Справа № 440/10687/24
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/10687/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові Мости" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нові Мости" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.05.2024 №1 про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ на 61 028 грн та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 15 257 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податковим повідомленням-рішенням від 30.05.2024 №1 зменшено ТОВ "Нові Мости" суму бюджетного відшкодування з ПДВ на 61 028 грн та нараховано штрафні санкції у розмірі 15 257 грн на підставі висновку акту перевірки про завищення податкового кредиту з ПДВ за рахунок операцій із ТОВ "БК Житлолюкс" за лютий 2024 року. Позивачем зауважено, що підстави перевірки, передбачені підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, було підмінено податковим органом та у виданому ГУ ДПС у Полтавській області наказі від 18.04.2024 №1113-п вказано, що "перевірка проводиться з питань законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення з податку на додану вартість за лютий 2024 року", що суперечить нормам підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, тобто, перевірку призначено не з підстав, передбачених і дозволених виключно законом, що може бути самостійною підставою для визнання нікчемності перевірки. Також контролюючим органом порушено положення пункту 85.4 статті 85 ПК України щодо строку направлення запиту про надання пояснень та копій документів, а тому, у товариства відсутній обов`язок щодо надання інформації на такі запити, надані поза встановленим строком. Окрім того, в запиті не зазначено жодної передбаченої Кодексом підстави його надання поза встановленим строком, у зв`язку із чим, відсутня вина платника податків в отриманні (не отриманні) контролюючим органом запитуваної інформації поза передбаченими строками. Поряд з цим, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом ТОВ "БК Житлолюкс" до перевірки та до матеріалів справи надано повний пакет документів, які в сукупності свідчать про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку та віднесення сум фактично сплаченого в ціні наданих послуг податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

У відзиві на позовну заяву /а.с. 125-128/ представник відповідача заперечував проти позовних вимог, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що ГУ ДПС у Полтавській області на підставі підпункту 191.1.6 пункту 191.1 статті 191, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 та пункту 82.2 статті 82, підпункту 69.2-2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України правомірно призначено та проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Нові Мости" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2024 у податковій декларації з податку на додану вартість від 18.03.2024 № від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. При цьому, враховуючи стислі терміни проведення перевірки, а саме 5 робочих днів з 23.04.2023 по 29.04.2023, запит на отримання копій документів не міг бути поданий за п`ять робочих днів до закінчення термінів проведення перевірки, а саме у день, коли перевірку було розпочато. Перевіркою встановлено здійснення господарських операцій з придбання у ТОВ "БК Житлолюкс" транспортних послуг всього на суму 366169 грн, в т.ч. ПДВ 61028,16 грн, що оформлені документами, які не доводять їх фактичну поставку та не є достатніми доказами реального характеру розглядуваних господарських операцій. Перевіркою встановлено, що відповідно до поданого ТОВ "БК Житлолюкс" податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 4 квартал 2023 у місяці надання послуг (грудень 2023) із транспортування товару водії з прізвищами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відсутні у відомостях про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам та відсутні виплати доходів їм як самозайнятим особам (форма Д1). У грудні 2023 року ТОВ "БК Житлолюкс" мало у штаті 10 працівників, 5 з яких дохід не нараховувався. Решта 5 працівників мала середню заробітну плату 5855 грн та ознаку неповного робочого дня. Відповідно до відомостей про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП, ТОВ "БК Житлолюкс" декларує наявність 1 транспортного засобу - тягач DAF XF 105.460 та напівпричіп Wielton. Встановлені перевіркою факти свідчать про відсутність у виконавця перевезень технічної та фізичної можливості їх здійснення. Крім того, перевіркою встановлено, що надані для перевірки товарно-транспортні накладні не містять обов`язкових реквізитів, що не дає можливості встановити сам факт перевезення ТОВ "БК Житлолюкс" сільськогосподарської продукції. Таким чином в ході перевірки встановлено факти, які не підтверджують реальність здійснення господарських операцій по взаємовідносинам ТОВ «НОВІ МОСТИ» з ТОВ «БК ЖИТЛОЛЮКС» в частині надання послуг зі транспортування товарів, тому зроблено висновок, що в порушення п. 198.1, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року за №996-XIV, п. 6 розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289, завищено податковий кредит за лютий 2024 на суму 61028 грн в результаті нереальних господарських операцій з ТОВ «БК ЖИТЛОЛЮКС».

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/10687/24. Вирішено проводити розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази /а.с. 117/.

09.10.2024 представником позивача подано до суду відповідь на відзив /а.с. 176-178/, в якій останній зазначив, що позивач не погоджується із доводами, викладеними у відзиві на позовну заяву, оскільки наведені відповідачем твердження жодним чином не спростовують доводи позивача, викладені у позові, щодо наявності підстав для визнання протиправним і скасування ППР. Податковим органом порушено вимоги законодавства та не враховано особливості призначення перевірок на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, а тому, такі порушення зумовлюють протиправність ППР і не можуть породжувати правові наслідки такої перевірки. Відповідачем не спростовано доводи позивача щодо порушення контролюючим органом строків подання запитів під час перевірки. Відповідачем не надано жодної оцінки первинним документам і доводам позивача щодо правомірності включення до складу податкового кредиту суми ПДВ у розмірі 61 028 грн, отриманої від постачальника послуг ТОВ "БК Житлолюкс", за наявності первинних документів, достатніх для замовника транспортних послуг та зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних, а лише продубльовано свої ж висновки з акту перевірки.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

ТОВ "Нові Мости" у визначеному законом порядку зареєстроване як юридична особа (ідентифікаційний код 30280728), як платник податків перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Полтавській області (Гадяцька ДПІ), є платником податку на додану вартість /а.с. 26-28/.

Згідно поданої до Головного управління ДПС у Полтавській області декларації з податку на додану вартість за лютий 2024 року від 18.03.2024 № ТОВ "Нові Мости" задекларовано від`ємне значення з податку на додану вартість у сумі 5199547 грн, з яких заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість суму 3957086 грн, суму від`ємного значення 1242461 грн зараховано до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду /а.с. 28 зі звороту - 33/.

Наказом ГУ ДПС у Полтавській області від 18.04.2024 №1113-п "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові Мости" (податковий номер 30280728)" на підставі підпункту 19-1.1.6 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82, підпункту 69.2-2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України від 02.12.2010 №2755-VІ зі змінами та доповненнями вирішено провести з 23.04.2024 документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові Мости" (податковий номер 30280728) з питань законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення з податку на додану вартість за лютий 2024 року терміном 5 робочих днів /а.с. 33 зі звороту/.

У період з 23.04.2024 по 29.04.2024 посадовими особами ГУ ДПС у Полтавській області на підставі направлень від 22.04.2024 №2034, №2035 та наказу від 18.04.2024 №1113-п, виданих на підставі підпункту 19-1.1.6 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82, підпункту 69.2-2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України від 02.12.2010 №2755-VІ зі змінами та доповненнями, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Нові Мости" (податковий номер 30280728) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2024 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 18.03.1014 № від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

В ході перевірки 29.04.2024 податковим органом було складено запит ТОВ "Нові Мости" про надання пояснень та копій документів" /а.с. 34/.

Листом від 29.04.2024 №10 за підписом директора ТОВ "Нові Мости" у відповідь на вищевказаний запит повідомлено контролюючий орган про подання такого запиту з порушенням строків, визначених ПК України, а також про те, що запит ні за формою, ні за змістом не відповідає вимогам пункту 73.3 статті 73 ПК України та пунктам 9, 10 постанови КМУ від 27.12.2010 №1245, що позбавляє платника податків обов`язку надавати відповідь на цей запит /а.с. 35/.

За результатами проведеної перевірки оформлено акт від 06.05.2024 №6141/16-31-07-01-02/30280728 /а.с. 36-50/

Згідно з висновками акту перевірки від 06.05.2024 №6141/16-31-07-01-02/30280728 перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2024 року у декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, ТОВ "Нові Мости" встановлено порушення пункту 198.1, пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ зі змінами та доповненнями, статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-ХІV, пункту 6 розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289, в результаті чого підприємством завищено суму бюджетного відшкодування за лютий 2024 року в розмірі 61028 грн.

30.05.2024 на підставі висновків акту перевірки ГУ ДПС у Полтавській області відносно позивача прийнято податкове повідомлення-рішення №1, яким товариству зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на 61 028 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 15 257 грн /а.с. 51-52/.

Рішенням про результати розгляду скарги від 09.08.2024 №24337/6/99-00-06-91-04-06 Державна податкова служба України податкове повідомлення-рішення від 30.05.2024 №1 залишила без змін, а скаргу товариства - без задоволення /а.с. 59 - 60/.

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду із позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначено нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14.1 ПК України визначено, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до підпунктів "а", "б" пункту 185.1. статті 185 розділу V ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

- постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;

- постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1. статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2. статті 198 ПК України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3. статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи;

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За змістом пункту 198.6. статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Водночас пунктом 201.1. статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

В силу положень пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За приписами пункту 200.1. статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.4. статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.7. статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з пунктом 44.1. статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У свою чергу статтею 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) передбачено, що бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на таких принципах: превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

За приписами частин першої, другої статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту з податку на додану вартість наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Аналогічні правові висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №816/809/17, від 28.10.2021 у справі №520/9691/18, від 13.07.2022 у справі №320/6224/19 та ін.

Сума ПДВ для включення до податкового кредиту також повинна бути підтверджена податковою накладною, виписаною постачальником на операцію з постачання товару (послуг) і зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У разі від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду платник податків може обрати один з варіантів дій, передбачених пунктом 200.4. статті 200 ПК України: 1) врахувати суму від`ємного значення у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу); 2) в разі відсутності податкового боргу заявити про бюджетне відшкодування у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету та/або зарахувати до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Предметом спору у цій справі є податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 30.05.2024 №1, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за лютий 2024 року на 61 028 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 15 257 грн.

Зі змісту вказаного податкового повідомлення-рішення, а також розрахунку зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та штрафних (фінансових) санкцій /а.с. 51-52/ слідує, що підставою для зменшення бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість, задекларованої на рахунок платника у банку, за лютий 2024 року на 61 028 грн послугував висновок контролюючого органу про завищення ТОВ "Нові Мости" податкового кредиту за лютий 2024 року за результатами господарських операцій з ТОВ "БК Житлолюкс".

Надаючи правову оцінку спірному податковому повідомленню-рішенню, суд виходить з такого.

Одним із доводів, яким позивач обґрунтовує протиправність спірного податкового повідомлення-рішення, є відсутність у контролюючого органу підстав, передбачених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1. статті 78 ПК України, для проведення документальної позапланової перевірки, за наслідками якої прийнято податкове повідомлення-рішення. Мотивуючи власну позицію, позивач вказує, що встановлена пп. 78.1.8. пункту 78 статті 78 ПК України умова перевищення 100 тис. грн як підстава для проведення позапланової документальної перевірки стосується від`ємного значення з податку на додану вартість, як окремого від суми бюджетного відшкодування показника податкового обліку, водночас позапланова перевірка бюджетного відшкодування проводиться за наявності підстав, визначених у розділі V ПК України, а саме, у разі виявлення розбіжностей за наслідками камеральної перевірки, а за наявності податкових накладних, складених та зареєстрованих після 1 липня 2017 року в ЄРПН, які підтверджують показники поданої податкової декларації, інші підстави для призначення додаткової перевірки відсутні.

Оцінюючи такі твердження позивача у першу чергу, суд враховує таке.

Глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Пункт 78.1 статті 78 ПК України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Буквальне тлумачення норми цього підпункту свідчить про існування двох можливих випадків проведення документальної позапланової перевірки:

перший - подання декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету суми ПДВ;

другий - подання декларації з від`ємним значенням з ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн.

При цьому у першому випадку позапланова перевірка проводиться за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V ПК України.

Статтею 200 розділу V «Податок на додану вартість» ПК України встановлено порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

За правилами, установленими пунктом 200.10 статті 200 ПК України, у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Як передбачено пунктом 200.11 статті 200 ПК України, контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку у порядку, передбаченому підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Отже, за обставин, наведених у п. 200.10 ст. 200 ПК України, контролюючий орган може провести камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платника податків, а також у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, документальну перевірку у порядку, передбаченому підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Суд наголошує, що кожна з перевірок, камеральна чи документальна має свої особливості як за предметом, об`ємом дослідження декларації, декларування заявленого до відшкодування з бюджету та/або декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, так і матеріалів, які можуть використовуватися під час такої перевірки та можуть бути підставами для висновків під час проведення таких перевірок.

При цьому, за правилами п. 200.10 ст. 200 ПК України, не передбачена можливість провести камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) у випадку декларування платником податків від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

З аналізу наведених положень суд робить висновки, що контролюючий орган може проводити документальні перевірки, у випадку встановленому підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, а саме якщо платником подано декларацію з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Суд звертає увагу на правове формулювання підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, контекст якої передбачає (встановлює) можливість проведення документальної позапланової перевірки щодо законності декларування, як за наявності виключно (хоча б) однієї підстави, указаної в цій нормі, так і за наявності одночасно декількох таких підстав у їх сукупності, що є мірою достатності для виникнення у контролюючого органу права на призначення такої перевірки на підставі цієї норми.

Відповідні висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 02.09.2024 у справі № 200/1015/21-а.

Як встановлено судом, 18.03.2024 ТОВ "Нові Мости" подано до Головного управління ДПС у Полтавській області декларацію з податку на додану вартість за лютий 2024 року, в якій задекларовано від`ємне значення з податку на додану вартість 5199547 грн, з яких заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість на суму 3957086 грн, а суму від`ємного значення 1242461 грн зараховано до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду /а.с. 28 зі звороту - 33/.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем з поданням податкової декларації з ПДВ за лютий 2024 року, окрім декларування суми 3957086 грн, заявленої до бюджетного відшкодування з бюджету податку на додану вартість, також була задекларована сума від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у розмірі 1242461 грн, що є такою, яка становить більше 100 тис. гривень, тому у відповідача було право відповідно до п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України на призначення та проведення документальної позапланової перевірки щодо законності декларування з підстав, визначених у цьому підпункті.

Отже, суд відхиляє як необґрунтовані доводи позивача про відсутність підстав для проведення відповідачем перевірки, як і посилання на правові висновки Верховного Суду, які не є релевантними до конкретно цієї справи, з огляду на відмінність фактичних обставин справи та редакції норми пункту 200.11 статті 200 Податкового кодексу України.

Стосовно тверджень позивача про те, що контролюючим органом порушено положення пункту 85.4 статті 85 ПК України щодо строку направлення запиту про надання пояснень та копій документів, суд враховує, що за змістом пункту 85.4 статті 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Відповідачем не заперечується той факт, що запит про надання пояснень та копій документів від 29.04.2024 ГУ ДПС у Полтавській області складено та вручено платнику 29.04.2024 /а.с. 156/, тобто в останній день перевірки, без дотримання строку, встановленого пунктом 85.4 статті 85 ПК України.

Водночас суд зазначає, що таке процедурне порушення не тягне саме по собі неправомірність прийнятого за наслідками перевірки податкового повідомлення-рішення, оскільки не є суттєвим та безпосередньо не призвело до неправильних висновків перевірки та прийняття незаконних рішень.

За таких обставин суд вважає за необхідне оцінити встановлені контролюючим порушення платником податків норм податкового та/або іншого законодавства, за яким здійснює контроль податковий орган.

Зі змісту податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 30.05.2024 №1, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за лютий 2024 року на 61 028 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 15 257 грн, а також розрахунку зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та штрафних (фінансових) санкцій /а.с. 51-52/ слідує, що підставою для зменшення бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість, задекларованої на рахунок платника у банку, за лютий 2024 року на 61 028 грн послугував висновок контролюючого органу про завищення ТОВ "Нові Мости" податкового кредиту за лютий 2024 року за результатами господарських операцій з ТОВ "БК Житлолюкс".

Судом встановлено та учасниками справи не заперечується, що ТОВ "Нові Мости" є виробником сільськогосподарської продукції, основним видом його діяльності є 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, до інших видів діяльності належить 46.21 - Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин /а.с. 27/.

У 2023 році товариством здійснювалося вирощування сої на площі 1865,47 га, валовий обсяг збору якої становить 63 109,80 ц, що підтверджується статистичним звітом за формою 29-сг про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду /а.с. 61 - 66/.

Також ТОВ "Нові Мости" придбавалася продукція в інших сільськогосподарських товаровиробників, зокрема, було придбано 104,95 т сої у ТОВ "Липоводолинський Райснаб" відповідно до договору поставки від 29.09.2023 №ЛРПК-01/2309-29, специфікації від 29.09.2023 №1, шляхом її переоформлення на складі ТДВ "Гадяцький Елеватор", що підтверджується видатковою накладною від 29.09.2023 №352, актом від 29.09.2023 №ГЭ-00242, складською квитанцією від 29.09.2023 № 613, карткою лабораторного дослідження від 29.09.2023 №49пф, зареєстрованою податковою накладною від 29.09.2023 №6, платіжним документом від 25.01.2024 №НМ00068 та Оборотно-сальдовою відомістю рахунку 631 /а.с. 67 зі звороту - 75/.

Водночас зібраний позивачем власно вирощений урожай і придбане насіння сої зберігалися відповідно до договору зберігання від 01.07.2023 №З-5 на ТДВ "Гадяцький Елеватор" /а.с. 75 зі звороту - 81/.

Надання послуг зі зберігання та відвантаження у грудні 2023 року насіння сої у кількості 280,25 т підтверджується долученими до матеріалів справи актами виконаних робіт від 31.12.2023 №1213, №1215, податковими накладними від 31.12.2023 №101, №102, платіжним документом від 25.01.2024 №НМ00067, Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 /а.с. 82- 84 зі звороту/.

Судовим розглядом встановлено, що ТОВ "Нові Мости" укладено контракт із нерезидентом INTERGRAIN SA (Швейцарія) від 01.12.2023 №36SB/NM/IG/2023, відповідно до якого, постачається товар - соя не ГМО урожаю 2023 року у кількості 280,00 метричних тон +/-10%, за контрактною ціною, згідно ваги вказаної у вантажній митній декларації /а.с. 85-86/.

Відповідно до пункту 6 контракту ціна становить 250,00 доларів США за 1 МТ. Загальна вартість контракту 70 000,00 доларів США +/-10%. Базис постачання - DAP Ізмаїл та/або Кілія, Україна, в тлумаченні Інкотермс-2020 (пункт 7.1 контракту).

Доставка здійснюється залізничним транспортом та/або автомобільним (пункт 7.2 контракту).

Відвантаження всієї партії товару має бути здійснено до 31 січня 2024 року включно (пункт 7.3 контракту).

Період постачання: 01.12.2023-31.01.2024 року (включно) (пункт 8.1 контракту).

Покупцем була надана письмова Інструкція від 22.12.2023 до контракту від 01.12.2023 №36SB/NM/IG/2023, щодо порядку виконання контракту в частині доставки і передачі товару, де вказано, в тому числі, вантажоотримувача "ТОВ "ЛАД" , експортер ТОВ "Нові Мости" (), квота INTERGRAIN SA", місце постачання за адресою: "Одеська область, Ізмаїльський район, м. Кілія, вул. Букова Омеляна, 5", зазначені вимоги до оформлення товарно-транспортних накладних /а.с. 124/.

Тобто, саме компанія INTERGRAIN SA (Швейцарія) мала взаємовідносини із ТОВ "ЛАД", як із оператором зернового терміналу та здійснювала експорт сільськогосподарської продукції за межі митної території України із порту, а ТОВ "Нові Мости" здійснювалася поставка товару за контрактом на умовах DAP - у вказане покупцем місце призначення.

На виконання умов вищевказаного контракту покупцю було передано товар за номенклатурою "Соя не ГМО, врожаю 2023 року" загальною кількістю 280,11 т, що підтверджується актами приймання-передачі від 27.12.2023 про передачу 178,33 т, від 29.12.2023 про передачу 76,15 т, від 02.01.2024 про передачу 25,65 т, вантажно-митною декларацією від 15.01.2024 №24UA47U3, зареєстрованою податковою накладною від 15.01.2024 №1, випискою з банківського рахунку за період 27.12.23-05.01.24, Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 362 "Розрахунки з іноземними покупцями" /а.с. 87 - 90 зі звороту/. Рух ТМЦ у даних бухгалтерського обліку ТОВ "Нові Мости" прослідковується по субрахунках 271 "Продукція рослинництва", 281 "Товари на складі", що містяться у матеріалах справи /а.с. 91, 91 зі звороту/.

Суд зазначає, що з метою доставки товару до місця відвантаження, у ТОВ "Нові Мости" виникла необхідність укласти договір з контрагентом-перевізником, який здійснить перевезення сої.

Так, матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "Нові Мости", як замовник, 01.12.2023 уклало з ТОВ "БК Житлолюкс", як перевізником, договір надання послуг №01/12/2023 з перевезення вантажів автомобільним транспортом, відповідно до пункту 1.1 якого, замовник зобов`язується надавати для перевезення вантажі, а перевізник приймати їх та виконувати для замовника перевезення вантажів за заявками замовника. Обсяг вантажів, строки, місце завантаження та розвантаження, умови маркування, пакування та перевезення обумовлюються цим договором та додатками до нього /а.с. 92-94/.

За змістом пунктів 2.1.6, 2.1.7 договору перевізник зобов`язаний надати замовнику протягом 5 (п`яти) робочих днів після виконання послуг товарно-транспортні накладні з відміткою вантажоодержувачів та інші необхідні документи, що стосуються виконання умов цього договору. Перевізник зобов`язаний скласти та зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних в порядку та строках, передбачених діючим законодавством. Протягом 5 (п`яти) робочих днів після виконання послуг скласти та надати замовнику акт приймання-передачі наданих послуг.

Згідно з пунктом 3.1 договору вартість послуг за цим договором є договірною та визначається сторонами в заявках до договору та/або в накладних.

Відповідно до пункту 3.3 договору розрахунок з перевізником за цим договором проводиться в безготівковому порядку шляхом сплати вартості послуг на поточний рахунок перевізника на підставі акту приймання-передачі наданих послуг, підписаного уповноваженими представниками сторін та за умови отримання всіх документів, зазначених в пункті 2.1.6 договору.

З пункту 1 Додаткової угоди №1 від 08.12.2023 слідує, що сторони домовились, що замовник передає для перевезення вантаж, а саме: сою в кількості 280 т +/- 5%, а перевізник зобов`язується прийняти його та виконати перевезення в термін до 03.01.2024 (включно) /а.с. 94 зі звороту/.

Відповідно до пункту 3 Додаткової угоди №1 від 08.12.23 приймання-передача наданих послуг з перевезення вантажу, зазначеного в пункті 1 цієї Додаткової угоди, здійснюється сторонами після перевезення перевізником всього об`єму вантажу, зазначеного в пункті 1 цієї Додаткової угоди, шляхом підписання акту приймання-передачі наданих послуг.

На підставі Заявки-додатку №1 від 25.12.2023 сторонами було визначено умови, де вантажовідправником сої є ТДВ "Гадяцький Елеватор", вантажоотримувачем - ТОВ "Лад", реквізити автомобілів, вартість послуг - 1300,00 грн з ПДВ за 1 т та строки перевезення вантажу - з 25.12.2023 по 03.01.2024. Час навантаження/розвантаження 24 години, потім простій оплачується з розрахунку 1000,00 грн з ПДВ за кожну наступну добу /а.с. 95/.

Фактичне перевезення вантажу за номенклатурою "Соя нестандартна" загальною вагою 280,25 т (залікова вага 280,13 т) автомобільним транспортом за маршрутом Полтавська область, м. Гадяч, вул. Героїв Майдану, 75 - Одеська область, Ізмаїльський район, м. Кілія, вул. Букова Омеляна, 5 підтверджується товарно-транспортними накладними від 26.12.2023 №ГЭ01506, №ГЭ01507, №ГЭ01508, №ГЭ01509, №ГЭ01540, №ГЭ01511, №ГЭ01512, що містять відмітки про прийняття вантажу 27.12.2023, а також товарно-транспортними накладними від 28.12.2023 №ГЭ01513, №ГЭ01514, №ГЭ01515, що містять відмітки про прийняття вантажу 29.12.2023, та від 28.12.2023 №ГЭ01516, що містить відмітку про прийняття вантажу 02.01.2024 /а.с. 95 зі звороту - 106/. Тобто, остаточне перевезення всього об`єму вантажу було завершено 02.01.2024.

У відзиві на позовну заяву представник контролюючого органу посилається на неналежне оформлення товарно-транспортних накладних, наданих на підтвердження транспортування сої, а саме, зазначає, що ТОВ "Нові Мости" надано для перевірки товарно-транспортні накладні, які не містять прізвищ, підписів, печаток відповідальних осіб вантажоодержувача, водія та/або експедитора, тобто не містять обов`язкових реквізитів, що мають суттєвий вплив на підтвердження реальності здійснення перевезень.

З цього приводу суд вважає за доцільне зауважити, що за приписами частини другої статті 9 Закону №996-ХІV, первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Суд бере до уваги, що у матеріалах справи містяться товарно-транспортні накладні від 26.12.2023 та від 28.12.2023, в яких зазначені відомості про: водіїв, автомобілі та причіпи/напівпричіпи, автомобільного перевізника, замовника, вантажоодержувача, пункти навантаження та розвантаження.

Також у ТТН наявні підписи осіб, які здали та які прийняли сою, як і підписи водіїв.

У свою чергу відповідачем не надано ТТН, які б містили інші відомості, а відтак не доведено власні твердження.

Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що питання щодо правильності оформлення ТТН має оцінюватися в сукупності з іншими документами платника, створеними в процесі здійснення господарської операції. Аналогічні висновки висловлені Верховним Судом в постанові від 06.02.2020 у справі №806/1339/15.

Відповідно до листа від 02.01.2024 № б/н ТОВ "ЛАД" підтвердило, що на термінал станом на 02.01.2024 прийнято і вивантажено 280,13 т сої від експортера ТОВ "Нові Мости" /а.с. 106 зі звороту/.

Убуток при транспортуванні склав 0,12 т, що підтверджується бухгалтерською довідкою від 02.01.2024, в якій зазначено про відображення убутку в обліку проводкою ДТ 949 - Кт 271 /а.с. 107/.

У відповідності до умов договору та за фактом надання послуг складено: - акт надання послуг від 02.01.2024 №БЖК00000006 за номенклатурою "Транспортні послуги по перевезенню сої за маршрутом: Полтавська обл. м. Гадяч, вул. Героїв Майдану, 75 - Одеська область, Ізмаїльський район, м. Кілія, вул. Букова Омеляна, буд. 5" на загальну суму 364 169,00 грн, в тому числі ПДВ - 60 694,83 грн, за яким перевезено 280,13 т вантажу, виходячи із узгодженої ставки 1300,00 грн з ПДВ за 1 тону; - акт надання послуг від 02.01.2024 №БЖК00000007 за номенклатурою "Простій автомобільного транспорту 31.12-1.01" на загальну суму 2 000,00 грн, в тому числі ПДВ - 333,33 грн, за яким враховано простій автомобіля 2 доби, виходячи із узгодженої ставки 1 000,00 грн з ПДВ за 1 добу /а.с. 107 зі звороту, 108/.

Зауважень до таких первинних документів контролюючим органом не наведено.

Транспортні послуги оплачені ТОВ "Нові Мости" в повному обсязі, що підтверджується платіжними документами на загальну суму 366 169,00 грн, в тому числі ПДВ, а саме: - №НМ00011 від 05.01.2024 на суму 364 169,00 грн, де у призначенні платежу вказано: "Транспорті послуги по перевезенню вантажу за рахунком №БКЖ00000006 від 03.01.2024 , у тому числі ПДВ 60694,83 грн"; - №НМ00013 від 05.01.2024 на суму 2 000,00 грн, де у призначенні платежу вказано: "Простій авто транспорту за рахунком №БКЖ00000007 від 02.01.2024, у тому числі ПДВ 333,33 грн" /а.с. 110 зі звороту, 111/.

ТОВ "БК Житлолюкс" склало та зареєструвало в ЄРПН наступні податкові накладні на загальну суму 366 169,00 грн, в тому числі ПДВ: - від 02.01.2024 №6 на загальну суму 364 169,00 грн, в тому числі ПДВ - 60 694,83 грн, за номенклатурою "Транспортні послуги по перевезенню сої за маршрутом: Полтавська область, м. Гадяч, вул. Героїв Майдану, 75 - Одеська область, Ізмаїльський район, місто Кілія, вул. Букова Омеляна, буд. 5"; - від 02.01.2024 №7 на загальну суму 2 000,00 грн, в тому числі ПДВ - 333,33 грн, за номенклатурою "Простій автомобільного транспорту 31.12-1.01" /а.с. 108 зі звороту - 109/.

Господарські операції належним чином відображені ТОВ "Нові Мости" в бухгалтерському обліку, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 за січень-лютий 2024 року а.с. 111 зі звороту/.

Таким чином, суд приходить до висновку, що господарські операції з придбання у ТОВ "БК Житлолюкс" послуг по транспортуванню сої підтверджені належним чином складеними первинними та іншими документами, які свідчать про реальний характер операцій, пов`язані з рухом активів та метою використання у господарській діяльності позивача, відповідають економічному змісту, відображеному в укладеному договорі, а також підтверджені податковими накладними, виписаними перевізником на операції з перевезення сої і зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому позивач набув право на віднесення відповідних сум ПДВ до податкового кредиту з податку на додану вартість у лютому 2024 року.

Щодо ж стосується висновків перевіряючих у акті перевірки про відсутність в ТОВ "БК Житлолюкс" технічної та фізичної можливості здійснення перевезень, зроблених на підставі аналізу інформаційно-аналітичних баз податкового органу, то суд враховує, що відповідно до законодавчих норм та усталеної судової практики, відомості, наявні в інформаційно-аналітичних базах є службовою інформацією та не можуть бути належним доказом наявності будь-яких порушень чи нереальності здійснених господарських операцій, оскільки, висновки зроблені за результатами такого аналізу не ґрунтуються на безпосередньому аналізі первинних документів та фактичних умов здійснених операцій та є лише припущеннями і домислами податкового органу.

Відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу (постанова Верховного Суду від 27.03.2024 у справі №380/12821/22).

За відсутності доказів, які беззаперечно могли б свідчити про неможливість виконання господарської операції або про її невиконання контрагентами, платник не може бути позбавлений можливості відображення такої операції в податковому обліку. Податкова інформація в інформаційно-аналітичних базах, на підставі якої встановлено факти, які свідчать про нереальність здійснених господарських операцій, не є належним доказом у справі, оскільки не має статусу первинного документа, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків (постанова КАС ВС від 01.02.2023 у справі №380/9660/21).

Отже, висновок податкового органу про завищення позивачем податкового кредиту у лютому 2024 року за результатами господарських операцій із ТОВ "БК Житлолюкс", а відтак завищення бюджетного відшкодування у лютому 2024 року, суд вважає необґрунтованим.

Враховуючи усе викладене вище, суд констатує, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 30.05.2024 №1, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за лютий 2024 року на 61 028 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 15 257 грн, не ґрунтується на вимогах податкового законодавства, прийнято без урахуванням усіх істотних обставин, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню у повному обсязі.

При прийнятті рішення у даній справі суд враховував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн /а.с. 25/.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволенні позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській області на користь ТОВ "Нові Мости" витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові Мости" (вул. Дружби, буд. 5, с. Лисівка, Миргородський район, Полтавська область, 37343, ідентифікаційний код 30280728) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код ВП 44057192) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 30.05.2024 №1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові Мости" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Довгопол