, вул. 60 років СРСР, будинок 7, загальною площею 11 514,5 кв. м. (а.с. 20).

Крім цього судами встановлено, що за період з 01.01.2015 р. по 01.07.2016 р. позивачем задекларовано та сплачено земельного податку у сумі 39 219,41 грн та орендної плати в сумі 11 918,26 грн.

На підставі наказу Очаківської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївський області від 28.09.2016 р. №157 та направлення на проведення перевірки, згідно п.п.20.1.4, п.20.4 ст.20, п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, відповідачем проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю оздоровчого комплексу санаторного типу «Ольвія» з питань нарахування та сплати податку за користування землею за період з 01.01.2015 року по 01.07.2016 року, за результатами якої складено акт перевірки від 10.10.2016 року №37/14/053383371, яким зафіксовано, що в порушення п.12.3 ст.12, ст.274, п.п.282.1.4 ст.282, п.284.2 ст.284, п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України (далі - ПК України), п.5.1.11 рішення Очаківської міської ради від 26.06.2015р. №8, позивачем занижено суму земельного податку на суму 248 198,8 грн, а в порушення п.289.1 ст.289, п.288.1 ст.288 ПК України та умов договору №31 від 16.04.2010 року позивачем не врахована сума нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, внаслідок чого занижено орендну плату з юридичних осіб за період з 01.01.2015р. по 01.07.2016р. на суму 3 941,28 грн (а.с. 10-15).

Зокрема, як встановлено судами попередніх інстанцій зі змісту акта перевірки, позивач сплатив податкові зобов`язання лише за земельну ділянку 0,3 га, якою користується на підставі договору оренди з Очаківською міською радою від 29.03.2010 р. №31, а за земельну ділянку площею 11,1975 га, якою користується на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 04.01.2000 року, податкові зобов`язання не сплачені.

На підставі висновків акта перевірки від 10.10.2016 р. №37/14/053383371, відповідачем 28.10.2016 року прийняті податкові повідомлення-рішення:

1) №, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 382 549, 91 грн, з яких: за основним платежем 248 198,80 грн та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 134 351,11 грн (а.с. 22-23);

2) №, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб на 4 925,35 грн, з яких: за основним платежем 3 940,28 грн та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 985,07 грн (а.с. 24).

Незгода із вищенаведеними податковими повідомленнями-рішеннями стала підставою для звернення позивача із цим адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції керувались тим, що під час перевірки відповідачем помилково збільшено розмір земельної ділянки, за який позивач повинен сплачувати податкові платежі, отже необґрунтовано оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями збільшені податкові зобов`язання. Таких висновків суди попередніх інстанцій дійшли з огляду на встановлення в судовому засіданні, що право користування позивача на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 04.01.00 на земельну ділянку загальною площею 11,1975 га за адресою м. Очаків, вул. 60 річчя СРСР, будинок 7 (а.с.18), було припинено відповідно до Рішення Очаківської міської ради №26 від 23.12.11 (а.с. 35).

Задовольняючи адміністративний позов, суди попередніх інстанцій керувались наступним.

Відповідно до пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності (далі - орендна плата) - це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).

Згідно з пунктом 288.1 статті 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений і зареєстрований відповідно до законодавства.

При цьому пунктами 288.2, 288.3 статті 288 цього Кодексу, платником орендної плати є орендар земельної ділянки, а об`єктом оподаткування - земельна ділянка, надана в оренду.

Орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату згідно зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року N 161-XIV (далі - Закон № 161) належить до істотних умов договору оренди.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.4 ст. 288 Податкового кодексу).

Так, постановою № 220 затверджено форму Типового договору оренди землі, згідно з п. 9 якої орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності встановлюється із зазначенням відсотків нормативної грошової оцінки або розміру земельного податку. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими постановою № 1724 формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Правові засади проведення оцінки земель в Україні визначено Законом № 1378, відповідно до абзацу п`ятого ст. 5 якого нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру земельного податку та орендної плати.

Підставою для проведення оцінки земель є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування (ст. 15 Закону № 1378).

Згідно з п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік. При поданні першої декларації (фактичному початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Витяг з технічної документації щодо розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки надають територіальні органи Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, право користування на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 04.01.2000 на земельну ділянку загальною площею 11,1975 га за адресою м. Очаків, вул. 60 річчя СРСР, будинок 7 (а.с. 18), було припинено відповідно до Рішення Очаківської міської ради № 26 від 23.12.11 (а.с. 35), у зв`язку з набуттям іншими особами права власності на будинки відпочинку, розташовані за вказаною адресою. Встановлення таких обставин за висновками судів попередніх інстанцій призвело до висновків за результатами розгляду справи про неправомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів звертає увагу, що в доводах касаційної скарги скаржник фактично просить здійснити переоцінку доказів у справі, тоді, як висновки судів попередніх інстанцій в частині встановлених в судовому засіданні обставин того, що право користування позивача на земельну ділянку загальною площею було припинено відповідно до Рішення Очаківської міської ради №26 від 23.12.11 (а.с. 35), не спростовано доводами касаційної скарги.

Отже, доводи касаційної скарги є ідентичними висновкам акта перевірки та доводам апеляційної інстанції та не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій за результатами розгляду справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, суди попередніх інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права або порушили норми процесуального права, тому касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Касаційний перегляд справи здійснено в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15.01.2020 №460-ІХ (відповідно до пункту 2 розділу ІІ цього Закону), та в межах доводів та вимог касаційної скарги відповідно до частини першої статті 341 КАС України.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Очаківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області (правонаступник - ГУ ДПС у Миколаївській області), залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2018 року у справі № 814/545/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.А. Васильєва
Судді: В.П. Юрченко В.В. Хохуляк