Справа № 464/1432/25
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 рокусправа № 464/1432/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

04.03.2025 ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася до Сихівського районного суду м. Львова з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) в якому просить:

- визнати незаконною відмову Управління Пенсійного фонду України у Сихівському районі м. Львова у зарахуванні до її спеціального педагогічного стажу період з 01.09.1990 до 08.09.1998;

- зобов`язати відповідача включити цей період до її спеціального педагогічного стажу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що звернулася до відділу управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою щодо тривалості набутого страхового та педагогічного стажу. Відповідач вказав, що до спеціального стажу не зараховано період роботи з 01.09.1990 до 08.09.1998 так як у трудовій книжці відсутній наказ про переведення або перейменування з посади вихователя учнівської молоді на посаду педагога-організатора. Водночас позивачка вважає, що має право на зарахування спірного періоду до спеціального педагогічного стажу. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 05.03.2025 справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, переданого для розгляду Львівському окружному адміністративному суду.

Справа №464/1432/25 надійшла до Львівського окружного адміністративного суду 26.03.2025. Після автоматизованого розподілу для розгляду цієї справи визначено головуючого суддю Кузана Р.І.

Ухвалою від 31.03.2025 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою судді від 14.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач 25.04.2025 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що згідно з матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку з 06.02.2013 як працюючий пенсіонер, особа з інвалідністю 2 групи внаслідок загального захворювання, одержувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Загальний (страховий) стаж становить 42 роки 25 днів (в тому числі з урахуванням додаткового стажу 7 років 06 місяців 10 днів). Розмір пенсійної виплати з 01.03.2025 та по даний час становить 4970,60 грн. На підставі документів та з урахуванням індивідуальних відомостей про застраховану особу, які містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж, врахований по 31.03.2024, становить 34 роки 07 місяців 14 днів. Педагогічний стаж врахований за даними трудової книжки по 11.10.2017 становить 19 років 04 місяці 22 дні. Одночасно відповідач повідомив, що до спеціального стажу не зараховано період роботи 01.09.1990 08.09.1998, так як у трудовій книжці відсутній наказ про переведення або перейменування з посади вихователя учнівської молоді на посаду педагога-організатора. Відтак, доцільно надати довідку про підтвердження періодів роботи на педагогічній посаді (дата прийняття на посаду і звільнення з неї) із посиланням на первинні документи (накази). Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 06.02.2013 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як отримувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з даними трудової книжки позивачки (серії НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 в межах спірного періоду працювала з 01.09.1990 по 08.09.1998 на посаді вихователя учнівської молоді, педагога-організатора.

Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою від 31.12.2024 щодо тривалості набутого страхового та педагогічного стажу.

Відповідач листом від 08.01.2025 повідомив ОСОБА_1 про те, що на підставі поданих документів та з урахуванням індивідуальних відомостей про застраховану особу, які містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж позивачки врахований по 31.03.2024 та становить 34 роки 07 місяців 14 днів. Педагогічний стаж врахований за даними трудової книжки по 11.10.2017 становить 19 років 04 місяці 22 дні. Одночасно повідомив, що до спеціального стажу не зараховано період роботи 01.09.1990 08.09.1998, так як у трудовій книжці відсутній наказ про переведення або перейменування з посади вихователя учнівської молоді на посаду педагога-організатора. Відтак, доцільно надати довідку про підтвердження періодів роботи на педагогічній посаді (дата прийняття на посаду і звільнення з неї) із посиланням на первинні документи (накази).

Не погоджуючись з такою відмовою щодо зарахування спірного періоду роботи до спеціального (педагогічного) стажу, позивач звернулася з цим позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Спірними періодами у цій справі є зарахування до педагогічного стажу позивача періоду роботи з 01.09.1990 до 08.09.1998.

Відповідно до п. «е» ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII (далі Закон №1788-XII) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати, зокрема, з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку№637).

Аналізуючи нормативно-правові акти України, які регулюють умови пенсійного забезпечення, суд наголошує, що норми Порядку №637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону №1788-XII, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (стаття 62 Закону №1788-XII).

При цьому суд звертає увагу на те, що положеннями Закону №1058 визначено, що підставою для призначення пенсії визначено виключно наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Суд враховує також те, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є, на переконання суду, виключно підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність чи відсутність виправлень у записах в трудовій книжці.

Пунктом 2.2 Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженої Наказом Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162, що діяв до 29 липня 1993 року (надалі - Інструкція № 162) заповнення трудової книжки уперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу.

Згідно з пунктом 2.3 Інструкції № 162 усі записи в трудовий книжці про приймання на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження й заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні - у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Пунктом 2.10 Інструкції № 162 врегульовано, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по-батькові (повністю, без скорочень чи зміни імені та по-батькові на ініціали) та дата народження зазначаються на підставі паспорта або свідоцтва про народження.

У відповідності до пункту 2.11 Інструкції № 162 після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник власним підписом завіряє правильність внесення відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, та після цього проставляється печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалась трудова книжка.

Контроль за дотриманням порядку ведення трудових книжок здійснюється в порядку, передбаченому постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 6 вересня 1973 року № 656 "Про трудові книжки робітників і службовців" (п. 8.1. Інструкції № 162).

Так, відповідно до пункту 18 Постанови Міністрів СРСР від 06 вересня 1973 року № 656 "Про трудові книжки працівників та службовців" відповідальність за організацію робіт щодо ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, закладу, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, яка призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, закладу, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну відповідальність, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Неналежне оформлення трудової книжки, не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу позивача, які дають йому право на призначення/перерахунок пенсії, оскільки відповідальність за порядок ведення трудової книжки покладено безпосередньо на посадових осіб установи-роботодавця.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17 (реєстраційний номер у РСР 72366973).

Крім того суд зазначає, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а та від 25.04.2019 у справі № 593/283/17.

Матеріали справи не містять доказів того, що дані трудової книжки позивача містять неправдиві або недостовірні відомості, а тому зазначені відповідачем недоліки, такі як відсутність наказу про переведення або перейменування посади вихователя учнівської молоді на посаду педагога-організатора, не можуть бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні означеного періоду роботи позивача до стажу роботи, що враховується при призначенні пенсії.

Так, записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 17.08.1988 підтверджено, що позивач з 01.09.1990 працювала на посаді культорганізатора - вихователя учнівської молоді, а з 08.09.1998 переведена з посади педагога організатора на посаду вчителя початкових класів.

При цьому, судом встановлено, що вказані записи не містять виправлень, описок, підчищень, та місять посилання на накази, які наявні в матеріалах справи, а тому є належними та допустимими доказами які підтверджують період її роботи.

У свою чергу Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, посада «організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми», «педагоги-організатори» у загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх, навчальних закладах, музичних і художніх школах, а також посада «старшої піонервожатої», «вчителя» зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років. Суд зауважує, що посади «вихователь учнівської молоді» та «педагог-організатор» по суті та за функціональними обов`язками є тотожними посадами, що підтверджується також змістом довідки Середньої загальоосвітньої школи №42 м.Львова №113 від 25.02.2025. Відсутність запису в трудовій книжці про перейменування посади не може бути підставою для відмові ОСОБА_1 в зарахуванні періоду роботи на цих посадах до педагогічного стажу.

Відтак період роботи позивача з 01.09.1990 до 08.09.1998 підлягає зарахуванню до педагогічного стажу.

Відповідно до частин 2, 3 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушених прав позивачки, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у зарахуванні позивачці до її спеціального педагогічного стажу період роботи з 01.09.1990 до 08.09.1998, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області зарахувати позивачці період роботи з 01.09.1990 до 08.09.1998 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивачки з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до спеціального педагогічного стажу період роботи з 01.09.1990 до 08.09.1998.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) зарахувати ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбаченої пунктом «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 01.09.1990 до 08.09.1998.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м.Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан