Справа № 140/2965/25
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року ЛуцькСправа № 140/2965/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради (далі також Департамент) про визнання протиправними дій щодо відмови в наданні соціальної послуги з догляду на професійній основі, оформленої листом від 04 березня 2025 року №33.2-17/2064/2025; зобов`язання із врахуванням згоди ОСОБА_1 надавати соціальні послуги та із урахуванням комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, укласти договір про надання соціальних послуг з догляду на професійній основі ОСОБА_2 з виплатою компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що є матір`ю та опікуном ОСОБА_2 , який відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (МСЕК) серії 12 ААА №761154 є особою з інвалідністю ІА групи та потребує постійного стороннього догляду і допомоги. При цьому для надання належної допомоги своєму сину ОСОБА_1 пройшла курс навчання для осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, та склала іспит відповідно до Типової програми, затвердженої наказом Мінсоцполітики України від 15 березня 2021 року №121, у Волинському обласному центрі соціальних служб. Надалі Департаментом було включено ОСОБА_1 до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі. Тому 21 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявами про потребу у наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі її сину ОСОБА_2 та про надання згоди на надання соціальних послуг з догляду на професійній основі. Однак листом від 04 березня 2025 року №33.2-17/2064/2025 відповідач повідомив про відмову в наданні соціальних послуг на професійній основі в частині призначення компенсації за надання соціальних послуг на професійній основі, посилаючись на абзац сьомий пункту 6 Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 жовтня 2021 року №1040 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі» (далі Порядок №1040).

Позивач не погоджується із такою відмовою відповідача, оскільки приписами Порядку №1040 передбачено, що особи або законні представники осіб, які потребують надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, можуть обрати фізичну особу, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, із переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі, що ведуть уповноважені органи. Поряд з тим згідно з положеннями цього Порядку уповноважений орган, яким є відповідач, протягом одного робочого дня після підготовки висновку має надіслати особі або її законному представнику пропозицію щодо можливості надання соціальних послуг з догляду надавачем соціальних послуг (догляду вдома, паліативного догляду, підтриманого проживання) комунального чи недержавного сектору. Натомість відповідач, ігноруючи заяву ОСОБА_1 про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі, надіслав пропозицію, яка містила безальтернативний варіант визначення установи, яка може надавати соціальні послуги її сину, - тільки Комунальною установою «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Луцької міської територіальної громади» (далі КУ «Територіальний центр ЛМТГ»).

Позивач вважає, що відмова відповідача, оформлена листом від 04 березня 2025 №33.2-17/2064/2025, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, порушує права позивачки на призначення та виплату відповідної компенсації за здійснення постійного догляду, а також на соціальний захист ОСОБА_2 , а тому позовні вимоги просила задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив позовні вимоги та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.60-64). В обґрунтування цієї позиції вказав, що 21 лютого 2025 року ОСОБА_1 подала заяви про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі та про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі. На виконання пункту 6 Порядку №1040 та за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб ОСОБА_2 підготовлено висновок про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду від 27 лютого 2025 року №54/8/2025, погоджений комісією щодо комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг (протокол від 27 лютого 2025 року №8), відповідно до якого сума балів становить 53,5, що відповідає 6 ступеню індивідуальних потреб згідно з Державним стандартом догляду вдома, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 13 листопада 2013 року №760 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2013 року за №1990/24522; далі Державний стандарт догляду вдома), і підтверджує потребу у частковій сторонній допомозі, а не у постійному сторонньому догляді і допомозі. Відповідач зауважив, що відповідно до встановлених показників цього Державного стандарту лише у тому випадку, коли ступінь індивідуальних потреб становитиме 12-24 бали (9 ступінь), особа, яка потребує надання соціальної послуги з догляду на професійній основі, повністю залежна від сторонньої допомоги.

Відповідач зазначив, що на адресу позивача 28 лютого 2025 року (тобто протягом одного робочого дня після підготовки висновку) направлено лист №33.2-17/1919/2025 з пропозицією надання ОСОБА_2 соціальної послуги з догляду вдома КУ «Територіальний центр ЛМТГ», від якої позивач відмовилась (заява від 03 березня 2025 року вх №4-43/1/060/33.2-17), а тому керуючись пунктом 6 Порядку №1040 Департамент відмовив їй в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі (відповідь від 04 березня 2025 року №33.2-17/2064/2025).

Відповідач вважає дискреційними повноваження, визначені абзацом сьомим пункту 6 Порядку №1040 щодо можливості відмови в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі у разі відмови особи, яка потребує надання таких або її законного представника від надання соціальних послуг з догляду вдома надавачем комунального чи недержавного сектору.

Відповідач також вказав, що оскільки Департаментом не приймалось рішення про надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, то підстав для подання заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі та укладення договору надання соціальних послуг з догляду на професійній основі з ОСОБА_1 немає.

У відповіді на відзив (а.с.77-79) позивач підтримала доводи позову, наголосивши, що 21 лютого 2025 року нею було подано як заяву про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі, так і заяву про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі. А оскільки нею було дотримано всіх вимог, визначених в пунктах 5, 6 Порядку №1040, то у Департаменту були відсутні підстави для відмови в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі та відсутнє право вибору своїх дій (дискреції). На переконання позивача, Департамент зобов`язаний був прийняти відповідне рішення з урахуванням згоди ОСОБА_1 надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі своєму синові, а не ігнорувати цей вибір.

У запереченні на відповідь на відзив відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.87-89). Також наголосив, що визначений ступінь індивідуальних потреб сина ОСОБА_1 підтверджує потребу у частковій сторонній допомозі, тому позивачу відповідно до пункту 6 Порядку №1040 направлено лист з пропозицією надавати ОСОБА_2 соціальні послуги з догляду вдома комунальною установою. За приписами пункту 10 Порядку №1040 підставою для укладенню договору про надання соціальних послуг з догляду на професійній основі є заява про потребу в наданні соціальних послуг; заява про згоду надавати соціальні послуги; документи комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі; рішення уповноваженого органу згідно з абзацом сьомим пункту 6 Порядку №1040. Вимога ОСОБА_1 укласти такий договір саме з нею не відповідає зазначеним приписам (не приймалося відповідне рішення).

Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи позову, суд встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю ІА групи та потребує постійного стороннього догляду і допомоги що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.49), довідкою до акта огляду МСЕК від 17 вересня 2018 року №761154 (а.с.17). Згідно з висновком від 11 лютого 2025 року №10/18 про наявність порушень функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, ОСОБА_2 рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи (а.с.42).

Із довідки Волинського обласного центру соціальних служб від 10 серпня 2023 року №0011/02-17 слідує, що ОСОБА_1 пройшла курс навчання для осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, та склала іспит відповідно до Типової програми, затвердженої наказом Мінсоцполітики України від 15 березня 2021 року №121, у Волинському обласному центрі соціальних служб (а.с.27). Листом Департаменту від 23 серпня 2023 року №11.2-9/7468/2023 підтверджено, що позивача включено до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі (а.с.26).

21 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Департаменту із заявою про потребу у наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі її сину ОСОБА_2 та із заявою про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі (а.с.43-44).

Із матеріалів справи вбачається, що за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб ОСОБА_2 підготовлено висновок від 27 лютого 2025 року №54/8/2025, погоджений комісією щодо комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг (протокол від 27 лютого 2025 року №8), відповідно до якого сума балів становить 53,5, що відповідає 6 ступеню індивідуальних потреб відповідно Державного стандарту догляду вдома (а.с.68-70).

Відповідач на адресу позивача направив лист від 28 лютого 2025 року №33.2-17/1919/2025 з пропозицією надавати ОСОБА_2 соціальні послуги з догляду вдома надавачем соціальних послуг КУ «Територіальний центр ЛМТГ» (а.с.66).

Також 28 лютого 2025 року на електронну адресу ОСОБА_1 надійшло повідомлення КУ «Територіальний центр ЛТМГ» про необхідність складення працівником терцентру за місцем проживання ОСОБА_2 акта оцінки потреб сім`ї/особи. У відповідь ОСОБА_1 повідомила, що звернулася до Департаменту із заявою саме про потребу у наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі та надала свою згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі, а 25 лютого 2025 року представниками Департаменту акт оцінки складено; з цих підстав ОСОБА_1 відмовилася від повторного оцінювання потреб (а.с.71).

Водночас на лист Департаменту від 28 лютого 2025 року №33.2-17/1919/2025 ОСОБА_1 звернулася із заявою від 03 березня 2025 року, у якій відмовилася від соціальних послуг територіального центру, оскільки згідно з висновком МСЕК її син ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду та просила забезпечити вибір серед всіх надавачів послуг (а не вибірково) (а.с.72).

Листом від 04 березня 2025 року №33.2-17/2064/2025 Департамент повідомив ОСОБА_1 про відмову у наданні соціальних послуг на професійній основі в частині призначення компенсації за надання соціальних послуг на професійній основі на підставі абзацу сьомого пункту 6 Порядку №1040 (а.с.74 зворот-75).

Вказана відмова і є предметом оскарження у цій справі.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах, визначає Закон України від 17 січня 2019 року №2671-VIII «Про соціальні послуги» (далі Закон №2671-VIII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

надавачі соціальних послуг - юридичні та фізичні особи, фізичні особи - підприємці, включені до розділу «Надавачі соціальних послуг» Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг;

отримувачі соціальних послуг - особи/сім`ї, які належать до вразливих груп населення та/або перебувають у складних життєвих обставинах, яким надаються соціальні послуги;

соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.

Ці визначення наведено у пунктах 6, 10, 17 частини першої статті 1 Закону №2671-VIII.

До уповноважених органів системи надання соціальних послуг належать, зокрема, виконавчі органи міських рад міст обласного значення, рад об`єднаних територіальних громад (пункт 3 частини першої статті 11 Закону №2671-VIII).

Як установлено частиною першою статті 13 Закону №2671-VIII, надавачі соціальних послуг провадять свою діяльність відповідно до законодавства про соціальні послуги, на підставі установчих та інших документів, якими визначено перелік соціальних послуг та категорії осіб, яким надаються такі послуги, за умови забезпечення їх відповідності критеріям діяльності надавачів соціальних послуг, встановленим Кабінетом Міністрів України. Надавачі соціальних послуг можуть належати до державного, комунального або недержавного секторів.

Відповідно до частин другої, третьої статті названої статті до надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору належать надавачі соціальних послуг, утворені органами, зазначеними у частині першій статті 11 цього Закону, діяльність яких фінансується за рахунок коштів відповідного бюджету/бюджетів.

До надавачів соціальних послуг недержавного сектору належать підприємства, установи, організації, крім визначених частиною другою цієї статті, громадські об`єднання, благодійні, релігійні організації, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності.

Фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: 1) особами з інвалідністю I групи; 2) дітьми з інвалідністю; 3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; 4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; 5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України. Фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд (частини шоста, сьома статті 13 Закону №2671-VIII).

Фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд (частина сьома статті 13 Закону №2671-VIII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 жовтня 2021 року №1040 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі» затверджено Порядок №1040, який встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, пройшла підготовку та перепідготовку з основ догляду (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі) особам, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися (далі - соціальні послуги з догляду на професійній основі) (далі - соціальні послуги з догляду на професійній основі) та є: громадянами похилого віку; особами з інвалідністю; невиліковно хворими, а також хворими, що потребують тривалого лікування; дітьми з інвалідністю; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги відповідно до переліку тяжких захворювань, розладів, травм, станів, що дають право на одержання державної допомоги на дитину, якій не встановлено інвалідність, надання такій дитині соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1161 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 9, ст. 306; 2020 р., №12, ст. 481).

За правилами пункту 2 Порядку №1040 компенсація призначається і виплачується фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі, які: не перебувають у трудових відносинах; не є фізичними особами - підприємцями; не провадять незалежної професійної діяльності (наукової, літературної, артистичної, художньої, освітньої або викладацької, а також медичної, юридичної практики, зокрема адвокатської, нотаріальної діяльності); не перебувають на обліку як безробітні.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1040 особи або законні представники осіб, які потребують надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, можуть обрати фізичну особу, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, із переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі (далі - перелік), який ведуть структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчі органи сільських, селищних, районних у містах (у разі утворення), міських рад (далі - уповноважений орган).

Особа або законний представник особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, подають уповноваженому органу заяву про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі за формою згідно з додатком 1 (далі - заява про потребу в наданні соціальних послуг).

Під час подання заяви про потребу в наданні соціальних послуг особою або законним представником особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, пред`являються:

паспорт громадянина України, для іноземців та осіб без громадянства - довідка про звернення за захистом в Україні/посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту/посвідчення біженця/паспортний документ іноземця та посвідка на тимчасове проживання або посвідка на постійне проживання;

документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, внесені до паспорта громадянина України, крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті.

До заяви про потребу в наданні соціальних послуг додаються:

висновок про стан здоров`я особи, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує надання соціальних послуг з догляду (далі - висновок про стан здоров`я), за формою, затвердженою МОЗ;

копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (для осіб з інвалідністю);

копія свідоцтва про народження дитини з інвалідністю віком до 18 років (за потреби);

копія медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років за формою, затвердженою МОЗ (за потреби);

довідка про захворювання дитини на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня про те, що дитина отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, видана лікарсько-консультативною комісією лікувально-профілактичного закладу в порядку та за формою, встановленими МОЗ (за потреби);

копія рішення суду про обмеження цивільної дієздатності або визнання недієздатною особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на професійній основі (для недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена);

копія рішення суду або рішення органу опіки та піклування про призначення опікуна або піклувальника особі, якій надаються соціальні послуги з догляду на професійній основі (для опікунів або піклувальників).

Копії поданих документів засвідчуються посадовими особами уповноваженого органу, який прийняв заяву про потребу в наданні соціальних послуг.

За обставин цієї справи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю з дитинства І групи (підгрупа А), а позивач ОСОБА_1 - його матір`ю та на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2023 року у справі №161/14915/22 опікуном строком на два роки (до 27 березня 2025 року) (а.с.16, 17, 18).

21 лютого 2025 року ОСОБА_1 як законний представник ОСОБА_2 звернулася у встановленому порядку до відповідача як до уповноваженого органу системи надання соціальних послуг із заявою про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі (а.с.43).

Пунктом 6 Порядку №1040 встановлено алгоритм розгляду такої заяви.

Уповноважений орган протягом двох робочих днів після отримання заяви про потребу в наданні соціальних послуг особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, або її законного представника здійснює комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, за показниками згідно з додатком 2.

Комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, здійснюється фахівцями уповноваженого органу разом із представниками закладу охорони здоров`я, надавачів соціальних послуг із залученням особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, або її законного представника.

За результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, уповноваженим органом готується висновок за формою згідно з додатком 2.

Якщо за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, їй установлено IV групу рухової активності (5 ступінь індивідуальної потреби), соціальні послуги з догляду на професійній основі можуть надаватися два - три рази на тиждень; IV групу рухової активності (6, 7 ступені індивідуальної потреби) - чотири - п`ять разів на тиждень; V групу рухової активності - шість - сім разів на тиждень (у разі потреби).

Уповноважений орган протягом одного робочого дня після підготовки висновку за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, надсилає такій особі або її законному представнику пропозицію щодо можливості надання соціальних послуг з догляду надавачем соціальних послуг (догляду вдома, паліативного догляду, підтриманого проживання) комунального чи недержавного сектору.

Якщо особа, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, або її законний представник бажають отримати соціальні послуги догляду вдома, паліативного догляду, підтриманого проживання від надавача соціальних послуг комунального чи недержавного сектору, така особа або її законний представник протягом одного робочого дня після отримання відповідної пропозиції повідомляють про це уповноваженому органу для організації надання соціальних послуг.

У разі відмови особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, або її законного представника від надання соціальних послуг догляду вдома, паліативного догляду, підтриманого проживання надавачем соціальних послуг комунального чи недержавного сектору уповноважений орган може відмовити такій особі або її законному представнику в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі, про що протягом одного робочого дня повідомляє особі або її законному представнику.

Якщо за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, уповноважений орган приймає рішення про надання таких послуг фізичною особою, такий орган протягом двох робочих днів після комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, надсилає письмове повідомлення фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, про вибір такої особи.

Фізична особа, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, не пізніше трьох робочих днів після отримання повідомлення подає до уповноваженого органу заяву про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі (далі - заява про згоду надавати соціальні послуги) за формою згідно з додатком 3.

Аналіз наведених норм дозволяє встановити таку послідовність дій уповноваженого органу після надходження заяви особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі/її законного представника (разом з документами, перелік яких визначено у пункті 5 Порядку №1040): 1) комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі зі складенням висновку (протягом двох робочих днів після отримання заяви); 2) надіслання особі, яка потребує надання соціальних послуг з догляду/її законному представнику пропозиції щодо можливості надання соціальних послуг з догляду надавачем соціальних послуг (догляду вдома, паліативного догляду, підтриманого проживання) комунального чи недержавного сектору (протягом одного робочого дня після підготовки висновку): у разі прийняття пропозиції отримати соціальні послуги (догляду вдома, паліативного догляду, підтриманого проживання) від надавача соціальних послуг комунального чи недержавного сектору, така особа/її законний представник протягом одного робочого дня повідомляє про це уповноваженому органу для організації надання соціальних послуг; у разі відмови особи/її законного представника від пропозиції - уповноважений орган може відмовити такій особі або її законному представнику в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі (повідомлення надсилається протягом одного робочого дня).

Між тим якщо уповноважений орган за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, приймає рішення про надання таких послуг фізичною особою, то повідомлення про вибір особи надсилається уповноваженим органом фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі (протягом двох робочих днів після комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі).

Як установлено пунктом 7 Порядку №1040, компенсація фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, призначається уповноваженим органом згідно з поданою нею заявою про згоду надавати соціальні послуги.

Пунктом 9 Порядку №1040 передбачено, що уповноважений орган протягом двох робочих днів із дати надходження заяв про потребу в наданні соціальних послуг та про згоду надавати соціальні послуги перевіряє їх та документи/відомості, зазначає в таких заявах кількість та перелік прийнятих документів/відомостей, порядковий номер заяви, дату її реєстрації, кількість та перелік неподаних документів/відомостей, які необхідно подати, і дату, до якої ці документи/відомості мають бути подані.

Якщо до даних заяв не додано всіх необхідних документів, уповноважений орган протягом трьох днів з дати отримання таких заяв надсилає на поштову або електронну адресу фізичної особи, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, особи або законного представника особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, повідомлення про те, які документи потрібно подати протягом 30 календарних днів із дати отримання повідомлення.

У разі подання фізичною особою, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, та/або особою/законним представником особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, недостовірних документів/відомостей уповноважений орган може відмовити в призначенні компенсації шляхом надсилання на поштову або електронну адресу фізичної особи, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, особи або законного представника особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, повідомлення.

Пункт 10 Порядку №1040 регламентує, що відповідно до поданих заяв про потребу в наданні соціальних послуг та про згоду надавати соціальні послуги, документів та з урахуванням комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, уповноважений орган протягом десяти календарних днів готує договір про надання соціальних послуг з догляду на професійній основі (далі - договір), що укладається у письмовій формі між фізичною особою, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, особою, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, або її законним представником та уповноваженим органом за формою згідно з додатком 4.

Якщо фізична особа, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, є законним представником особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, договір підписується іншим законним представником такої особи.

У разі відсутності іншого законного представника особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, договір підписується уповноваженою особою органу опіки та піклування.

У договорі зазначаються обсяг соціальних послуг з догляду на професійній основі з визначенням конкретних заходів, інформація про фізичну особу, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, інформація про особу, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, строки надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, кількість годин надання соціальних послуг з догляду на професійній основі на місяць, права, обов`язки та відповідальність сторін.

Основні заходи в межах надання соціальних послуг з догляду на професійній основі та орієнтовний час для їх здійснення визначаються державними стандартами соціальних послуг догляду вдома, паліативного догляду, стаціонарного догляду, затвердженими Мінсоцполітики.

За обставин цієї справи, після надходження до Департаменту заяви ОСОБА_1 від 21 лютого 2025 року про потребу у наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі сину ОСОБА_2 комісією, що діє на підставі розпорядження міського голови від 08 лютого 2023 року №30 «Про комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг», 27 лютого 2025 року здійснено комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб ОСОБА_2 . Відповідно до шкали оцінювання елементарних та складних дій встановлена IV група рухової активності (6 ступінь індивідуальної потреби) та підтверджено потребу у наданні соціальних послуг з догляду (а.с.68-70).

Листом від 28 лютого 2025 року №33.2-17/1919/2025 відповідач запропонував ОСОБА_1 - законному представнику ОСОБА_2 надання соціальних послуг з догляду вдома виключно надавачем соціальних послуг комунального сектору КУ «Територіальний центр ЛМТГ» (а.с.66), при тому що позивач у своїй заяві від 21 лютого 2025 року (вх. №Ч-43/060/332-17) наполягала при розгляді її заяви про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі врахувати її намір надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі (а.с.45).

За визначенням, наведеним у пункту 1.4 Державного стандарту догляду вдома, соціальна послуга догляду вдома (далі - соціальна послуга) - заходи, що проводяться за місцем проживання (вдома) отримувача соціальної послуги протягом робочого дня надавача соціальної послуги і полягають у наданні допомоги в самообслуговуванні особам, які частково або повністю втратили/ не набули здатності до самообслуговування.

03 березня 2025 року ОСОБА_1 повідомила про відмову від соціальних послуг запропонованого надавача соціальних послуг - КУ «Територіальний центр ЛМТГ», покликаючись на висновок МСЕК у довідці до акта огляду (а.с.72).

У висновку про умови та характер праці (пункт 12 довідки до акта огляду МСЕК серії ААА №761154 за формою №157-1/0, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України 30 липня 2012 року №577 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України від 05 вересня 2012 року за №1509/21821, чинний на час видачі довідки), вказано, що ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду і допомоги (є особою з інвалідністю І групи категорії А) (а.с.17).

Людям з інвалідністю I групи такий догляд призначають медико-соціальні експертні комісії в обов`язковому порядку через виключно високий ступінь втрати здоров`я, який спричиняє виникнення такої потреби. Ця норма стосується людей I групи інвалідності категорії А, що фактично не здатні до самообслуговування.

Позивач вважає, що з урахуванням діагнозу її сина, який потребує постійного стороннього догляду і допомоги, а КУ «Територіальний центр ЛМТГ» надає послуги тільки по 2 год в день, то це не забезпечує потреби у послугах, та просила забезпечити їй вибір з реєстру надавачів послуг державного і недержавного сектору.

У листі від 04 березня 2025 року №33.2-17/2064/2025 відповідач покликався на невідповідність доданого до заяви висновку про наявність порушень функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, пункту 5 Порядку №1050.

Суд зазначає, що пунктом 5 Порядку №1050 передбачено, що до заяви про потребу в наданні соціальних послуг додаються, зокрема, висновок про стан здоров`я особи, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує надання соціальних послуг з догляду (далі - висновок про стан здоров`я), за формою, затвердженою МОЗ.

Суд зауважує, що Департамент реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення Національної сервісної служби України листом від 14 грудня 2023 року №0000-00304-ПІ/376-2023/36620 (а.с.22-23) на запит ОСОБА_1 роз`яснив, що висновок, про який йдеться у пункті 5 Порядку №1040 для призначення виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, подається за формою, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09 березня 2021 року №407 «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я (зареєстровано в Міністерстві юстиції України з 15 квітня 2021 року за №510/36132). Наданий позивачем висновок складений за формою, яка затверджена зазначеним наказом Міністерства охорони здоров`я. Поряд з тим, висновок МСЕК є основним документом, що підтверджує інвалідність ОСОБА_2 та її ступінь, а також потребу в постійному сторонньому догляді та допомозі.

Відповідач підтвердив потребу ОСОБА_2 в соціальних послугах з догляду, як і спроможність ОСОБА_1 , яка пройшла відповідне навчання, здійснювати догляд на професійній основі.

Однак у підсумку відповідач листом від 04 березня 2025 року №33.2-17/2064/2025 відмовив ОСОБА_1 в наданні соціальних послуг на професійній основі на підставі абзацу сьомого пункту 6 Порядку №1040 в частині призначення компенсації за надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, оскільки позивач відмовилася від пропозиції скористатися послугами КУ «Територіальний центр ЛМТГ», а сама позивач як опікун відповідно до частини першої статті 67 Цивільного кодексу України зобов`язана дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення доглядом та лікуванням (а.с.74 зворот-75).

На думку суду, така відмова не містить обґрунтованих мотивів та є формальною. За обставин цієї справи позивач як опікун ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі. Відповідач стверджує про відсутність у ОСОБА_2 потреби у постійному сторонньому догляді, оскільки висновком від 27 лютого 2025 року №54/8/2025 (а.с.70) встановлено IV групу рухової активності (6 ступінь індивідуальної потреби), що передбачає надання послуг чотири - п`ять разів на тиждень. Натомість позивач вказує на встановлення їй обмежень у виборі надавача послуг з огляду на висновок МСЕК у потребі її сина постійного стороннього догляду та допомоги.

Абзац сьомий пункту 6 Порядку №1040 передбачає право уповноваженого органу відмовити в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі особі, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі/її законному представнику у разі відмови ними від надання соціальних послуг догляду вдома, паліативного догляду, підтриманого проживання надавачем соціальних послуг комунального чи недержавного сектору.

Проте у заяві від 03 березня 2025 року ОСОБА_1 не відмовилася від надання соціальних послуг з догляду надавачем соціальних послуг комунального чи недержавного сектору загалом, а відмовилася від надання соціальних послуг саме КУ «Територіальний центр ЛМТГ».

Суд не вважає, що відповідач має дискреційні повноваження у виборі надавача соціальних послуг, адже за змістом пункту 5 Порядку №1040 саме особам, які потребують надання соціальних послуг з догляду на професійній основі/їх законним представникам осіб надано право обрати фізичну особу, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, із переліку, який ведуть уповноважені органи.

Необхідно зауважити, що дотримання прав людини, прав дитини та прав осіб з інвалідністю є одним із принципів надання соціальних послуг (пункт 1 частини першої статті 3 Закону №2671-VIII).

Стаття 12 вказаного Закону надає отримувачам соціальних послуг, з-поміж іншого, право на отримання соціальних послуг відповідно до умов та порядку їх надання, визначених законодавством про соціальні послуги та договором про надання соціальних послуг; вільний вибір надавачів соціальних послуг. Реалізація прав отримувачів соціальних послуг здійснюється з урахуванням необхідності забезпечення найкращих інтересів отримувачів соціальних послуг.

Зміст пункту 10 Порядку №1040 вказує на можливість укладення договору із фізичною особою, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, яка є законним представником особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі.

Відповідач не забезпечив ОСОБА_1 як законному представнику (опікуну) ОСОБА_2 право на вільний вибір надавача соціальних послуг та не навів обґрунтованих мотивів неможливості надання нею соціальних послуг з догляду на професійній основі її сину, а пропозиція Департаменту у листі від 28 лютого 2025 року №33.2-17/1919/2025 про надання ОСОБА_2 соціальних послуг з догляду надавачем соціальних послуг КУ «Територіальний центр ЛМТГ» не враховує наведених вище принципів та прав отримувачів соціальних послуг.

Як свідчать матеріали справи, конфлікт у вирішенні цього питання між позивачем та відповідачем є тривалим та вже двічі спір вирішувався у судовому порядку (справи №140/3146/24 та №140/14744/24).

За попередніми зверненнями ОСОБА_1 відповідач не прийняв рішення про надання послуг фізичною особою відповідно до поданих заяв про потребу в наданні соціальних послуг та про згоду надавати соціальні послуги з урахуванням комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду, при цьому попередній висновок про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, від 31 січня 2024 року №10/23 втратив чинність (а.с.19).

Звернення до суду із цим позовом обумовлене розглядом нової заяви ОСОБА_1 від 21 лютого 2025 року (до заяви додана новий висновок про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, від 11 лютого 2025 року №10/18), а договір укладається на більше ніж на строк, визначений у висновку про стан здоров`я особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду.

Проаналізувавши наведені норми у системному взаємозв`язку із обставинами справи, суд вважає, що відмова позивачу у наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі, оформлена листом від 04 березня 2025 року №33.2-17/2064/2025, не ґрунтується на вимогах закону і є протиправною. Відповідач, відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі від 21 лютого 2025 року не довів, що діяв обґрунтовано, добросовісно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України.

Пунктом 4 частини другої, частини третьої статті 245 КАС України установлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зміст компетенції суб`єкта владних повноважень складають його повноваження - певні права та обов`язки органу діяти, вирішуючи коло справ, визначених цією компетенцією. В одних випадках це зміст прав та обов`язків (право діяти чи утримуватися від певних дій), в інших - йому надається свобода діяти на свій розсуд, тобто оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів дій (або утримуватися від дій) чи один з варіантів можливих рішень. У разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії - в межах, визначених законодавством, та з урахуванням принципу верховенства права.

Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України установлено, що суд у разі задоволення позову може обрати інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Визначаючись із способом захисту порушеного права, суд зауважує, що хоча в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі, однак на виконання вимог абзацу сьомого пункту 6 Порядку №1040 уповноважений орган не приймав рішення про надання соціальних послуг фізичною особою, що передує укладенню відповідно до пункту 10 Порядку №1040 договору із надавачем послуг фізичною особою.

Наведене свідчить про передчасність вимоги позивача про зобов`язання Департамент укласти договір про надання соціальних послуг з догляду на професійній основі ОСОБА_2 з урахуванням згоди ОСОБА_1 та комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи. З урахуванням викладених вище мотивів та встановлених обставин справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позивних вимог зобов`язального характеру у спосіб зобов`язання Департамент за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, прийняти рішення про надання соціальних послуг фізичною особою з урахуванням вибору ОСОБА_1 (що передує укладенню договору).

Отже, позовні вимоги задоволено частково.

На думку суду, відсутні підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, як про це просить позивач.

Пунктом 4-1 частини шостої статті 246 КАС України передбачено, що у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про здійснення судового контролю, передбаченого частинами п`ятою, шостою статті 382 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 382 КАС України за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання. Заява, передбачена абзацом першим цієї частини, може бути подана не пізніше завершення судових дебатів, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Представник позивача не у заяві, а у відповіді на відзив просив встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, обґрунтовуючи невиконання рішення суду в іншій справі №140/3146/24. Проте цю справу суд розглядає як окремий спір та не перевіряє виконання/невиконання рішення суду в іншій справі.

Суд зазначає, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами. На час вирішення розглядуваного спору відсутні обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення.

Окремо необхідно зауважити, що встановлення судового контролю може мати місце також і на стадії виконання судового рішення за заявою сторони, на користь якої таке рішення ухвалене.

Згідно з частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 968,96 грн, витрати на правничу допомогу у сумі 4000,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, понесення стороною витрат на правничу допомогу підлягає доказуванню у суді.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зазначила, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір-доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Ордером на надання правничої (правової) допомоги серії ВК №1123797 (а.с.11) підтверджено повноваження адвоката Музики-Дубравського В.А. (яким подана позовна заява).

Суду надано довідку про оплату правничої (правової) допомоги від 20 березня 2025 року (а.с.50), квитанцію про прибуткового касового ордеру від 20 березня 2025 року №58 (а.с.51).

Відповідно до довідки про оплату правничої (правової) допомоги від 20 березня 2025 року (а.с.50) ОСОБА_1 21 березня 2024 року сплачено адвокату Музиці-Дубравському В.А. грошову винагороду (гонорар) в сумі 4000,00 грн за надання правничої допомоги: надання роз`яснення з питань отримання соціальної послуги з догляду на професійній основі, оскарження дій органу державної влади у відмові в призначенні такої послуги; підготовка та складання позовної заяви про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії; підготовка та складання інших процесуальних документів, збір доказів, а також надсилання адвокатського запиту.

Проте матеріали справи не містять доказів понесення позивачем зазначеного розміру витрат на правничу допомогу саме за позовом ОСОБА_1 до Департаменту про визнання протиправними дій щодо відмови в наданні соціальної послуги з догляду на професійній основі, оформленої листом від 04 березня 2025 року №33.2-17/2064/2025.

Суду не надано договір про надання правничої допомоги, з якого можна було б установити зміст послуги, їх обсяг, порядок і форма оплати, вид гонорару. Довідка від 20 березня 2025 року (а.с.50) стверджує про оплату ОСОБА_1 послуг правничої допомоги 21 березня 2024 року, тоді як відмова, яку позивач оскаржує, оформлена листом від 04 березня 2025 року №33.2-17/2064/2025. Водночас заяви по суті справи мітять відомості про те, що між сторонами раніше вже мав місце спір щодо надання соціальних послуг з догляду на професійній основі (відмова від 12 лютого 2024 року №11.2-9/1493/2024), який вирішувався у судовому порядку (справа №140/3146/24). Тобто, вказана довідка не підтверджує оплату послуг правничої допомоги у межах розглядуваної справи, а квитанція до прибуткового касового ордеру від 20 березня 2025 року №58 не містить інформації, яка б дозволяла встановити розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану із цією справою (а не інших послуг за договором про надання правничої допомоги від 11 березня 2024 року №17/а).

У зв`язку із ненаданням суду належних доказів (які містять підтвердження понесених позивачем витрат саме у цій, а не іншій справі, розрахунок таких витрат) відсутні підстави для стягнення за рахунок відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у сумі 4000,00 грн.

Звертаючись до суду з позовом, позивач сплатила судовий збір у сумі 968,96 грн, що підтверджується квитанцією від 21 березня 2025 року №7007-4889-7992-5042 (а.с.10), випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с.55).

Предметом позову є вимоги немайнового характеру, які хоч і задоволено частково, але розмір компенсації за сплачений судовий збір суд визначає, виходячи з кількості (а не з розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 968,96 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243 - 246, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради (43025, Волинська область, місто Луцьк, проспект Волі, будинок 4А, ідентифікаційний код юридичної особи 03191963) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі ОСОБА_2 , оформленої листом від 04 березня 2025 року №33.2-17/2064/2025.

Зобов`язати Департамент соціальної політики Луцької міської ради за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, прийняти рішення про надання ОСОБА_2 соціальних послуг з догляду на професійній основі фізичною особою з урахуванням вибору Чугай Ніни Петрівни.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціальної політики Луцької міської ради судові витрати у сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк