Справа № 214/3302/25
Суддя: Чернова Н. В.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/3302/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючої судді Чернової Н.В.,

при секретарі судового засідання Нестеренко К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, поновлення відстрочки від мобілізації та сплаченої суми штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

18.04.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, поновлення відстрочки від мобілізації та сплаченої суми штрафу в якому просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 надати йому відстрочку від мобілізації на підставі виховання п`яти неповнолітніх дітей; стягнути з відповідача на мою користь суму штрафу, сплачену на виконання незаконної постанови.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що він, ОСОБА_1 , є громадянином України та відповідно до п.3 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації як батько п`яти неповнолітніх дітей, що виховуються в одному шлюбі. 08.04.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 склав протокол та виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП за нібито неявку за викликом. Водночас на момент виклику він перебував за межами України з поважних причин і про виклик дізнався лише після повернення. Належного повідомлення про виклик він не отримував. При оновленні своїх персональних даних, відповідно до вимог законодавства України, ним була передана вся необхідна інформація, а саме: актуальний контактний телефон та електронна адреса, якими він користуюся постійно і які не змінював з моменту подання. Жодних повідомлень або повісток про необхідність з`явитися до ТЦК та СП на зазначені контакти не надходило. Постанову ТЦК та СП він не отримав 08.04.2025 року, отже строк на оскарження не пропущено. Вважає, що постанова є незаконною з огляду на наступне: Має законне право на відстрочку від мобілізації у зв`язку з вихованням п`яти неповнолітніх дітей; відсутність належного повідомлення про виклик до ТЦК; перебування за кордоном у момент виклику є поважною причиною відсутності; порушено порядок притягнення до адміністративної відповідальності. З метою уникнення додаткових юридичних наслідків, ним було сплачено штраф, передбачений відповідною постановою, що підтверджується квитанцією про сплату.

14.05.2025 року ухвалою суду відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористався, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідачв судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАСУ України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАСУ України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням дійшов до таких висновків.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, Закони України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Абзацом 4 частини 1статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»(далі Закон 3543-ХІІ) визначено що мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно -рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

Абзацом 5 частини 1статті 1 Закону3543-ХІІ передбачено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Також, відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону», - особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022. Даним Указом постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

У свою чергу, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію» на всій території України оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідними Законами вносились зміни до даних Указів, на підставі яких продовжено дію воєнного стану та загальну мобілізацію, в тому числі Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 06.05.2024 №272/2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 08.06.2024 №3685-IX.

Таким чином, із 24 лютого 2022 в Україні триває особливий період.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з абзацом ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

За приписами абзацу 3 підпункту 10-1 пункту 1 додатку 2 до Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

18.05.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-ІХ від 11.04.2024.

Цим Законом положення частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладено в новій редакції, згідно з якою, зокрема, встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Так, абзацом 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Отже, зазначені норми законодавства передбачають три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані, а саме: шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання; шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Як вбачається з постанови, 08.04.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову №61/1 відносно ОСОБА_1 , щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. З постанови вбачається, що 08.04.2025 року о 09.45 год. в ході здійснення прийому громадянин ОСОБА_1 в ІНФОРМАЦІЯ_4 було встановлено факт порушення ним правил військового обліку. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не з`явився (не прибув) по повістці №2557398 яка була надіслана укр. поштой 19.02.2025 року, чим порушив вимоги абз. 2 ч. 10 ст 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» після початку проведення загальної мобілізації відповідно указу Президента України від 24.02.2022 року №65/2022, що передбачає накладення адміністративного стягнення (штрафу) у розмірі від 1000 до 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян відповідно до ч. 3 ст. 210 КУпАП (під час особливого періоду).

Згідно зі ст.42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пунктом 19 Порядку №1487, громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію", яким ст.210 КУпАП доповнено частиною 3, а саме за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Процедуру оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення визначає Інструкція зі складання ТЦК та СП протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, що затверджена Наказом МОУ від 01.01.2024 № 3 (далі - Інструкція № 3).

Згідно із пунктом 1 розділу ІІ Інструкції № 3 протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пункт 2 розділу І Інструкції №3 передбачає, що уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення (додаток 1) (далі - протокол), передбачені статтями 210, 210-1, 211 КУпАП, визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

У відповідності до положень ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022 №154, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 КУпАП, і накладати адміністративні стягнення.

08.04.2025 року, тобто у час визначений протоколом по адміністративне правопорушення від 08.04.2025 року, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову №61/1по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, якою на ОСОБА_1 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн за порушення ним вимог абзацу 2 частини 10 статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» після початку проведення загальної мобілізації відповідно указу Президента України від 24.02.2022 року №65/2022, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Постанова про адміністративне правопорушення містить посилання на докази, які стали підставою для її прийняття.

Як на підставу для скасування постанови про притягнення до адміністративної позивач посилався зокрема, на те, що він, є громадянином України та відповідно до п.3 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації як батько п`яти неповнолітніх дітей, що виховуються в одному шлюбі. Водночас на момент виклику він перебував за межами України з поважних причин і про виклик дізнався лише після повернення. Належного повідомлення про виклик він не отримував. При оновленні своїх персональних даних, відповідно до вимог законодавства України, ним була передана вся необхідна інформація, а саме: актуальний контактний телефон та електронна адреса, якими він користуюся постійно і які не змінював з моменту подання. Жодних повідомлень або повісток про необхідність з`явитися до ТЦК та СП на зазначені контакти не надходило.

Проте, такі міркування позивача є хибними з огляду на таке.

Дійсно, згідно посвідчення виданого Виконкомом Саксаганської районної у місті ради ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є багатодітною родиною, мають на утриманні дітей: ОСОБА_4 , 05.2009 року народження, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що міститься в матеріалах адміністративної справи, ОСОБА_1 не підлягає призову на військову службу під час мобілізації до 08.04.2025 на підставі п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Проте, наявність відстрочки не звільняє військовозобов`язаних від виконання обов`язків щодо дотримання норм чинного законодавства стосовно прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Також, як на підставу для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивач посилався зокрема, на те, що на момент виклику до ІНФОРМАЦІЯ_10 він перебував за межами території України з поважних причин і про виклик дізнався лише після повернення, однак доказів того, що позивач перебував за межами території Україна позивачем не надано.

Таким чином, суд відхиляє такі доводи позивача як необґрунтовані, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, а саме прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Дослідженням вказаних процесуальних документів встановлено, що формулювання порушення зазначене в протоколі фактично відповідає суті порушення викладеному у постанові, а саме, що ОСОБА_1 не з`явився (не прибув) по повістці №2557398, яка була йому надіслана для явки до ІНФОРМАЦІЯ_10 04.03.3035 року, чим порушив вимоги абз. 2 ч. 10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідальність за що передбачена ч.3 ст.210 КУпАП, оскільки порушення вчинено під час дії воєнного стану, тобто в особливий період.

А отже суттєвих невідповідностей у викладенні суті адміністративного правопорушення в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності судом під час розгляду адміністративного позову не встановлено.

Ураховуючи викладене, під час розгляду адміністративної справи встановлено, що ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним мав обов`язок прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів, однак у встановлений законом строк не з`явився й відповідно доказів на спростування вказаного суду не надав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності, адже ОСОБА_1 порушив законодавство про військовий обов`язок в особливий період, а саме вимоги абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

За таких обставин суд вважає факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП доведеним.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши надані позивачем докази суд приходить до висновку про правомірність постанови №61/1 від 08.04.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.210 ч.3 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, в тому числі і щодо виду та розміру накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідачем дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова містить необхідні реквізити, у тому числі, виклад обставин правопорушення, установлених під час розгляду справи, посилання на правові норми, порушення яких стало підставою для притягнення позивача ОСОБА_1 до відповідальності.

Підстави для скасування постанови №61/1 від 08.04.2025 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за ст.210 ч.3 КУпАП відсутні.

Таким чином, необхідно залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати, позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 241-246, 271, 272, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, поновлення відстрочки від мобілізації та сплаченої суми штрафу- залишити без задоволенн

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його ухвалення через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_1

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_11 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.В. Чернова