Справа № 726/2029/25
Суддя: Мілінчук С. В.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2029/25
Провадження №2-а/726/27/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В.,

за участю секретаря Колісник А.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної полції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкту владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відподальності.

Позов мотивований тим, що постановою інспектора 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ст. лейтенанта поліції Джуряком І.Д., позивача було притягнуто до адміністративної відповідальнгості у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 31.05.2025 року о 09:19 годині в м. Чернівці по вул. Карпатська, він керував транспортним засобом та порушив швидкісний режим в населеному пункті, а саме рухався зі швидкістю 91 км/год.

Також позивач зазначає, що проведення моменту фіксації швидкості транспортного засобу проводилась приладом TruCam LTI TC 008438 працівником поліції з руки, що доводиться відеозаписом з портативної відеокамери. Однак на переконання позивача, працівник патрульної поліції під час здіснення ним вимірювання швидкості руху транспортного засобу, діяв з порушенням вимог ст. 40 ЗУ Про Національну поліцію у зв`язку із чим результат вимірювання швидкості, які були покладені в основу складання оскаржувальної постанови, є нікчемними, а сама постанова протиправною.

Ухвалою суду від 12.06.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

25.06.2025 року від відповідача Управління патрульної поліції в Чернівецькій області надійшов відзив на позов, в якому просили в задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі. Зазначає, що під час несення служби в Чернівецькій області, м. Чернівці, автодорозі М-19, 486 км., 31.05.2025 року екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС008438 було виявлено порушення ПДР позивачем, який рухався зі швидкістю 91 км./год, при при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеногму пункті на 41 км/год, чим порушено п. 12.4 ПДР, після чого транспортний засіб було зупинено, водієві повідомлено суть скоєного правопорушення, запропоновано пред`явити документи, роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з`ясовано усі обставини, які підлягали з`ясуванню під час розгляду справи, ознайомлено з доказами, вислухано заперечення, пояснення водія, після чого оцінено докази, встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення, вину водія та інспектором винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 340 грн 00 коп. Розглядаючи дану справу, співробітник патрульної поліції діяв в межах повноважень та відповідно до Закону. Вимірювання швидкості руху автомобіля відбувалось з використанням лазерного вимірювача швидкості, приладом TruСam, в населеному пункті. При цьому, прилад розміщувався по зовнішньому периметру дороги, на узбічі, без порушення вимог Закону. Свідоцтвом про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/31901, чинного до 25.09.2025 встановлено, що лазерний вимірювач швидкості приладу Trucam II LT1 20/20 ТС008438 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі становить +/- 2 км/год в діапазоні вимірювання від 2 км/год. до 320 км/год. На відрізку дороги, на якому виявлено правопорушення ПДР, встановлено відповідні дорожні знаки для попередження скоєння водіями ДТП.

27.06.2025 року від ОСОБА_1 до суду надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначає, що відповідач помилково вказує, що використання приладу вимірювання швидкості TruCam в спосіб тримання його в руках є таким, що не суперечить нормам чинного законодаства, оскільки прилад TruCam припроведенні фіксації швидкості певного транспотного засобу не може триматися руками інспктора поліції, а повинен бути стаціонарно вмонтованим, що доводиться приписами ст. 40 ЗУ Про Національну поліцію. Також вказує, що фіксація швидкісного режиму відбулась на ділянці дороги на якій відсутній відповідний попереджувальний знак та відповідачем не надано доказів вимірювання швидкісного режиму в межах населеного пункту, а тому просить постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4856000 від 31.05.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати, провадження у справі закрити.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4856000 від 31.05.2025 року, ОСОБА_1 31.05.2025 09:19 в у м. Чернівці, вул. Карпатська, керуючи транспортним засобом порушив швидкісний режим в населеному пункті, а саме рухався зі швидкістю 91 км/год., чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України порушення швидк. Режиму в населених пунктах та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam LTI TC 008438. Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно п.12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказам.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган ( посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з пунктом 1 статті 247КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України № 580-VIII від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із ст. 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; поверхнева перевірка і огляд; зупинення транспортного засобу; вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; проникнення до житла чи іншого володіння особи; перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису; перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; поліцейське піклування.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, вказаною нормою не встановлено обмежень щодо використання лазерного вимірювача швидкості TruCam в ручному режимі.

Крім цього, правомірність використання приладу TruCam саме в ручному режимі підтверджується листом Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» Мінекономрозвитку від 01.10.2019 №22-38/49, відповідно до якого лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювання (а.с. 38).

Можливість використання приладу LTI TC 008438 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання) та не суперечить вимогам законодавства.

Отже, використання приладу TruCam відбувається у автоматичному режимі як у мобільному, так і у статичному положенні, а тому користування приладом у ручному режимі не є порушенням. При цьому, лазерний вимірювач TruCam відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

З огляду на викладене, доводи позивача, що використання приладу TruCam у ручному режимі суперечить вимогам статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», є безпідставними.

Посилання позивача на відсутність доказів того, що в зоні фіксації були розміщені та діяли обмеження, передбачені дорожніми знаками, судом також не приймаються до уваги з наступних підстав.

Зокрема, із листа служби відновлення та розвитку інфраструктури у Чернівецькій області Державного агенства відновлення та розвитку інфраструктури у Чернівецькій області Державного агенства відновлення та розвитку інфраструктури України №209 від 18.02.2025 року наданого на запит УПП в Чернівецькій області, встановлено, що населений пункт Чернівці знаходиться на 485+357 496+774 кілометрах автомобільної дороги М-19. Із викладеного встановлено, що фіксації була здійснена у межах міста Чернівці, та те, що на вищевказаних кілометрах розміщені дорожні знаки, які інформують учасників дорожнього руху про початок та кінець населеного пункту Чернівці.

Суд зазначає, що обставини наявності чи відсутності дорожнього знаку жодним чином не свідчать про відсутність у позивача обов`язку дотримання запровадженого ПДР швидкісного режиму.

З огляду на викладене, посилання позивача щодо відсутності доказів наявності обмежень за місцем скоєння ДТП, не знайшли свого підтвердження.

Інші доводи, зазначені позивачем на підтвердження позовних вимог, не приймаються судом до уваги, оскільки не спростовують висновків суду та не суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.

Таким чином, при розгляді справи суд не знайшов факту підтвердження неправомірних дій інспектора при винесенні оскаржуваної постанови, позивачем не надано достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування неправомірності дій інспектора, в матеріалах справи такі підтвердження також відсутні. При прийнятті оскаржуваного рішення, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено положеннями КУпАП, а відтак адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи, та повністю спростовані стороною відповідача, суд вважає позов безпідставним, недоведеним та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, ст.ст. 122, 222, 251 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 7, 8,9, 72-78,241-246,286,293 КАС України,

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної полції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкту владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук