Справа № 320/40305/23
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Бєлової Л.В.,

суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Керімова К.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Енергетичної митниці на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" до Енергетичної митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення Енергетичної митниці Державної митної служби України від 19.06.2023 № UA903220/2023/000047/2 про коригування митної вартості товарів.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Енергетичної митниці Державної митної служби України від 19.06.2023 № UA903220/2023/000047/2 про коригування митної вартості товарів.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінки розбіжностям, які містяться в документах, а саме: у наданому до митного оформлення платіжному дорученні від 30.12.2022 №106 зазначений рахунок від 29.12.2022 №30044966, а до митного оформлення наданий рахунок від 18.01.2023 №30045948. Крім того, у наданому до митного оформлення рахунку від 18.01.2023 №30045948 вказано номер контракту , в той час як поставка товару здійснюється за контрактом від 23.12.2022 № 100052216.

Також апелянт наголошує на тому, що відповідно до рахунку-фактури від 29.12.2022 № 30044966 розрахунок вартості товару за формулою здійснено на підставі котирувань на дату 22.12.2022, тобто за тиждень до виставлення такого рахунку, що не відповідає умовам Угоди. У графі 70 платіжного доручення в іноземній валюті від 30.12.2022 № 106 оплата за товар здійснена на підставі рахунку-фактури від 29.12.2022 № 30044966, в якому не вказано реквізити розрахункового рахунку, на який повинна здійснюватися оплата.

Апелянт зазначає, що позивачем порушено частину 2 статті 53 МК України, оскільки не підтверджено оплату товару.

Апелянт вказує, що наданою транспортною довідкою від 16.06.2023 № 59 не підтверджено включення всіх числових значень складових митної вартості, зокрема, витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Крім того, апелянт стверджує, що відповідно до умов контракту № 100052216 від 23.12.22 (розділ 1) продавець здійснює поставку товару на умовах CIF-Клайпеда (Литва). До ціни товару повинні бути включені вартість, страхування і фрахт. Однак документів, які підтверджують здійснене відправником страхування, як зазначено в листі №ЦЗВ-20/1017 від 06.04.2023, декларантом не надано.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Енергетичної митниці на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" до Енергетичної митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

У відзиві позивач зазначає, що Розділом I та п. 4 розділу ІІ Угоди від 23.12.2022 № 100052216 було встановлено, що оплата за отримане паливо здійснюється в розмірі 110% за попередньою вартістю відповідно наданому Постачальником інвойсу, а саме: інвойсу від 29.12.2022 № 30044966. Платіжним дорученням від 30.12.2022 № 106 позивач оплатив продукцію відповідно до умов Угоди.

Згідно з розділом І Угоди в подальшому здійснюється остаточне ціноутворення як середнє значення цін за 5 розрахункових днів після дати коносамента. Постачальником оформлений інвойс від 18.01.2023 № 30045948 остаточною/перерахованою ціною по даним біржових котирувань, що відповідає розрахунку, який був наведений у листі Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» від 09.02.2023 № ЦЗВ- 20/314, який, в свою чергу, був направлений митному органу.

Позивач наголошує, що відповідача повідомлено про те, що Постачальник 05.05.2023 надав роз`яснення в електронному листі, що в інвойсах від 29.12.2022 № 30044966, від 18.01.2023 № 30045948, в розділі «Contract» зазначено внутрішній контрольний номер системи 8АР Постачальника «№ ». Відповідний «№ » є терміном, який використовується для внутрішнього посилання на транзакцію саме для Постачальника, для його зручності та ефективної роботи, та відповідний формат інвойсу закодований та не може бути змінений.

Позивач зазначає, що електронний лист, надісланий 05.05.2023 представником EXXONMOBIL ASIA PACIFIC PTE. LTD представнику АТ «Укрзалізниця», є доказом, який підтверджує пояснення про те, що в інвойсах від 29.12.2022 № 30044966, від 18.01.2023 № 30045948 зазначено саме угоду від 23.12.2022 за № 100052216.

Отже, на переконання позивача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що заявлена декларантом за першим методом митна вартість оцінюваного товару підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару. При цьому, товарно-супровідні документи не містять відомостей, що відповідно до визначених сторонами контракту умов позивач має нести інші витрати.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року справу призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 25 червня 2025 року.

У судовому засіданні представник відповідача Богословець Лілія Іванівна підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити. У своїх поясненнях представник відповідача підтримала доводи викладені у апеляційній скарзі та наголосила на розбіжностях у документах, які подані для митного оформлення товару.

Представник позивача Циганенко Андрій Іванович у судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Представник позивача зазначив, що доводи апеляційної скарги спростовуються аргументами, які наведені у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 23.12.2022 між АТ «Укрзалізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» (далі - філія «ЦЗВ» та/або Покупець) Ta - EXXONMOBIL ASIA PACIFIC PTE. LTD (далі - Продавець та/або Постачальник) укладено Угоду № 100052216.

3 метою митного оформлення ввезення товару на митну територію України, декларантом - Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯН МОТОРС» () надано підрозділу митного органу ВМО «Ковель» м/п Західний UA 903220 пакет документації на підтвердження заявленої митної вартості у відповідності до вимог статті 257 Митного кодексу України (далі - МК України), а саме:

- копію Угоди від 23.12.2022 № 100052216;

- копію рахунку-фактури (інвойсу) від 29.12.2022 № 30044966;

- копію рахунку-фактури (інвойсу) від 18.01.2023 № 30045948;

- копія платіжного доручення від 30.12.2022 № 106 на оплату по Угоді;

- лист від 09.02.2023 № ЦЗВ-20/314 з розрахунком кінцевої ціни дизельного палива поставленого по Угоді.

Постачання продукції за Угодою здійснюється на умовах CIF (термінал NAFTOS, Клайпеда) у відповідності до норм міжнародного морського права яким передбачається прийняття вантажу до перевезення морськими суднами з обов?язковим страхування вантаж. На підтвердження відвантаження продукції постачальником EXXONMOBIL ASIA PACIFIC PTE. LTD надано коносамент.

Згідно з п. 4 розділу II Угоди сторони мають право здійснювати взаємозалік зустрічних вимог виключно за попереднім письмовим погодженням з іншою стороною цієї угоди. Покупець повинен здійснити передоплату за попереднім рахунком-фактурою Продавця не пізніше, ніж за 5 (п?ять) робочих днів, якщо інше не домовлено, до першого дня прийнятого діапазону дат, зазначеного в розділі І. Вартість рахунку-фактури на передоплату дорівнюватиме 110% попередньої вартості максимальної договірної кількості, як описано в розділі I, а попередня вартість базуватиметься на розрахунку ціни, описаній у розділі І. Остаточний рахунок-фактура буде виставлений Продавцем і розрахований відповідно до розділу I, щоб узгодити будь-які розбіжності між ціною, розрахованою відповідно до розділу І, та рахунком-фактурою на передоплату.

Відповідно до умов, передбачених розділом I та п. 4 розділу ІІ Угоди, за отримане паливо оплата за дану продукцію здійснюється в розмірі 110% за попередньою вартістю відповідно наданому постачальником інвойсу, а саме: інвойсу від 29.12.2022 № 30044966.

Платіжним дорученням від 30.12.2022 № 106 продукцію оплачено відповідно до умов Угоди.

Згідно з розділом І Угоди в подальшому здійснюється остаточне ціноутворення як середнє значення цін за 5 розрахункових днів після дати коносамента (0/0/5).

Постачальником - EXXONMOBIL ASIA PACIFIC PTE. LTD оформлено інвойс від 18.01.2023 № 30045948 остаточною/перерахованою ціною по даним біржових котирувань, що відповідає розрахунку, який зазначено у листі акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» від 09.02.2023 № ЦЗВ-20/314 та направлено митному органу.

В інвойсі від 18.01.2023 № 30045948 визначено остаточну ціну продукції - 938,14 дол. США, номер міжнародної Угоди, укладеної між постачальником (EXXONMOBIL ASIA PACIFIC PTE. LTD) та покупцем (філія «ДЗВ» АТ «Укрзалізниця»).

У інвойсі від 18.01.2023 № 30045948 зазначено, що ціна сформована на підставі Угоди.

Митний орган повідомлено, що представник постачальника 05.05.2023 надав роз`яснення в електронному листі, що в інвойсах від 29.12.2022 № 30044966, від 18.01.2023 № 30045948, в розділі «Contract» зазначено № - це внутрішній контрольний номер системи SAP постачальника. Відповідний № є термінологією для внутрішнього посилання на транзакцію саме для постачальника, для його зручності та ефективної роботи, та відповідний формат інвойсу закодований та не може бути змінений.

Згідно з електронним листом, надісланий 05.05.2023 представником EXXONMOBIL ASIA PACIFIC PTE. LTD представнику АТ «Укрзалізниця» (підписанту Угоди - Ірхіну Є.В.), в інвойсах від 29.12.2022 № 30044966, від 18.01.2023 № 30045948 зазначено саме угоду від 23.12.2022 за № 100052216.

Враховуючи умови постачання, акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі філії «Центр транспортної логістики» АТ «Укрзалізниця» укладено договір на транспортно-експедиційні послуги з TRANS SELEKT від 04.01.2023 № 04.01/L-UZ/2023, згідно з яким вартість доставки з термінал NAFTOS, Клайпеда, до пункту переходу продукції на митну територію України становить 145,00 євро за 1 тонну продукції.

Послуги, надані на виконання умов Угоди, оподатковуються у відповідності до норм законодавства України, у тому числі і ПДВ, на підтвердження чого позивачем надавалися транспортні довідки.

Отже, фактична контрактна вартість поставленої продукції для АТ «Укрзалізниця» становить 1095,80 дол. США за 1 тонну, що є митною вартістю продукції за умовами Угоди.

Декларантом отримане рішення про коригування митної вартості товарів від 19.06.2023 № UA903220/2023/000047/2, яким митним органом відкоригована ціна продукції до рівня 1143,6 дол. США за 1 тонну, яка визначена другорядним методом. Зазначена ціна перевищує ціну визначену біржовими котируваннями Platts.

На думку позивача, з урахуванням вартості транспортно-експедиційних послуг вартість 1 тонни імпортованого палива складе 1301,26 дол. США що перевищує вартість аналогічної імпортованої продукції що діє на ринку України.

Філія «ЦЗВ» скористалася своїм правом на адміністративне оскарження рішення про коригування митної вартості товарів, у зв?язку із чим було подано скаргу до Державної митної служби України від 19.07.2023 № ЦЗВ-20/2570, яка рішенням ДМС України від 17.08.2023 № 15/15-02-02/13/3701 залишена без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням відповідача про коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції, адміністративний позов задовольнив та зазначив, що відповідач не довів те, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу, тому відсутні підстави вважати, що рішення відповідача від 19.06.2023 № UA903220/2023/000047/2 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною першою статті 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п?ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об?єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Тобто, МК України передбачено та встановлено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до частини третьої-п?ятої статті 53 МК України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов?язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов?язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов?язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв?язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в шій статті.

Згідно з частиною шостою статті 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Частиною другою статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з статтею 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація не є обов`язковою підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Із системного аналізу наведених законодавчих приписів вбачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У спірному рішенні відповідач дійшов висновку про те, що Декларантом документально не підтверджено заявлену митну вартість, що базується на ціні, що фактична сплачена або підлягає сплаті та не надано усіх документів відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України. Крім того, подані позивачем до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Колегія суддів зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України, а саме:

копію Угоди від 23.12.2022 № 100052216;

копію рахунку-фактури (інвойсу) від 29.12.2022 № 30044966;

копію рахунку-фактури (інвойсу) від 18.01.2023 № 30045948;

копія платіжного доручення від 30.12.2022 № 106 на оплату по Угоді;

лист від 09.02.2023 № ЦЗВ-20/314 з розрахунком кінцевої ціни дизельного палива поставленого по Угоді.

Зі спірного рішення вбачається, що на вимогу митного органу позивачем додатково додано, зокрема,

- страхове свідоцтво від 07.12.2022 № 30/127;

- лист № ЦЗВ-20/1017 від 06.04.2023.

Щодо посилання відповідача у спірному рішенні на наявність розбіжностей у наданих документах та не надання їх в повному обсязі, колегія суддів зазначає наступне.

У спірному рішенні відповідачем зазначено, що

- в наданому до митного оформлення платіжному дорученні від 30.12.2022 № 106 зазначений рахунок від 29.12.2022 № 30044966, а до митного оформлення наданий рахунок від 18.01.2023 № 300459948;

- в наданому до митного оформлення рахунку від 18.01.2023 № 300459948 вказано номер контракту , в той час як поставка товару здійснюється за контрактом від 23.12.2022 № 100052216.

З матеріалів справи вбачається, що постачання продукції за Угодою здійснювалось на умовах СІF (термінал NAFTOS, Клайпеда) у відповідності до норм міжнародного морського права яким передбачається прийняття вантажу до перевезення морськими суднами з обов`язковим страхування вантажу.

На підтвердження відвантаження продукції постачальником EXXONMOBIL ASIA PACIFIC PTE. LTD було надано коносамент (а.с.29-30).

Згідно з п. 4 розділу ІІ Угоди Покупець (позивач у справі) та Постачальник (EXXONMOBIL ASIA PACIFIC PTE. LTD) мають право здійснювати взаємозалік зустрічних вимог виключно за попереднім письмовим погодженням з іншою стороною цієї угоди. Покупець повинен здійснити передоплату за попереднім рахунком-фактурою Постачальника не пізніше, ніж за 5 (п`ять) робочих днів, якщо інше не домовлено, до першого дня прийнятого діапазону дат, зазначеного в розділі І. Вартість рахунку-фактури на передоплату дорівнюватиме 110% попередньої вартості максимальної договірної кількості, як описано в розділі І, а попередня вартість базуватиметься на розрахунку ціни, описаній у розділі І. Остаточний рахунок-фактура буде виставлений Постачальником і розрахований відповідно до розділу I, щоб узгодити будь-які розбіжності між ціною, розрахованою відповідно до розділу І, та рахунком-фактурою на передоплату.

Розділом I та п. 4 розділу ІІ Угоди встановлено, що оплата за отримане паливо здійснюється в розмірі 110% за попередньою вартістю відповідно наданому Постачальником інвойсу.

Матеріали справи свідчать, що Постачальником сформовано інвойс від 29.12.2022 № 30044966 (а.с.25).

У цьому інвойсі міститься посилання на Угоду від 23.12.2022 № 100052216.

Платіжним дорученням від 30.12.2022 № 106 позивач оплатив продукцію відповідно до умов Угоди (а.с.27).

Згідно з розділом І Угоди в подальшому здійснюється остаточне ціноутворення як середнє значення цін за 5 розрахункових днів після дати коносамента.

Постачальником оформлений інвойс від 18.01.2023 № 30045948 остаточною/ перерахованою ціною по даним біржових котирувань (а.с.26), що відповідає розрахунку, який наведений у листі Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» від 09.02.2023 № ЦЗВ- 20/314, який, в свою чергу, направлений митному органу (а.с.28).

В інвойсі від 18.01.2023 № 30045948 визначено остаточну ціну продукції - 938,14 дол. США, номер міжнародної Угоди, укладеної між Постачальником та Покупцем.

В інвойсі від 18.01.2023 № 30045948 зазначено, що вона сформована на підставі Угоди.

Отже, позивач надав до митного оформлення рахунок від 18.01.2023 № 300459948, який сформований на виконання вимог Угоди.

Щодо розбіжностей у рахунку від 18.01.2023 № 300459948 стосовно номерів контракту (№ замість №100052216), колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначає позивач, що не заперечується відповідачем, митний орган повідомлено про те, що Постачальник 05.05.2023 надав роз`яснення в електронному листі, що в інвойсах від 29.12.2022 № 30044966, від 18.01.2023 № 30045948, в розділі «Contract» зазначено внутрішній контрольний номер системи 8АР постачальника «№ ». Відповідний «№ » є терміном, який використовується для внутрішнього посилання на транзакцію саме для Постачальника, для його зручності та ефективної роботи, та відповідний формат інвойсу закодований та не може бути змінений.

З копії скарги від 19.07.2023 позивача на рішення про коригування митної вартості (а.с.39-40) вбачається, що копія електронного листа від 05.05.2023 додана до вказаної скарги.

Пунктом 10.1 розділу 10 Угоди Покупець та Постачальник врегулювали, що вони мають право проводити між собою листування, обмінюватись інформацією в письмовому та в електронному вигляді.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами позивача про те, що електронний лист надісланий 05.05.2023 представником EXXONMOBIL ASIA PACIFIC PTE. LTD представнику АТ «Укрзалізниця» є доказом, який підтверджує пояснення про те, що в інвойсах від 29.12.2022 № 30044966, від 18.01.2023 № 30045948 зазначено саме угоду від 23.12.2022 за № 100052216.

Щодо доводів відповідача про ненадання відповідачем документів, які підтверджують здійснене відправником (Постачальником) страхування, що свідчить про не включення витрат на страхування до заявленої митної вартості, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається із листа АТ «Укрзалізниця» філії «ЦЗВ» від 06.04.2023 № ЦЗВ-20/1017 (а.с.74), на який у спірному рішенні посилається відповідач, філією «ЦЗВ» зазначено, що доставка згідно з умовами Угоди здійснювалася відповідно до правил міжнародних перевезень Інкотермс на умовах CIF, які включають в кінцеву ціну страхування вантажу відправником.

Згідно з умовами Угоди перехід права власності до АТ «Укрзалізниця» здійснюється на розвантажувальному терміналі Клайпеда (Литва), з наданням всіх відповідних документів, необхідних для подальшого оформлення вантажу.

Після закінчення розвантаження компанією «EXXONMOBIL ASIA PACIFIC PTE.LTD.» надано фінальні інвойси, в яких вказано кінцеву ціну за отриманий товар.

Тому, твердження відповідача про ненадання документів щодо страхування є безпідставним, оскільки на вимогу митного органу надано страхове свідоцтво від 07.12.2022 № 03/127, а в кінцеву ціну, згідно з вимогами правил міжнародних перевезень Інкотермс на умовах CIF вже включено страхування вантажу відправником.

Колегія суддів наголошує, що, враховуючи умови постачання за Угодою (СІF термінал NAFTOS, Клайпеда), акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі філії «Центр транспортної логістики» АТ «Укрзалізниця» укладено договір на транспортно-експедиційні послуги з TRANS SELEKT від 04.01.2023 № 04.01/L-UZ/2023, за умовами якого вартість доставки з терміналу NAFTOS, Клайпеда до пункту переходу продукції на митну територію України становить 145,00 євро за 1 тонну продукції.

Надані послуги підтверджуються транспортними довідками (а.с.34-36).

Отже, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах є безпідставними.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Тож, заявлена декларантом за першим методом митна вартість оцінюваного товару підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Тож, висновок відповідача про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеним.

При цьому, відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, колегія суддів зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Колегія суддів зазначає, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Отже, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

У спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації (МД 23UA43U9 від 29.03.2023, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару. Між тим можливість поставки товару іншим покупцям за більшою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства, а формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості та автоматичною підставою для збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

З огляду на викладене, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої позивачем митної вартості спірного товару, оскільки позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, у зв`язку із чим рішення відповідача від 19.06.2023 № UA903220/2023/000047/2 про коригування митної вартості товарів є не обґрунтованим, тому підлягає скасуванню, як протиправне.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Енергетичної митниці на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту ухвалення та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 26.06.2025.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма