Справа № 640/15387/19
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 червня 2025 року Київ № 640/15387/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лапія С.М., суддів Щавінського В.Р., Головенка О.Д., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про перегляд за виключними обставинами судового рішення у справі за позовом гр. ОСОБА_1 до Вищого господарського суду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду 26.04.2024 (через систему «Електронний суд») надійшла заява гр. ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.09.2020 в даній адміністративній справі, у якій вона просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.09.2020 року у справі №640/15387/19 та ухвалити нове рішення, яким первісні позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

На обґрунтування заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами заявник посилається на те, що Конституційним Судом України ухвалено рішення від 26.03.2024 № 3-р(ІІ)/2024, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окремий припис пункту 7 розділу XII „Прикінцеві та перехідні положення Закону України „Про судоустрій і статус суддів від 2 червня 2016 року № 1402-VIII зі змінами в тім, що він установлює для суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищого господарського суду України, Вищого адміністративного суду України до припинення діяльності цих судів гарантії, визначені Законом України „Про судоустрій і статус суддів від 7 липня 2010 року № 2453-VI зі змінами, зокрема, винагороду судді.

Відповідачем відзиву на заяву до суду не подано.

На підставі ст. 194, ч. 2 ст.368 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила:

- визнати протиправними дії Вищого господарського суду України щодо ненарахування і виплати їй суддівської винагороди згідно з нормами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII з 28 липня 2017 року;

- зобов`язати Вищий господарський суд України нарахувати і виплатити їй суддівську винагороду відповідно до статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII з розрахунку посадового окладу у розмірі 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня відповідного року, з урахуванням регіонального коефіцієнту - 1,25, щомісячних доплат: за вислугу років - 50 відсотків за період до 30 жовтня 2017 року та 60% відсотків з 31 жовтня 2017 року, за науковий ступінь - 15%, за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці - 5%, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 28 липня 2017 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.09.2020, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2021, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 09.12.2021 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.09.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2021 залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

В силу приписів частини шостої статті 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Таким чином, суд зазначає, що встановлення Конституційним Судом України неконституційності окремого положення закону, застосованого судом при вирішенні справи, надає лише право на перегляд такого судового рішення за виключними обставинами, а не є беззаперечною обставиною, за наявності якої суд зобов`язаний ухвалити судове рішення на користь особи, яка звертається із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Визнання неконституційними певних положень чинного законодавства в подальшому не може мати наслідком визнання протиправними дій/рішень відповідача, які були вчинені/прийняті до визнання таких норм неконституційними, оскільки відповідач є органом влади, який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, а тому останній не мав підстав не враховувати чинні на час прийняття відповідного рішення норми законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку, що рішення Конституційного Суду України від 26.03.2024 № 3-р(ІІ)/2024 на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки правовідносини у цій справі виникли до прийняття такого рішення, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності.

Суд також зазначає, що зі змісту пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України випливає, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки якщо рішення суду ще не виконане.

Суд звертає увагу, що словосполучення «ще не виконане», яке вжите у вказаній нормі, не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння. Наведена процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше, ніж це обумовлено процесуальним законодавством.

Водночас, у випадку, що є предметом дослідження, рішення не може вважатись невиконаним у контексті приписів пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у справі №808/2492/18 та постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 лютого 2021 року у справі №808/1628/18.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви гр. ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.09.2020 у справі №640/15387/19, оскільки рішення Конституційного Суду України від 26.03.2024 № 3-р(ІІ)/2024 не вплинуло на правильність висновків суду під час ухвалення рішення, про перегляд якої просив заявник.

Згідно з частиною четвертою статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд, зокрема, може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Частиною першою статті 369 КАС України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви гр. ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі №640/15387/19 слід відмовити.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 248 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви гр. ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі №640/15387/19 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Судді: Лапій С.М.

Щавінський В.Р.

Головенко О.Д.