Справа № 560/12279/24
Суддя: Губська Олена Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 червня 2025 року

м. Київ

справа № 560/12279/24

провадження № 11-199за25

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Губської О. А.,

суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Воробйової І. А., Ємця А. А., Короля В. В., Кравченка С. І., Кривенди О. В., Мазура М. В., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Погрібного С. О., Стефанів Н. С., Стрелець Т. Г., Ступак О. В., Ткача І. В., Уркевича В. Ю., Усенко Є. А., Шевцової Н. В.

перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2025 року у справі № 560/12279/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця за період з 12 грудня 2022 року по 03 травня 2024 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, 01 січня 2024 року;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18) за період з 12 грудня 2022 року по 03 травня 2024 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, 01 січня 2024 року та відповідного тарифного коефіцієнту з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразових виплат грошової допомоги на оздоровлення за 2023, 2024 роки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2014 року № 460 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, 01 січня 2024 року та відповідного тарифною коефіцієнту;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразові виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2023, 2024 роки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2014 року № 460 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01 січня 2023 року, 01 січня 2024 року та відповідного тарифного коефіцієнту та з утриманням належних податків та зборів;

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 12 грудня 2022 року по 03 травня 2024 року;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 12 грудня 2022 року по 03 травня 2024 року.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2025 року, позов задоволено частково: визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 12 грудня 2022 року по 19 травня 2023 року (а також інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення) без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України "Про Державний бюджет України" станом на 01 травня 2022 року та 01 січня 2023 року; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 перерахувати та доплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 12 грудня 2022 року по 19 травня 2023 року (а також інші належні за цей період додаткові види грошового забезпечення), здійснивши їх обчислення з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України "Про Державний бюджет України" станом на 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року, з урахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року та постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2025 року, позивач звернувся до Великої Палати Верховного Суду з касаційною скаргою.

Статтею 24 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 331 КАС України касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Отже, вказані норми процесуального закону встановлюють, що касаційна скарга подається саме до касаційного суду, який за наслідками її розгляду має ухвалити одне із встановлених законом судових рішень з огляду на зміст касаційної скарги, відповідність її форми, порядку та строку подання вимогам процесуального закону.

В адміністративних справах судом касаційної інстанції є Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду.

Однак ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Великої Палати Верховного Суду, яка для розгляду заявленого звернення не є судом касаційної інстанції.

У КАС України чітко визначено випадки, коли перегляд судових рішень (залежно від категорії справи) здійснює саме Велика Палата Верховного Суду, а також підстави такого перегляду в окремих випадках. Питання про передачу адміністративної справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду вирішує саме касаційний суд (у цьому випадку - Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду) після подання учасником справи касаційної скарги відповідно до статті 331 КАС України.

Касаційний перегляд судових рішень Великою Палатою Верховного Суду може бути здійснено лише за визначених статтями 346 та 347 КАС України передумов.

Частиною шостою статті 346 КАС України передбачено, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, крім випадків, якщо:

1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної юрисдикції;

2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах;

3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

Порядок передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду визначений статтею 347 КАС України.

Відповідно до частин першої та четвертої цієї статті питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 346 КАС України, або з обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 346 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного обов`язковою передумовою для розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи за касаційною скаргою її учасника з підстави, передбаченої частиною шостою статті 346 КАС України, є постановлення судом касаційної інстанції з власної ініціативи чи за клопотанням учасника справи ухвали про її передачу до Великої Палати Верховного Суду з обґрунтуванням підстав, визначених у вказаній правовій нормі.

Ураховуючи наведене вище, ОСОБА_1 правильно надіслав касаційну скаргу до Верховного Суду, але помилково адресував її Великій Палаті Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що помилку, якої припустився скаржник, можна виправити шляхом направлення його касаційної скарги до належного суду у складі Верховного Суду, яким є Касаційний адміністративний суд.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 24, 331, 346, 347 КАС України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2025 року у справі № 560/12279/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії передати до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. А. Губська

Судді: О. О. Банасько О. Л. Булейко І. А. Воробйова А. А. Ємець В. В. Король С. І. Кравченко О. В. Кривенда М. В. Мазур С. Ю. Мартєв К. М. Пільков С. О. Погрібний Н. С. Стефанів Т. Г. Стрелець О. В. Ступак І. В. Ткач В. Ю. Уркевич Є. А. Усенко Н. В. Шевцова