Справа № 420/32594/24
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 21.10.2024 року надійшов позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову № ПШ 061524 від 08 липня 2024 року про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Ухвалою суду 23 жовтня 2024 року прийнято до розгляду позову заяву ОСОБА_1 відкрито провадження по справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача в позовній заяві зазначив, що 08 липня 2024 року начальником Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Володимиром Романенком було розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз.6 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та винесено постанову № 061524, відповідно до якої накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 34000 гривен. Підставою для винесення постанови став акт від 09.06.2024 № АР 047360, який був складений 09.06.2024 на ділянці автомобільної транси М-15, Одеса Рені, 12 км+125. Постанова № 061524 від 08.07.2024 року про накладення адміністративно-господарського штрафу у сумі 34000 гривень є протиправною та підлягає скасуванню. В порушення п. 25, п. 26 постанови КМУ від 8 листопада 2006 р. № 1567 «Про затвердження Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі)», позивач не повідомлений про час і місце розгляду справи чим, фактично був позбавлений права подати свої зауваження або заперечення з метою спростування тверджень про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Посадова особа, яка склала акт від 09.06.2024 № АР 047360, не взяла до уваги пояснення водія щодо наявності у нього документів на вантаж. У водія були наявні документи на вантаж, що підтверджується копією ЦМР, яка додана до позовної заяви. Завантаження відбувалося в місті Дніпро (Україна), а розвантаження відбувалося в місті Каракал (Румунія), що підтверджується штампами митних органів. За таких відсутні підстави для притягнення позивача до відповідальності за абз.6 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»

Від представника Державної служби України з безпеки на транспорті до суду надійшов відзив (Вхід. №ЕС/57836/24), у якому зазначено, що відповідач заперечує проти вимог адміністративного позову. 09.06.2024 посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті на підставі направлення на рейдову перевірку від 30.05.2024 № 000023 на автомобільній дорозі М-15 Одеса-Рені 12 км+125 м проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів. Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 № 422, було зупинено транспортний засіб марки DAF/KRONE, державний номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , власником та автомобільним перевізником виступав позивач. Під час здійснення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено порушення, передбачене абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: перевезення вантажів за маршрутом Україна-Румунія за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутність документа на вантаж. Зазначені порушення знайшли своє відображення в акті від 09.06.2024 № АР 047360. На підставі Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом від 09.06.2024 № АР 047360 в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 061524, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у розмірі 34 000 грн. Положеннями ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів. Формування та збір документів для перевезення завершується на початку руху та всі документи щодо перевезення мають бути наявні у водія під час перевірки, тобто саме на місці зупинки (події) мають бути надані первинні документи, інші документи на підставі яких здійснюється перевезення та саме на підставі цих, а не складених в інший час документів та наявних поза місцем події, встановлюються фактичні обставини. Носієм доказової інформації щодо встановлених таким чином обставин, є первинні документи контролю, що складаються контролюючим органом, акти, довідки відповідно до зазначених вище правил і процедур, передбачених вищезгаданими профільними нормативно-правовими актами. У даному випадку, на місці події (зупинки) за наданими водієм транспортних засобів матеріалами та відомостями складено акт, який є носієм доказової інформації (доказової бази). Долучені до матеріалів адміністративного позову документи (CMR) не свідчать про пред`явлення її на момент складання акту про проведення перевірки. Під час перевірки водієм транспортного засобу було надано пояснення до акту проведення перевірки від 09.06.2024 № АР 047360 та вказано ознайомлений, тобто водій не заперечував встановленому факту відсутності документа на вантаж. Водієм повідомлено, що документ на вантаж знаходиться: в дорозі та наразі такий документ відсутній. Згідно з матеріалами справи повідомлення-запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт від 17.06.2024 № 51246/33/24-24 було завчасно направлено позивачу за адресою: вул. Київська, 103, м. Кілія, Одеська область, 68303, а розгляд справи про порушення законодавства у сфері автомобільного транспорту відбувся 08.07.2024.

01 листопада 2024 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (Вхід. № ЕС/59856/24), де зазначено, що «поштове відправлення з трек-номером 452 було прийняте відділенням поштового зв`язку 17.06.2024, прибуло до відділення 05.07.2024. Проте повідомлення про розгляд справи було вручено лише 13.07.2024» В свою чергу, жодного поштового відправлення про повідомлення щодо розгляду справи позивач не отримував. Окрім того, постанова КМУ від 8 листопада 2006 р. № 1567 «Про затвердження Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі)» зобов`язує повідомляти автомобільного перевізника рекомендованим листом із повідомленням. Надана копія повідомлення про вручення не містить відомостей про вручення листа адресату. Відповідач не мав перешкод щодо перенесення розгляду справи та повторного повідомлення автомобільного перевізника. У водія були наявні документи на вантаж, окрім копії ЦМР, яка додана до позовної заяви. Завантаження відбувалося в місті Дніпро (Україна), а розвантаження відбувалося в місті Каракал (Румунія), що підтверджується штампами митних органів. Водій, через брак вищої освіти, розгубився, замешкався та не зміг своєчасно надати старшому державному інспектору комплект необхідних документів. Записи із боді-камер не є безперервними та не можуть бути належними доказами у справі. Відеозапис не відображає повну хорологію подій, яка мала місце 08.06.2023, частини відеозаписів між собою не пов`язані, що свідчить про недотримання вимог законодавства щодо фіксування правопорушення. Про здійснення відео фіксації водій не був попереджений.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, відзивом на позовну заяву, відповіддю на відзив, дослідивши обставини, якими обґрунтовано позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 02.08.2006 року зареєстрований фізичною особою підприємцем, здійснює господарську діяльність зокрема: 49.41 вантажний автомобільний транспорт; 52.29 інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.10.2024 року (а.с.7).

Отже станом на дату складання акту № АР047360 від 09.06.2024 року ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа підприємець.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 11.07.2023 року ОСОБА_3 є власником автомобіля марки DAF реєстраційний номер НОМЕР_4 (а.с. 12-13).

З витягу Державної служби України з безпеки на транспорті (а.с. 7зв.) вбачається, що згідно ліцензії від 13.06.2018 року, ФОП ОСОБА_1 здійснює перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом. Дозволений вид робіт міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями (крім перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів). Строк дії ліцензії необмежений.

На підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області та направлення на рейдову перевірку № 000023 від 30.05.2024 року, 09.06.2024 року в 08 год. 30 хв. під час рейдової перевірки старшими державними інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області в на ділянці автомобільної дороги М-15 Одеса Рені Бухарест 12 км + 125 м, проведено перевірку транспортного засобу марки DAF/KRONE, державний номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 .

За результатами перевірки 09.06.2024 року старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № АР047360, в якому зазначено про порушення: під час міжнародних перевезень вантажів за маршрутом Україна Румунія перевізник не забезпечив водія документами передбаченими ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме документами на вантаж.

Постановою начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 08.07.2024 року № ПШ 061524 до ФОП ОСОБА_1 застосовано у відповідності до абз. 6 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» адміністративно-господарський штраф у розмірі 34000 грн.

Позивач не погодився із правомірністю постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу та звернувся до суду з позовною заявою.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень врегульовано в Законі України «Про автомобільний транспорт».

В Законі України «Про автомобільний транспорт» визначено, що Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту (ч. 3 ст. 6). Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті (ч.7 ст. 6). На території України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, у сфері міжнародних автомобільних перевезень здійснює: перевірку транспортно-експедиційної документації на здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (ч.10 ст. 6). Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (ч. 14 ст. 6). Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України (ч.17 ст. 6).

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року (Далі Положення № 103) (в редакції чинний на час виниклих правовідносин), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

В п. 5 Положення № 103 зазначено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює передбачений законодавством контроль за міжнародними перевезеннями пасажирів і вантажів автомобільним транспортом на території України (п.п. 11); проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт (п.п. 54); проводить перевірку транспортно-експедиційної документації на здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (п.п. 57).

Згідно п.п.10 п.7 Положення № 103, Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право: використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Положеннями п. 8 Положення № 103, визначено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року (далі Порядок № 1567) (в редакції чинний на час виниклих правовідносин).

В п.1 Порядку № 1567 зазначено, що цей Порядок визначає процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно п.2 Порядку № 1567, рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Положеннями п. 6 Порядку № 1567, визначено, що під час проведення рейдової перевірки посадові особи мають право: використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі; використовувати пристрої для копіювання, сканування інформації, що свідчить про правопорушення; здійснювати опитування водія та пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.

Відповідно до Порядку № 1567, рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка (п.12). Графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин (п.13). Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (п.14).

В п. 15 Порядку № 1567 зазначено, що під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; … виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

У відповідності до п. 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Приписами ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення (ч.1).

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», при виконанні міжнародних перевезень вантажів резиденти України повинні мати: дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; документи на вантаж.

В ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» зазначено, що перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України.

Приписами абз. 6 ч.1 ст 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З дослідженого акту № АР 047360 від 09.06.2024 р. вбачається, що підставою для висновків відповідача про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» є незабезпечення перевізником водія під час міжнародних перевезень вантажів за маршрутом Україна Румунія, документами на вантаж.

З актом № АР 047360 від 09.06.2024 р. ознайомлений водій ОСОБА_2 та підписав його, про що зазначено в акті.

Постановою начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 08.07.2024 року № ПШ 061524 до ФОП ОСОБА_1 застосовано у відповідності до абз. 6 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» адміністративно-господарський штраф у розмірі 34000 грн.

При цьому основним питанням в межах розгляду даної справи є необхідність встановлення вчинення порушення під час перевірки.

В постанові Верховного Суду у справі № 640/27759/21 від 19.10.2023, в цьому контексті основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особи (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач у поданій позовній заяві та відповіді на відзив проти скоєння порушення заперечує та стверджує, що у водія були наявні документи на вантаж, окрім копії ЦМР, яка додана до позовної заяви, а водій через брак вищої освіти, розгубився, замешкався та не зміг своєчасно надати старшому державному інспектору комплект необхідних документів.

При цьому позивач зазначив, що водій не був повідомлений про здійснення відео фіксації, а надані записи із боді-камер не є безперервними та не можуть бути належними доказами у справі.

Вивчивши матеріали справи, суд звертає увагу, що позивач у відзиві на позовну заяву підтвердив відсутність у водія під час проведення перевірки 09.06.2024 року, документу на вантаж - міжнародної автомобільної накладної (CMR) при цьому інших документів на вантаж до суду позивачем не надано.

Відповідно до п. 16 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе зокрема і використання засобів фото - і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі.

Так, факт вчинення порушення зафіксовано 09.06.2024 року матеріалами відеозйомки, копія якої подана представником відповідача через електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд». Окрім того, вказана обставина зафіксована в акті перевірки №АР047360 від 09.06.2024.

Дослідивши наданий представником відповідача відеозапис фіксації процесу перевірки (що використовується для відтворення потокового відео з реєстраторів), суд встановив, що посадова особа Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області запропонувала водію ОСОБА_2 надати документи на вантаж. Водій надав лише акт передачі пломб та пояснив, що документи на вантаж «знаходяться ще в дорозі».

Також водію ОСОБА_2 старшим державним інспектором зачитано акт № АР 047360 де зауважено про ненадання для перевірки документів на вантаж. Окрім того, посадова особа відповідача надала водію для ознайомлення акт перевірки, де зафіксовано скоєне правопорушення. Водій ОСОБА_2 ознайомився з актом проведення перевірки про що зроблено запис в акті перевірки при цьому не заперечував відсутність документів на вантаж, але від надання письмових пояснень відмовився.

Старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області вручено водію ОСОБА_2 акт проведення перевірки №АР047360.

Надана до суду позивачем міжнародна товарно-транспортна накладна (а.с. 11) жодним чином не підтверджує її наявність 09.06.202 року у водія та надання інспектору під час проведення перевірки при цьому відповідно до ст. 49 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій транспортного засобу зобов`язаний: мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Доказами в адміністративному судочинстві в розумінні ч. 1 ст. 72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, серед іншого, письмовими, речовими і електронними доказами (п. 1 ч. 2 ст. 72 КАС України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 73 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Так, на думку суду, надані відповідачем докази відео фіксації проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезення вантажу є належними та достатніми для встановлення факту виявленого під час перевірки 09 червня 2024 року порушення ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт». Окрім того, такі докази спростовують обґрунтування протиправності оскарженої постанови, заявлені в позовній заяві. Будь-яких інших доказів наявності підстав для визнання оскарженої постанови протиправною позивач не надає, а судом таких не встановлено.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 01 липня 2020 року у справі №К/9901/22356/18 зазначив, що діюче законодавство чітко визначає підстави для відповідальності автомобільного перевізника, як то порушення законодавства про автомобільний транспорт. Отже, відсутність у водія на момент проведення перевірки документів на вантаж становить склад господарського правопорушення, за яке до автомобільних перевізників застосовується адміністративно-господарський штраф.

Щодо розгляду відповідачем справи про порушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 25 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

В п. 26 Порядку № 1567 зазначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (п. 27 Порядку).

З досліджених матеріалів справи, судом встановлено, що повідомлення-запрошення від 17.06.2024 року № 51246/33/24-24 про розгляд справи 08.07.2024 року про порушення законодавства про автомобільний транспорт направлено позивачу за адресою реєстрації: вул. Київська, 103, м. Кілія, Одеська область, 68303, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 452. Згідно інформації з сайту Укрпошти, поштове відправлення № 452 перебувало у поштовому відділенні м. Кілія з 02.07.2024 року, проте позивачем отримане лише 12.07.2024 року, що підтверджено відміткою про отримання в рекомендованому повідомленні та засвідчено підписом працівника об`єкта поштового зв`язку.

Відповідно до п. 3 роз. І Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958 (далі - Наказ №958), нормативний строк пересилання поштових відправлень (крім простих листів та поштових карток) - це час, установлений для пересилання поштових відправлень від об`єкта поштового зв`язку місця приймання до об`єкта поштового зв`язку місця вручення.

Згідно з п. 1, п. 2 Наказу №958 нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; 2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; 3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; 4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

З аналізу приписів п. 25, 26, 27 Порядку № 1567 установлено обов`язок органу державного контролю повідомити автомобільного перевізника про час і місце розгляду справи про порушення транспортного законодавства. Водночас, неявка уповноваженої особи автомобільного перевізника на розгляд такої справи не є перешкодою для її розгляду та прийняття відповідного рішення.

При цьому, відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Такий правовий висновок зазначено Верховним Судом, у постановах від 01 березня 2018 року у справі № 820/4810/17, від 14 грудня 2023 року у справі № 280/1426/20, від 21 грудня 2023 року у справі №560/11763/22, від 06 червня 2024 року у справі №340/1617/22, від 20 травня 2025 року у справі №120/4525/23.

08.07.2024 року начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт ФОП ОСОБА_1 та прийнято постанову № ПШ 061524 про застосування відповідно абз. 6 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», адміністративно-господарський штраф до ФОП ОСОБА_1 у розмірі 34000 грн.

Відповідно до п. 29 Порядку № 1567, копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі автомобільного перевізника під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Постанова № ПШ 061524 від 08.07.2024 року направлена 11.07.2024 року позивачу

рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 052.

З огляду на вищенаведені законодавчі норми та встановлені обставини справи суд вважає, що відповідач при прийнятті оскарженого рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч.1). В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2).

Згідно з ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлених судом обставин, оцінюючи надані сторонами у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 139, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови № ПШ 061524 від 08 липня 2024 року про застосування адміністративно-господарського штрафу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (вул. Фізкультури, буд. 9, м. Київ, 03050, ).

Суддя О.А. Вовченко

.

.