Справа № 280/880/24
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2025 року м. Дніпросправа № 280/880/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖИ ЕФ СІ» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року

у адміністративній справі № 280/880/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖИ ЕФ СІ» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року відмовлено у задоволені подано Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖИ ЕФ СІ» 29.01.2024 року адміністративного позову до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування виданого Головним управлінням ДПС у Запорізькій області наказу від 23.01.2024 №122-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ДЖИ ЕФ СІ».

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем по справі з підстав порушення судом норм процесуального права, неповного дослідження судом фактичних обставин та неправильного застосування до спірних правовідносин норм матеріального, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду у цій справі та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖИ ЕФ СІ».

Обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність їх юридичної оцінки і застосування до них норм матеріального і процесуального права, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача, виходячи з нижченаведеного

Судом першої інстанції за результатом дослідження поданих до матеріалів справи письмових доказів встановлено, що з урахуванням отриманої з відділу перевірок інших галузей управління податкового аудиту ГУ ДПС у Запорізькій області доповідної записки №298вн від 23.01.2024, оформленої з питання «надання дозволу на призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ДЖИ ЕФ СІ» () у звязку з поданою управлінням податкових сервісів ГУ ДПС у Запорізькій області службовою запискою №1882/08-01-12-01-03 від 18.10.2023, якими повідомлялося про те, що на виконання п.1.1 п.1 ГУ ДПС у Запорізькій області №827 від 15.11.2021 «Про відпрацювання підприємств, які здійснили процедуру виділу та які утворились внаслідок виділу» (із змінами), що 17.10.2023 з Єдиного державного реєстру інформації про державну реєстрацію юридичної особи в результаті виділу (тип відомостей 136) надійшли відомості про створення юридичної особи ТОВ «Сангрил ЛТД» (код 45341833) в результаті виділу з юридичної особи ТОВ «ДЖИ ЕФ СІ» (код 39219777), і згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «ДЖИ ЕФ СІ» встановлено, що 07.06.2021 внесено рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо виділу», а 17.10.2023 відомості щодо юридичної особи - правонаступника у разі виділу (а.с.50) - Головним управлінням ДПС у Запорізькій області на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.7 п.78.1 ст.78, п.69.2-2, пп.69.35-1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення ПКУ, п.2 ч.1 ст.13, п.9-23 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами) було винесено наказ №122-п від 23.01.2024, яким вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ДЖИ ЕФ СІ» з 24.01.2024, тривалістю 5 робочих днів (а.с.5), на підставі якого було оформлено направлення на перевірку № 176, №177, № 178 і № 179 від 23.01.2024 року (а.с.52-53). Метою проведення перевірки як у наказі №122-п від 23.01.2024 так і у направленнях на перевірку № 176, №177, № 178 і № 179 від 23.01.2024 року зазначено «з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.04.2021 по 30.09.2023, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.04.2021 по 30.09.2023».

Як з`ясовано з долученого до матеріалів адміністративної справи Акту про відмову в допуску до проведення/відмови від проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки від 24.02.2024 № 124/08010704/39219777 (а.с.6-7) прибувших для проведення перевірки о 10.15 год 24.02.2024 року посадових осіб відповідача директором ТОВ «ДЖИ ЕФ СІ» не допущено до перевірки, а наказ Головного управління ДПС у Запорізькій області від 23.01.2024 №122-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ДЖИ ЕФ СІ» оскаржено у судовому порядку у цій справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції спираючись на положення ч.1 та ч.2 ст.2 КАС України, проаналізувавши зміст пп.20.1.4. п.20.1 ст.20, пп.41.1.1. п.41.1 ст.41, пп.75.1.2. п.75.1 ст.75, пп.78.1.7. п.78.1. ст.78 Податкового кодексу України правильно акцентував увагу як на тому, що контролюючі органи наділені правом проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків, так і на тому, що однією з підстав для проведення документальної позапланової перевірки є і розпочата процедура реорганізації юридичної особи (крім перетворення).

Обговорюючи доводи позивача про те, що на момент складання спірного наказу на Товаристві не відбувалось процедур реорганізації, а виділ майна для створення іншої юридичної особи не є різновидом реорганізації юридичної особи, суд першої інстанції у даному спірному випадку правильно врахував правову позицію Великої палати Верховного Суду стосовно визначення правової природи виділу, викладену у постанові від 15.11.2023 по справі №918/119/21, в якій наведено тлумачення розуміння реорганізації юридичної особи та її наслідки відповідно до положень ст. 104 Цивільного кодексу України як по кожній частині вказаної статті так і по кожному реченню цієї норми, що конкретизує не лише шляхи припинення юридичної особи, види реорганізації, а і вказує на характерні ознаки реорганізації, що притаманні всім її видам (перехід майна, прав та обов`язків реорганізованої юридичної особи до її правонаступників), та не встановлює вичерпного переліку видів реорганізації юридичної особи, а визначає ті її (реорганізації) види, внаслідок яких юридична особа припиняється, що за висновками Великої палати підтверджується і «нормами інших нормативно-правових актів виділ (виділення) визначається як різновид реорганізації юридичної особи, поряд із злиттям, приєднанням, поділом, перетворенням. Принагідно зазначити, що це стосується як нормативно-правових актів, які прийняті раніше ЦК (до прикладу, Кодекс законів про працю України (частина шоста статті 36), Закон України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 № 2121-ІІІ (стаття 2)), так і тих, які прийняті пізніше ЦК (зокрема, Податковий кодекс України (затверджено Законом України від 02.12.2010 № 2755-VI, підпункт 98.1.4 пункту 98.1 статті 98), Закон України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VIІ (частина сьома статті 24), Закон України «Про безпечність та гігієну кормів» від 21.12.2017 № 2264- VIІІ (частина сімнадцята статті 14), Закон України «Про оренду державного і комунального майна» від 03.10.2019 № 157-ІХ (частина третя статті 20), Закон України «Про страхування» від 18.11.2019 № 1909-ІХ (частина перша статті 51)).

Виділення як вид реорганізації передбачено і частиною першою статті 28 Закону № 1087-IV, згідно з якою реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) кооперативу відбувається за рішенням загальних зборів членів кооперативу у порядку, визначеному законодавством та статутом кооперативу.

Відповідно до частини першої статті 109 ЦК виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.

Юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно.

Якщо після виділу неможливо точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов`язанням (частини третя, четверта статті 109 ЦК).

Правове визначення виділу окреслено й іншими, крім ЦК, нормативно-правовими актами. Так, відповідно до положень підпункту 98.1.4 пункту 98.1 статті 98 Податкового кодексу України під реорганізацією платника податків розуміється, зокрема, виділення з платника податків інших платників податків, а саме передача частини майна платника податків, що реорганізується, до статутних фондів іншими платниками податків, які створюються власниками корпоративних прав платника податків, що реорганізується, та внаслідок якого не відбувається ліквідація платника податків, що реорганізується.

Аналіз наведених норм свідчить, що для виділу притаманна характерна ознака реорганізації - перехід майна, прав та обов`язків юридичної особи, що реорганізується, до її правонаступника. При цьому обсяг правонаступництва визначається тим майном, правами та обов`язками, які передаються за розподільчим балансом, тобто має місце парцелярне (часткове) правонаступництво.

Отже, виділ є видом реорганізації, який не має наслідком припинення юридичної особи, яка реорганізується, оскільки остання залишається суб`єктом права, однак зі зменшеним обсягом майна, прав та/або обов`язків…».

На підставі наведеного вище правового аналізу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що «виділ» є саме видом реорганізації юридичної особи, а відповідно у разі встановлення факту початку процедури виділу у контролюючого органу виникає право на проведення документальної позапланової перевірки на підставі пп.78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Плдаткового кодексу України, і доводами апеляційної скарги позивача вказані висновки не спростовуються, а свідчать лише про власне розуміння положень ст.ст.104, 107, 109 Цивільного кодексу України, що на переконання колегія суддів не впливає на правомірність застосування контролюючим органом у даному спірному випадку положень пп.78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, який пов`язує право контролюючого органу на проведення позапланової документальної перевірки саме з тих підстави, що «розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення)»

Твердження позивача в апеляційній скарзі про те, що у його випадку відбувся саме виділ та не відбувалося реорганізації, що за розумінням позивача не є тотожними поняттями, на переконання колегії суддів є не тільки лише власним розумінням позивачем норм матеріального, а й спростовується змістом долученого до матеріалів справи протоколу № 31/05/21 загальних зборів ТОВ «ДЖИ ЕФ СІ» від 31.05.2021 року (а.с.13-16) в якому із третього питання порядку денного вирішили реорганізувати Товариство…шляхом виділу з нього двох нових юридичних осіб у формі ТОВ із передачею їм згідно із розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків Товариства…, з приводу чого згідно цього ж протоколу було утворено комісію з реорганізації Товариства… вирішено провести реорганізацію і т.д.

Обговорюючи висновки суду першої інстанції, зроблені за результатом перевірки посилань позивача на те, що у контролюючого органу були відсутні підстави для призначення перевірки на підставі пп.78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України, оскільки на дату винесення наказу на Товаристві була завершена процедура виділу, колегія суддів звертає увагу на обґрунтування судом факту дотримання контролюючим органом граничних строків проведення перевірки.

Зокрема, судом першої інстанції правильно зазначено, що пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України пов`язує виникнення права на проведення позапланової документальної перевірки на підставі зазначеної норми не з фактом проведення юридичною особою реорганізації, а саме з фактом початку процедури реорганізації юридичної особи, а виходячи з того, що Податковий кодекс України, в тому числі і пункт 78.1 статті 78, не містить спеціальних строків протягом яких має бути проведена перевірка на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України, після встановлення факту початку процедури реорганізації підприємства, так само як і не містить положень, які б встановлювали відсутність у контролюючого органу права на проведення документальної перевірки, у разі якщо процедура реорганізації (в т.ч. виділу) завершена суд обґрунтовано звернув увагу саме на положення ст.102 ПК України, якою і визначено загальні правила щодо застосування строків, вказуючи, що відповідно до п.102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Оскільки згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо виділу стосовно ТОВ «ДЖИ ЕФ СІ» внесено 07.06.2021 року, а відомості щодо юридичної особи - правонаступника у разі виділу внесено 17.10.2023 року, суд першої інстанції обґрунтовано не визнав у даному спірному випадку того, що контролюючим органом граничні строки проведення перевірки були порушені.

Погоджується також колегія суддів і з висновками суду першої інстанції про відхилення посилань позивача на те, що він лише з жовтня 2021 року змінив місце знаходження з міста Києва на місто Запоріжжя, а відповідно саме ГУ ДПС у м.Києві мало ініціювати проведення перевірки, оскільки дійсно, та обставина, що ГУ ДПС у м.Києві не реалізувало право на проведення перевірки, не позбавляє контролюючий орган за новим місцем обліку на проведення відповідної перевірки у встановленому порядку та строки.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, та з огляду на те, що податкові перевірки після реорганізації у формі виділу та виділення можуть бути ініційовані податковим органом як відносно правонаступників (новостворених юридичних осіб) для перевірки правильності нарахування та сплати податків, зборів, митних та інших платежів, тощо, так і можуть стосуватися і реорганізованого підприємства, і при цьому, при наявності на те правових підстав (в тому числі за результатами аналізу податкової звітності, повідомлення про порушення, скарг, тощо) податкова перевірка може стосуватися не лише періоду, в якому відбувалася реорганізація, а й попередніх податкових періодів колегія суддів не знаходить підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції, в тому числі і з наведених в апеляційній скарзі позивача підстав.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖИ ЕФ СІ» залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов