Справа № 331/5068/24
Суддя: Антоненко М. В.
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

17.06.2025 Справа № 331/5068/24
Провадження № 2-а/331/11/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Антоненко М.В.

за участю секретаря : Байрамової Д.А.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі з тих підстав, що як стверджує 07.08.2024 року о 22 год. 33 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Сонячному Шосе у м. Запоріжжі був зупинений працівником ДПС - інспектором взводу № 1 управління патрульної поліції Запорізької області старшим сержантом Демидовим Сергієм Григоровичем, який після огляду документів склав, постанову серії ЕНА № 2779517 від 07.08.2024 року, згідно з якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення в розмірі 3400 грн., за керування ТЗ особою, яка не має права керування ТЗ.

Вважає дану постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєєний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 строком на 90 діб. Підпунктом 1 пункту 1 Постанови КМУ № 184 від 03.03.2022 встановлено, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.

На момент складання постанови він мав при собі посвідчення водія, встановлений строк дії якого закінчився, однак на підставі Постанови КМУ № 184 від 03.03.2022 мав право керувати транспортним засобом, оскільки на момент винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв воєнний стан, який дозволяє йому керувати транспортним засобом з посвідченням водія, строк дії якого закінчився, а тому він не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП. Просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначене в постанові постанову серії ЕНА № 2779517 від 07.08.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представником адвокатом Мельниковою Я.В. подано заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить задовольнити.

Інспектором взводу № 1 управління патрульної поліції Запорізької області старшим ержантом Демидовим Сергієм Григоровичем надано відзив на позовну заяву, згідно якого просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Зазначив, що він 07.08.2024 року під час несення служби та подальшої перевірки документів встановив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи при цьому права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1. а ПДР України.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст. 55 Конституції України та статтею 6 КАС України.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до пункту 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі ПДР України), ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), мають ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до пункту 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжено.

Підпунктом 1 пункту 1 постанови КМУ № 184 від 03.03.2022 встановлено, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.

Судом встановлено, що посвідчення водія позивачу видано вперше 09.07.2021 р., у якому строк дії встановлено до 09.07.2023р..

Відтак, 07.08.2024 р.позивач керував автомобілем керуючи автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , маючи посвідчення водія, у якого термін дії закінчився 09.07.2023 р..

Разом з тим, підпунктом 1 пункту 1 Постанови Кабінету міністрів України № 184 від 03.03.2022 на час воєнного стану дозволено керувати транспортним засобом при наявності посвідчення водія відповідної категорії, виданого вперше строк дії якого закінчився.

Зазначене свідчить про те, що незважаючи на те, що строк дії посвідчення водія закінчився 09.07.2023 р, на момент складання постанови, позивач ОСОБА_1 мав право керувати транспортним засобом.

При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо терміну закінчення строку дії посвідчення водії позивача до введення воєнного стану, оскільки постановою КМУ від 03.03.2022 року № 184 не встановлено термінів щодо строків закінчення дії посвідчень.

Таким чином, під час складання оскаржуваної постанови відповідач не з`ясував наведених обставин, а відтак оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Беручи до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача суд дійшов висновку, що саме ним не надано доказів, які підтверджують наявність у діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та факт вчинення ним порушення пункту 2.1 а ПДР України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 3 п. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приймаючи до уваги відсутність належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, суд вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена, а тому постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід скасувати, провадження у справі закрити.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 126, 251, 280, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 268, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 . ІПН НОМЕР_3 ) до Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста буд.3 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА № 2779517 від 07.08.2024 року стосовно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., а провадження у адміністративній справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста буд.3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 . ІПН НОМЕР_3 ) судові витрати у вигляді сплаченого ним судового збору за подання позову до суду в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення.

Суддя: М.В. Антоненко