Справа № 640/11542/19
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала справа, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.02.2019 № 4064-5306-1008; скасувати податкове зобов`язання з оплати пені у сумі 4 892,07 гривень, визначеного в автоматичному режимі АІС "Податковий блок".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірним податковим повідомлення-рішення йому визначено податкове зобов`язання по земельному податку в сумі 19 929,73 грн та заборгованість в розмірі 39 327,80 грн. Так, у власності позивача перебуває 23 земельні ділянки на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області загальною площею 5,022 га за нормативно-грошовою оцінкою всього на суму 72960,37 грн. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення» від 7 лютого 2018 р. № 105 було проведено природно-сільськогосподарське районування земель України і створено схему (карту) природно-сільськогосподарського районування земель України в масштабі 1:500 000 з виокремленням природно-сільськогосподарських таксономічних виділів, зокрема, районів. Схема (карта) розміщена на офіційному веб-сайті за адресою https://ngo.land.gov.ua. Відповідно до статті 179 Земельного кодексу України, природно-сільськогосподарське районування є основою для оцінки земель і розроблення землевпорядної документації щодо використання та охорони земель. Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки (п. 274.1. ст. 274 ПКУ). Отже розмір земельного податку за земельні ділянки, площею 5,022 га, що перебувають у власності позивача, має становити не більше 2188,81 грн. (72960,37*3%-2188,81). В той же час, у податковому повідомленні-рішенні від 11.02.2019 року №4064-5306-1008 розмір земельного податку становить 19 929,73 грн.. Жодних розрахунків до податкового повідомлення-рішення не додано, встановити на підставі яких даних проведено визначення податкових зобов`язань саме у такому розмірі не вдалось, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» ліквідаційною комісією скеровано дану справу до Одеського окружного адміністративного суду.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2025, головуючим по справі визначено суддю Завальнюка І.В.

Ухвалою судді від 14.04.2025 справу прийнято до провадження; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; замінено у справі відповідача Головне управління ДФС у Київській області (39393260) на його правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України (44096797).

09.05.2025 до суду від Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що ГУ ДФС у Київській області винесено щодо Позивачу податкове повідомлення рішення від 11.02.2019 №4064-5306-1008 за земельний податок з фізичних осіб на суму 19 929, 73 грн. За 2019 рік сума земельного податку розрахована в розмірі 19 929, 73 грн. (165 807, 25*1,2*1%), де 165 807,25 грн нормативно-грошова оцінка земельної ділянки відповідно листа ГУ Держземагенства у Вишгородському районі №1010-1010-0.2-100/2-15 від 30.01.2015 із застосуванням ставки земельного податку у розмірі 1% від нормативно-грошової оцінки, що встановлена рішенням Лебедівської сільської ради № 343-27-VII від 06.06.2018 та застосуванням коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки земель за 2015 рік 1,2 (відповідно до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 11.01.2016 №26.0.22.201/2.16* 1% ставка земельного податку згідно Рішення Лебедівської сільської ради від 06.06.2018 № 343-27-VII. Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 11.02.2019 №4064-5306-1008, Позивачем було подано скаргу до ДПС України. Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги 17.05.2019 № 3929/6/99-99-11-05-01-25 податкове повідомлення-рішення від 11.02.2019 № 4064-5306-1008 залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Ухвалою суду від 12.05.2025 в задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.

Ухвалою суду від 13.06.2025 від Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України витребувано належним чином засвідчені копії детального розрахунку податкового зобов`язання до податкового повідомлення-рішення від 11.02.2019 № 4064-5306-1008, а також всіх наявні у контролюючого органу вихідні дані, які слугували підставою для нарахування податкового зобов`язання та пені в сумі 4 892,07 гривень.

24.06.2025 до суду від Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України надійшла заява із додатками, а саме копіями податкового повідомлення-рішення; листа Державної служби з України з питань геодезії, картографії та кадастру «Про індексацію нормативно грошової оцінки»; листа Державної служби з України з питань геодезії, картографії та кадастру від 30.01.2015 1010-1010-0.2-100/2-15; інформаційної довідки до Рішення від 06 червня 2018 № 343-27-VII Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області, про встановлення місцевих податків і зборів (додаток 2.1. «Ставки земельного податку»)

Надані відповідачем копії документів вже і так були в матеріалах справи. При цьому детального розрахунку податкового зобов`язання до податкового повідомлення-рішення від 11.02.2019 № 4064-5306-1008 відповідачем до суду не надано.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення, з огляду на наступне.

Позивач, ОСОБА_1 зазначає, що йому на праві приватної власності належать земельні ділянки: 1. :37:203:1179 площею 0,416; 2. :37:203:0164 площею 0,0182; 3. :37:203:0163 площею 0,0362; 4. :37:203:1180 площею 0,0153; 5. :37:203:6001 площею 0,2393; 6. :37:203:6003 площею 0,0837; 7. :34:044:0165 площею 0,2169; 8. :34:044:6352 площею 0,06; 9. :34:044:6600 площею 0,15; 10. :34:044:0160 площею 0,24; 11. :34:044:7005 площею 0,06; 12. :34:044:6001 площею 0,12; 13. :34:044:0156 площею 0,15; 14. :34:047:0152 площею 0,12; 15. :34:047:0156 площею 0,24; 16. :34:047:0158 площею 0,24; 17. :34:047:0159 площею 0,2378; 18. :34:047:0169 площею 0,2402; 19. :34:047:0168 площею 0,24; 20. :34:047:0167 площею 0,24; 21. :34:047:0166 площею 0,24; 22. :34:047:0165 площею 0,24; 23. :34:047:0170 площею 1,1784

Загальна площа: 5,022 га; нормативно-грошова оцінка 72960,37 грн.

Головним управлінням ДФС у Київській області винесено ОСОБА_1 податкове повідомлення рішення від 11.02.2019 №4064-5306-1008 за земельний податок з фізичних осіб на суму 19 929, 73 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 11.02.2019. №4064-5306-1008, позивачем було подано скаргу до ДПС України.

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги 17.05.2019 №3929/6/99-99-11-05-01-25 податкове повідомлення-рішення від 11.02.2019 №4064-5306-1008 залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Зважаючи на невірний розрахунок суми податку в спірному податковому повідомленні-рішенні, оскільки позивач не може визначити, на підставі яких даних проведено визначено податкових зобов`язань, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п.269.1 ст.269 ПК України платниками плати за землю є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування; платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

За умовами п.270.1 ст.270 ПК України об`єктами оподаткування платою за землю є:

270.1.1. об`єкти оподаткування земельним податком:

270.1.1.1. земельні ділянки, які перебувають у власності;

270.1.1.2. земельні частки (паї), які перебувають у власності;

270.1.1.3. земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебувають у володінні на праві постійного користування;

270.1.2. об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

При цьому, згідно з п.271.1 ст.271 ПК України базою оподаткування є:

271.1.1. нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом;

271.1.2. площа земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено.

База оподаткування по земельних частках (паях) визначається згідно із даними земельних ділянок, на які фізичні особи мають право як власники земельних часток (паїв), з урахуванням підпунктів 271.1.1 та 271.1.2 цього пункту.

Відповідно до п. 271.2 ст.271 ПК України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно з п. 274.1 ст.274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

За приписами п.285.1 ст.285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Умовами п. 285.2 ст. 285 ПК України передбачено, що базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є:

а) дані державного земельного кадастру;

б) дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

в) дані державних актів, якими посвідчено право власності або право постійного користування земельною ділянкою (державні акти на землю);

г) дані сертифікатів на право на земельні частки (паї);

ґ) рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв);

д) дані інших правовстановлюючих документів, якими посвідчується право власності або право користування земельною ділянкою, право на земельні частки (паї);

е) дані Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначеного у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

У разі подання платником податку до контролюючого органу правовстановлюючих документів на земельну ділянку, земельну частку (пай), відомості про які відсутні у базах даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, нарахування податку фізичним особам здійснюється на підставі поданих платником податку відомостей до отримання контролюючим органом інформації про перехід права власності на об`єкт оподаткування.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі подання платником податку до контролюючого органу правовстановлюючих документів на земельну ділянку, відомості про яку відсутні у базах даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, сплата податку фізичними та юридичними особами здійснюється на підставі поданих платником податку відомостей до отримання контролюючим органом інформації про перехід права власності на об`єкт оподаткування.

Згідно з п.286.5 ст.286 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

Відповідно до рішення ДПС України за результатами розгляду скарги позивача та відзиву відповідача на адміністративний позов, за даними інформаційної системи контролюючого органу ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 10,0165 га, з цільовим призначенням: для ведення індивідуального садівництва.

За обставин справи, позивачу контролюючим органом за 2019 рік нарахована сума земельного податку розрахована в розмірі 19 929, 73 грн. (165 807, 25*1,2*1%), де 165 807,25 грн нормативно-грошова оцінка земельної ділянки відповідно листа ГУ Держземагенства у Вишгородському районі №1010-1010-0.2-100/2-15 від 30.01.2015 із застосуванням ставки земельного податку у розмірі 1% від нормативно-грошової оцінки, що встановлена Рішенням Лебедівської сільської ради №343-27-VII від 06.06.2018 та застосуванням коефіцієнту індексації нормативно грошової оцінки земель за 2015 рік 1,2 (відповідно до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 11.01.2016 №26.0.22.201/2.16* 1% ставка земельного податку згідно Рішення Лебедівської сільської ради від 06.06.2018 № 343-27-VII.

До відзиву додано лист Управління Держземагентства у Вишгородському районі Київської області від 30.01.2015 № 1010-1010-0.2-100/2-15, до якого додано додаток грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення на території Вишгородського району станом на 01.01.2015, за яким грошова оцінка земель с/г Лебедівської сільської ради 165807,25 грн.

Однак із вказаного листа неможливо встановити власника земельної ділянки чи ділянок із вказаною нормативно-грошовою оцінкою та взагалі приналежність цієї інформації до позивача. До відзиву податковим органом не надано жодного вихідного документу, який було покладено в основу спірного податкового повідомлення-рішення (відомостей про земельну ділянку загальною площею 10,0165 га, з цільовим призначенням: для ведення індивідуального садівництва, її нормативно-грошову оцінку та ін.).

Водночас, всупереч ст. 286 ПКУ до спірного податкового повідомлення-рішення не додано детального розрахунку суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

Відповідач двічі по цій справі подавав відзив проти адміністративного позову (30.08.2019 та 09.05.2025), однак жодного разу не спромігся додати розрахунок до податкового повідомлення-рішення, яке є предметом цього спору. Наведені ж у відзиві доводи не підкріплені жодним доказом взагалі, тобто суб`єкт владних повноважень взагалі не обґрунтував своє рішення, обмежившись лише твердженням про його правомірність.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2011 №1386 затверджено Порядок подання інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів.

Пунктами 4, 9, 10 цього Порядку передбачено, що Держгеокадастр та Мін`юст подають щомісяця до 10 числа, а також на запит територіального органу ДФС за місцезнаходженням земельної ділянки або ДФС інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю та єдиного податку, в тому числі:

- Держгеокадастр - про земельні ділянки, зокрема про кадастровий номер земельної ділянки, дату реєстрації у Державному земельному кадастрі, дату державної реєстрації земельної ділянки (відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою чи договору оренди), площу відповідно до правовстановлюючих документів, цільове призначення та місце розташування земельної ділянки, дату та значення нормативної грошової оцінки, частку кожного із співвласників земельної ділянки (у разі коли земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності), а також про землевласників або землекористувачів, зокрема найменування та місцезнаходження або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) та місце проживання землевласника або землекористувача;

- Мін`юст - про землевласників або землекористувачів, зокрема про найменування та місцезнаходження або прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання землевласника або землекористувача (у разі наявності такої інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно), назву, номер та дату правовстановлюючого документа, кадастровий номер земельної ділянки, площу відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дату державної реєстрації речового права, цільове призначення, місцезнаходження земельної ділянки (у разі наявності такої інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно), розмір частки у праві спільної власності на земельну ділянку (у разі коли майно належить на праві спільної часткової власності), а також про об`єкти незавершеного будівництва.

Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на запит контролюючих органів надається відповідно до Порядку доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Подання інформації контролюючим органам здійснюється на безоплатній основі в електронній формі.

Інформація, що надійшла до контролюючих органів, вноситься до інформаційних баз даних ДПС, обробляється та використовується з урахуванням вимог Законів України «Про захист персональних даних», «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах», передбачених для інформації з обмеженим доступом.

За таких обставин, розрахунок земельного податку здійснено відповідачем з порушенням ст. 271 Податкового кодексу України, оскільки відповідачем не надано належних доказів на підтвердження правильності визначення бази оподаткування нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Порушення контролюючим органом законодавчо визначеного порядку передбаченого ст. 271 Податкового кодексу України розрахунку розміру земельного податку, який визначений у податковому повідомленні-рішенні від 11.02.2019 № 4064-5306-1008 свідчить про його неправомірність та наявність підстав для скасування.

Що стосується позовної вимоги про скасування пені в сумі 4892,07 по земельному податку, то суд не вбачає підстав для її задоволення. Так, позивач нічим не обґрунтовує зазначену вимогу, а з даних АІС «Податковий блок» вбачається, що нарахування пені за цим платежем 33 земельний податок з фізичних осіб) розпочалося задовго до прийняття спірного податкове повідомлення-рішення. В свою чергу, в самому податковому повідомленні-рішенні інформаційно приведено відомості про наявність боргу (крім визначеного в сумі 19929,73) в розмірі 39327,80 грн, що вірогідно міг слугувати підставою для нарахування зазначеної пені у попередніх податкових періодах, які не охоплюються розглядуваним спором.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст. 6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 до Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України (03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 5а; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 11.02.2019 № 4064-5306-1008.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України, на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк