Справа № 160/10152/25
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
08 квітня 2025 року представник ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить:
визнати протиправною бездіяльність Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не внесення змін в актовий запис про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , №38 від 09 березня 2016 року, складений Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області;
зобов`язати Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни в актовий запис про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 38 від 09 березня 2016 року, складений Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в частині «Відомості про батька».
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що відповідно до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2023 року в справі №194/893/22 Павлоградському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) необхідно внести до актового запису №38 від 09 березня 2016 року, складеного Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідні зміни.
28 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою щодо внесення відповідних змін в актовий запис про народження дитини на підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2023 року в справі №194/893/22.
Листом Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 05.01.2025 року №375/31.20-23 позивачеві повідомлено, що не можливо внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 38 від 09 березня 2016 року, складеного Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, щодо батьківства, зазначивши батьком - ОСОБА_1 , оскільки в цей актовий запис були внесені відомості про батька дитини на підставі заяви про визнання батьківства відповідно до статті 126 Сімейного Кодексу України, а також в рішенні суду не міститься відомостей про зміну прізвища дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » або про те, чи прізвище дитини залишається без змін.
ОСОБА_1 вважає протиправною бездіяльність Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо невнесення змін в актовий запис про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , №38 від 09 березня 2016 року, складений Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
14 квітня 2025 року на адресу Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) направлено ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками.
15 квітня 2025 року Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.
Також слід зазначити, що відповідно до пункту 2.16.2 розділу ІІ Правил внесення змін за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду.
Відповідно до пункту 2.16.7 розділу ІІ Правил внесення змін на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.
При аналізі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2023 року по справі №194/893/22 було встановлено, що в резолютивній частині не зазначено чи змінюється прізвище дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », чи прізвище дитини залишається без змін.
Відповідно до пункту 2.13.1 Правил внесення змін, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.
Щодо позовних вимог визнати протиправною бездіяльність Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо не внесення змін в актовий запис про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , №38 від 09 березня 2016 року, складений Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, представник відповідача зазначив.
На підставі заяви осіб, зазначених в статті 126 Сімейного Кодексу України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження.
Відповідно до спільної заяви про визнання батьківства, яка була подана до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від матері дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, яка мешкає по АДРЕСА_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, який мешкає по АДРЕСА_2 , який визнав себе батьком дитини.
Дніпровським відділом була сформована справа про визнання батьківства та направлена на виконання до Павлоградського відділу, адже підставою внесення змін до актового запису про народження у зв`язку з визнанням батьківства є заява осіб, зазначених у статті 126 Сімейного Кодексу України або рішення суду.
У рішенні Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2023 року в справі №194/893/22 не вирішено питання виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька.
При виконанні рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2023 року по справі №194/893/22 в частині внесення відомостей про батька дитини встановлено, що внесення відомостей про батька технічно неможливо, адже в актовому записі про народження дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесені відомості про батька дитини на підставі заяви про визнання батьківства відповідно до статті 126 Сімейного Кодексу України, тому до вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження відомостей про батька, який зазначений в актовому записі про народження дитини, внести відомості про батька, який зазначений в рішенні Тернівського міського суду Дніпропетровської області технічно є неможливим.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .
Судом встановлено, що актовий запис про народження №38 від 09 березня 2016 року, складений Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_2 , відповідно до статті 126 Сімейного Кодексу України.
Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2023 року в справі №194/893/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи: Органи опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, органи опіки та піклування в особі адміністрації Амур-Нижньодніпровського район Дніпропетровської міської ради, органи опіки та піклування Богданівської сільської ради Дніпропетровської області, Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та встановлення місця проживання дитини разом з батьком позов ОСОБА_1 був задоволено частково та вирішено:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який народився в м. Павлоград Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Павлоград Дніпропетровської області;

Павлоградському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису № 38 від 09 березня 2016 року, складеного Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідні зміни;

в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про встановлення місця проживання дитини разом з батьком відмовити.

28 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою щодо внесення відповідних змін в актовий запис про народження дитини на підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2023 року в справі №194/893/22.

Листом Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 05.01.2025 року №375/31.20-23 позивачеві повідомлено, що неможливо внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 38 від 09 березня 2016 року, складеного Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, щодо батьківства, зазначивши батьком - ОСОБА_1 , оскільки в цей актовий запис були внесені відомості про батька дитини на підставі заяви про визнання батьківства відповідно до статті 126 Сімейного Кодексу України, а також в рішенні суду не міститься відомостей про зміну прізвища дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » або про те, чи прізвище дитини залишається без змін.

10 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою щодо надання інформації на якій підставі та щодо якої особи внесені зміни щодо батьківства.

Листом Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 14.02.2025 року №502/31.20-23 позивачеві повідомлено наступне.

«Актовий запис про народження № 38 від 09 березня 2016 року, складений Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_2 , складений відповідно до статті 126 Сімейного Кодексу України.

Документи (довідки, інформації) про державну реєстрацію актів цивільного стану надаються у вигляді витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Відповідно до пункту 13 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 22 серпня 2007 року №1064, зі змінами, фізична особа по досягненні 16-річного віку має право на отримання витягу з Реєстру стосовно відомостей про себе та про своїх родичів за умови пред`явлення паспорта або паспортного документу і документів, що підтверджують родинні стосунки.

Відповідно до пункту 3.9 Порядку до заяви (запиту) про надання витягу з Реєстру додається документ про внесення плати за видачу витягу з Реєстру в розмірі, установленому в Порядку крім осіб, визначених у пункті 16 Порядку.

У зв`язку із зазначенням відомостей про батька дитини в актовому записі про народження ОСОБА_2 відповідно до статті 126 Сімейного Кодексу України, надання документу з Реєстру громадянину ОСОБА_1 відповідно до Порядку не передбачено».

ОСОБА_1 вважає протиправною бездіяльність Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо невнесення змін в актовий запис про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , №38 від 09 березня 2016 року, складений Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 49 Цивільного кодексу України визначено, що актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану визначає Закон України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 року №2398-VI.

Статтею 3 Закону №2398 визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус". Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 статті 6 Закону № 2398 передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до статті 9 Закону № 2398, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 22 Закону №2398 внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою, зокрема, особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини.

Частинами 3, 4 статті 22 Закону №2398 передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану.

Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Судом встановлено, що актовий запис про народження №38 від 09 березня 2016 року, складений Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_2 , відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2023 року в справі №194/893/22, (в частині спірних правовідносин), визначено, зокрема, Павлоградському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести до актового запису № 38 від 09 березня 2016 року, складеного Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідні зміни.

Згідно пункту 2.8 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 14 січня 2011 року за №55/18793 (зі змінами) слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька.

Відповідно до пункту 2.16.2 розділу ІІ Правил внесення змін за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду.

Відповідно до пункту 2.16.7 розділу ІІ Правил внесення змін на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно до пункту 2.13.1 Правил внесення змін, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

На підставі заяви осіб, зазначених в статті 126 Сімейного Кодексу України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження.

У рішенні Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2023 року в справі №194/893/22 не вирішено питання виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька.

При виконанні рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2023 року по справі №194/893/22 в частині внесення відомостей про батька дитини встановлено, що внесення відомостей про батька технічно неможливо, адже в актовому записі про народження дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесені відомості про батька дитини на підставі заяви про визнання батьківства відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України.

Суд звертає увагу, що листом Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 05.01.2025 року №375/31.20-23 позивачеві повідомлено, що неможливо внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , №38 від 09 березня 2016 року, складеного Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, щодо батьківства, зазначивши батьком - ОСОБА_1 , оскільки в цей актовий запис були внесені відомості про батька дитини на підставі заяви про визнання батьківства відповідно до статті 126 Сімейного Кодексу України, а також в рішенні суду не міститься відомостей про зміну прізвища дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » або про те, чи прізвище дитини залишається без змін.

З урахуванням викладеного та доводів представника відповідача, суд приходить до висновку, що Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не допущено протиправної бездіяльності.

Щодо меж позовних вимог та їх конкретизації, суд виходить з наступного.

Представник позивача, звернувшись до суду, просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не внесення змін в актовий запис про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , №38 від 09 березня 2016 року, складений Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області;

зобов`язати Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни в актовий запис про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 38 від 09 березня 2016 року, складений Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в частині «Відомості про батька».

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Зміст позовних вимог - це максимально чітко і зрозуміло сформовані визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу у прохальній частині позову.

Тобто, вимоги позовної заяви повинні бути викладені чітко і зрозуміло, з урахуванням правил встановлених процесуальним законодавством та узгоджуватись з наданими суду повноваженнями за наслідками розгляду справи, та мають бути спрямовані на захист конкретних прав, свобод та інтересів позивача з зазначенням способу їх захисту, який не допускає неоднозначного, довільного тлумачення змісту позовних вимог і дозволить суду максимально якісно здійснити правосуддя.

При цьому, згідно з частиною 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані неухильно виконувати процесуальні обов`язки, в тому числі й щодо належного оформлення позовної заяви у відповідності до положень статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому вимоги щодо належного оформлення позовної заяви, не обмежують право позивача на доступ до правосуддя.

Пунктом 10 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право суду захистити право позивача в інший спосіб, аніж це передбачено у попередніх пунктах цієї норми, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав.

Згідно з частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом зазначеної норми, суд може здійснити за результатом розгляду справи за наявності на це підстав. Тобто процесуальний закон надає право (не обов`язок) суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів.

Отже, суд не наділений повноваженнями визначати спосіб захисту порушеного права на стадії відкриття провадження, оскільки саме позивач наділений правом на звернення та обов`язком визначення способу захисту.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22 лютого 2024 року в справі №990/150/23 зазначила, що звертаючись до суду, позивач самостійно визначає в позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Своєю чергою, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

З урахуванням викладеного та встановлених обставин справи, суд враховує, що позовні вимоги ОСОБА_1 є не конкретизованими, оскільки не зазначено, які "відповідні зміни" позивач просить внести до актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , №38 від 09 березня 2016 року, складений Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в частині «Відомості про батька».

Крім того, суд, в межах спірних правовідносин не може вийти за межі позовних вимог та самостійно визначити які саме зміни необхідне внести до актового запису.

Щодо посилання позивача на невиконання відповідачем рішення в справі №194/893/22 від 01 листопада 2023 року, суд виходить з того, що невиконання судового рішення в справі №194/893/22 від 01 листопада 2023 року не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією Акціонерний банк "Південний" №ПН54 від 03 квітня 2025 року.

З урахуванням відмови в задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат судом не здійснюється

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник