Справа № 160/30907/24
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Тулянцевої І.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Східного офісу Держаудитслужби до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Східного офісу Держаудитслужби до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якій позивач просить:
- стягнути з Військової частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) у дохід Державного бюджету України кошти у сумі 1 037 895,48 гривень (один мільйон тридцять сім тисяч вісімсот дев`яносто п`ять гривень 48 копійок) за наступними реквізитами:
Населений пункт: м. Київ
Отримувач: ГУК у Дніпропетровській області/Саксаганський район/24060300
Код отримувача: 37988155
Банк отримувача: Казначейство України
Код класифікації доходів бюджету 24060300
Найменування податку, збору, платежу інші надходження
- зобов`язати військові частину НОМЕР_1 Національної гвардії України відобразити на позабалансовому обліку орендовані військовою частиною житлові та службові приміщення для розміщення військовослужбовців.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що на виконання п. 1.1.6.2 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Східного офісу Держаудитслужби на I квартал 2024 року позивачем проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за період з 01.01.2022 року по 31.12.2023 року, якою встановлено ряд фінансових порушень, що відображені в акті ревізії від 27.06.2024 року №040420-24/42. Враховуючи, що вжитими в період ревізії заходами не було забезпечено повне усунення виявлених порушень, позивачем було скеровано на адресу відповідача лист від 24.07.2024 № 040420-15/4416-2024 «Про усунення виявлених порушень» в строк до 20.08.2024. Так, сформована та скерована підконтрольному об`єкту вимога, прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та Законом №2939, містить чіткі та зрозумілі дії, які повинен вжити відповідач задля усунення порушень, проте, на даний час відповідачем не усунуті порушення, відображені в пункті 5, 6 та 7 зазначеної вимоги у зв`язку з чим Офіс звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом
На виконання вимог ухвали суду від 28.11.2024 року на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла заява Східного офісу Держаудитслужби, до якої долучено квитанцію про сплату судового збору та докази надсилання відповідачу копії позовної заяви та долучених до неї документів листом з описом вкладення.
03.01.2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовної заяви і просив повністю відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України є бюджетною установою, яка входить до складу Національної гвардії України. Так, відповідачем наголошується, що розпорядник бюджетних коштів здійснює коригування обсягів узятих бюджетних зобов`язань за загальним фондом кошторису для проведення видатків з цих зобов`язань із спеціального фонду кошторису відповідно до бюджетного законодавства. Вимоги, як Бюджетного кодексу України, так і Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2002 р. № 228 вказують на необхідність покриття витрат, пов`язаних з організацією та наданням таких послуг, і не свідчать про необхідність складання штатного розпису по спеціальному фонду та виплату грошового забезпечення військовослужбовцям саме зі спеціального фонду. Крім цього, нормативно не врегульовано порядок здійснення погодинного розрахунку для виплат грошового забезпечення при виконанні військовослужбовцями своїх професійних обов`язків, в розрізі надання послуг фізичним та/або юридичним особам. Тому, військова частина НОМЕР_1 діяла правомірно в частині не проведення планування грошового забезпечення по спеціальному Фонду, відтак видатки здійснювалися відповідно до кошторисних призначень із загального фонду в межах бюджетних асигнувань. Також, на переконання відповідача, покриття витрат спеціального фонду за рахунок коштів загального фонду ніяким чином не заподіє збитків Державі, оскільки в даному випадку Держава не несе втрати у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням речі, а також витрати, які необхідно зробити для відновлення свого порушеного права. Також Державою не втрачено доходи, які могли бути отримані за звичайних обставин. Висновки в акті ревізії про заподіяні збитки Державі не обґрунтовані та не підтверджені жодними доказами. Стосовно вимоги позивача відобразити на позабалансовому обліку орендовані Військовою частиною НОМЕР_1 житлові приміщення для розміщення військовослужбовців, відповідач зазначає, що через відсутність у військової частини НОМЕР_1 власного житлового фонду, протягом 2022-2023 р. укладались договори найму житла для розміщення військовослужбовців та членів їх сімей, а отже відповідно до положень Порядку № 1219 відсутні підстави для оприбуткування найманого військовою частиною у фізичних осіб житла, оскільки відсутні відомості щодо вартості такого майна (порядок № 1219 визначає, що облік ведеться за вартістю, зазначеною в договорі про оренду). Крім того, відповідачем наголошується, що Східним офісом Держаудитслужби було направлено до Військової частини НОМЕР_1 саме лист від 24.07.2024 №040420-15/4416-2024 «Про усунення виявлених порушень», а не вимогу, як то передбачено Порядком№550, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 р. Разом із цим, вказаний лист, окрім того, що описує виявлені порушення не містив будь-яких ознак саме вимоги, оскільки із аналізу положень Порядку № 550, вимога органу державного фінансового контролю щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства, як документ, повинна бути чітко визначеною.
У судовому засіданні 06 січня 2025 року, з метою надання представнику позивача часу для ознайомлення з документами та надання відповіді на відзив, було оголошено перерву до 13.01.2025 року о 12:00 год.
08.01.2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
09.01.2025 року до суду за допомогою засобів електронного зв`язку, з наступним наданням 24.01.2025 року до канцелярії суду, від Східного офісу Держаудитслужби надійшла відповідь на відзив, в якій останнім було підтримано позицію, викладену ним у власній позовній заяві з зазначенням тотожних доводів та аргументів та додатково зауважено, що Порядок №550 не містить затвердженої форми Вимоги, тому «теоретичні» домисли відповідача яким чином має бути складена вимога, є лише бажанням Відповідача, яке не підкріплено на законодавчому рівні. У Вимозі від 24.07.2024 №040420-15/4416-2024 на 3 сторінці чітко зазначається що Східний офіс Держаудитслужби вимагає за результатом Акту ревізії. На підставі викладеного, Вимога Східного офісу Держаудитслужби оформлена листом від 24.07.2024 №040420-15/4416-2024, сформована у відповідності до норм діючого законодавства України. Крім того відповідач, володіючи інформацією щодо сум покриття витрат спеціального фонду за рахунок загального фонду, в порушення п. 23 Порядку не здійснює коригування обсягів узятих бюджетних зобов`язань за загальним фондом кошторису для проведення видатків з цих зобов`язань із спеціального фонду кошторису відповідно до бюджетного законодавства, що в свою чергу є порушенням абз.17, 20 ч.4. ст.13 Бюджетного кодексу. В Акті ревізії зазначено саме про порушення абз.17, 20 ч.4. ст.13 Бюджетного кодексу та не проведення відновлення касових видатків також в порушення п.23 Порядку. Отже, внаслідок не проведення видатків на виплату грошового забезпечення, сплату єдиного соціального внеску, видатків на харчування і медикаменти, які включені до калькуляцій з надання платних послуг, залишок коштів спеціального фонду кошторису та не проведення відновлення касових видатків загального фонду за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 року на кінець кожного бюджетного року, такі суми набувають статусу збитків загального фонду бюджету, які можливо стягнути лише у судовому порядку.
У судовому засіданні 13 січня 2025 року, у зв`язку з витребуванням у представника відповідача додаткових доказів у справі, було оголошено перерву до 27.01.2025 року на 10:00 год.
22.01.2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
У судовому засіданні 27 січня 2025 року було оголошено перерву до 10.02.2025 року о 12:00 год.
Наступне судове засідання призначено на 24.02.2025 року о 12:00 год.
Наступне судове засідання призначено на 03.03.2025 року о 15:00 год.
В судове засідання 03.03.2025 року представники сторін не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
04.03.2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).
Фіксування судового засідання відповідно до статті 229 КАС України не здійснювалося, тому керуючись приписами пункту 10 частини 1 статті 4 та частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд заяви судом вирішено здійснювати у порядку письмового провадження.
Частиною 4 статті 243 КАС України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконання п. 1.1.6.2 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Східного офісу Держаудитслужби на I квартал 2024 року, на підставі направлення на проведення ревізії від 28.03.2024 № 143, виданого начальником Східного офісу Держаудитслужби Довгим В.В., головним державним аудитором відділу контролю у галузі оборони, в правоохоронних органах, органах влади та контролю за місцевими бюджетами Східного офісу Держаудитслужби Паргаменко О.О. проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за період з 01.01.2022 по 31.12.2023, за результатами якої складено Акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 № 040420-24/42 від 27.06.2024 року.
Листом від 08.07.2024 року №6/11/13-2165, військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України були подані заперечення до акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 № 040420-24/42 від 27.06.2024 року
Висновком на заперечення до акта ревізії від 27.06.2024 № 040420-24/42 окремих питань фінансово-господарської діяльності військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України за період з 01.01.2022 по 31.12.2023, затвердженим начальником Східного офісу Держаудитслужби Довгим В. 22 липня 2024 року, - заперечення не були прийняті.
На підставі висновків Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 № 040420-24/42 від 27.06.2024 року, Східним офісом Держаудитслужби винесено вимогу "Про усунення виявлених порушень" від 24.07.2024 №040420-15/4416-2024.
Згідно зі змістом зобов`язальної частини вимоги "Про усунення виявлених порушень" від 24.07.2024 №040420-15/4416-2024:
«На підставі пункту 1 частини 1 статті 8, пункту 7 статті 10, частини 2 статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939-ХІІ (далі - Закон №2939-ХІІ), підпункту 7 пункту 4, підпункту 14 пункту 6 Положення про Східний офіс Держаудитслужби, затвердженого наказом Державної аудиторської служби України від 02.06.2016 №23, пунктів 46, 49, 50, 52 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550, Східний офіс Держаудитслужби вимагає:
1) розглянути результати проведеної ревізії та питання щодо притягнення у порядку, встановленому законодавством, до відповідальності працівників, винних у допущених порушеннях;
2) Відповідно до вимог п. 4 розділу II. «Визнання та первісна оцінка основних засобів» Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку в державному секторі 121 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.10.2010 №1202, п. 6 Розділу IV «Облік основних засобів в оренді» Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів суб`єктів державного сектору, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015 № 11, забезпечити проведення дооцінки комплексу будівель та споруд з інфраструктурою, які використовуються Військовою частиною відповідно до договору оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста від 17.05.2010 № 21/7, укладеного з Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради Дніпропетровської області.
3) Відповідно до вимог ч. 3, ч. 5 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV, забезпечити відображення за даними обліку Військової частини вартості отриманої від закладів освіти міста благодійної допомоги у якості готових страв та їх списання на загальну суму 2 699 116,56 грн.
4) Відповідно до вимог п.1.3, 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, забезпечити відображення за даними бухгалтерського обліку Військової частини дебіторської заборгованості за не надані комунальні послуги, яка відображена в обліку дебітора станом на 31.12.2023 та не відображена в обліку Військової частини, на суму 7 745,88 грн. Вжити заходи щодо стягнення в повному обсязі не відшкодованої суми заборгованості у розмірі 7 745,88 грн, у разі необхідності шляхом проведення претензійно-позовної роботи.
5) Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV, розділу 011 «Орендовані основні засоби розпорядників бюджетних коштів» класу 0. «Позабалансові рахунки розпорядників бюджетних коштів та державних цільових фондів» Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2013 №1203, відобразити на позабалансовому обліку орендовані Військовою частиною житлові приміщення для розміщення військовослужбовців.
6) Відповідно до вимог ч. 1, ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», розділу 02 «Активи на відповідальному зберіганні» класу 0. «Позабалансові рахунки розпорядників бюджетних коштів та державних цільових фондів» Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2013 №1203, відобразити на позабалансовому обліку майно, власником якого є Головне управління Національної гвардії України, а саме: службові квартири.
7) Відповідно до вимог абз. 17 п.4 ст.13 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VІ, забезпечити відшкодування зайво використаних коштів загального фонду на покриття витрат спеціального фонду (проведення видатків на виплату грошового забезпечення, сплату єдиного соціального внеску, видатків на харчування і медикаменти, які включені до калькуляцій з надання платних послуг) при наданні платних послуг на суму 1 037 895,48 грн, шляхом сплати коштів спеціального фонду в дохід державного бюджету за кодом 21080500 «Інші надходження».
Крім того, у вищевказаній вимозі Східним офісом Держаудитслужби зазначено, що вичерпну інформацію про вжиті заходи з усунення виявлених порушень разом із завіреними належним чином копіями підтвердних первинних документів, розпорядчих та інших документів надати на адресу Східного офісу Держаудитслужби у строк до 20 серпня 2024 року, а у подальшому інформацію надавати щомісячно до 15 числа місяця до повного усунення виявлених порушень.
У зв`язку з не усуненням до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України виявлених Східним офісом Держаудитслужби порушень, відображених в пунктах 5, 6 та 7 вимоги вимоги "Про усунення виявлених порушень" від 24.07.2024 №040420-15/4416-2024, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 № 2939-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 2939-XII).
Здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю) (частина перша статті 1 Закону № 2939-XII).
Згідно з приписами частини другої статті 1 Закону № 2939-XII орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, Бюджетним кодексом України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.
Головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні. (частина перша статті 2 Закону № 2939-XII).
Відповідно до частин другої та третьої статті 2 Закону № 2939-XII Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі. Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування установлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 2939-XII інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.
Відповідно до пункту 1 статті 10 Закону №2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надається право перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 113 Бюджетного кодексу України до повноважень органів державного фінансового контролю з контролю за дотриманням бюджетного законодавства належить здійснення контролю, зокрема, за цільовим та ефективним використанням коштів державного бюджету та місцевих бюджетів (включаючи проведення державного фінансового аудита).
Відповідно до пунктів 32, 33 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: включення недостовірних даних до звітів про виконання державного бюджету (місцевого бюджету), річного звіту про виконання закону про Державний бюджет України (рішення про місцевий бюджет), а також порушення порядку та термінів подання таких звітів; порушення встановлених вимог щодо ведення бухгалтерського обліку та складання звітності про виконання бюджетів.
Згідно із пунктами 1, 2 частини першої статті 117 Бюджетного кодексу України за порушення бюджетного законодавства до учасників бюджетного процесу можуть застосовуватися такі заходи впливу, зокрема, як: попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення порушення бюджетного законодавства - застосовується в усіх випадках виявлення порушень бюджетного законодавства; зупинення операцій з бюджетними коштами - застосовується за порушення бюджетного законодавства, визначені пунктами 1 - 3, 10, 11, 14 - 29, 32 - 36, 38 і 40 частини першої статті 116 цього Кодексу, у порядку, встановленому статтею 120 цього Кодексу.
За правилами частини першої статті 118 Бюджетного кодексу України попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення порушення бюджетного законодавства може застосовуватися учасниками бюджетного процесу, уповноваженими цим Кодексом на здійснення контролю за дотриманням бюджетного законодавства.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 затверджено Положення про Державну аудиторську службу (далі - Положення).
Відповідно до пункту 1 Положення, Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Підпунктом 3 пункту 4 Положення визначено, що Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.
Пунктом 7 Положення № 43 передбачено, що Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.
Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 9 пункту 4 Положення № 43).
Пунктом 6 цього Положення передбачено, що Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 16); у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку (підпункт 23).
Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону № 2939-ХІІ, якою визначено права органу державного фінансового контролю, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства (пункт 7); звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (пункт 10), а також при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку (пункт 13).
Згідно з частиною другою статті 15 Закону № 2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.
Відповідно до пункту 27 Порядку № 631 складення акта перевірки закупівель, його підписання та реалізація результатів перевірки здійснюються за процедурами, передбаченими пунктами 35, 38-47, абзацами першим і другим пункту 48, пунктами 49-52 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 р. № 550 (далі - Порядок № 550), з урахуванням норм, установлених цим Порядком.
Відповідно до пункту 2 Порядку №550, інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.
Згідно пунктів 4 - 5 Порядку №550, планові та позапланові виїзні ревізії проводяться органами державного фінансового контролю відповідно до Закону та цього Порядку.
Планові виїзні ревізії проводяться відповідно до планів проведення заходів державного фінансового контролю, затверджених в установленому порядку, позапланові виїзні ревізії - за наявності підстав, визначених Законом.
Згідно пункту 35 Порядку №550, результати ревізії оформляються актом, який повинен мати наскрізну нумерацію сторінок. На першому аркуші акта ревізії, який оформляється на бланку органу державного фінансового контролю, зазначається назва документа (акт), дата і номер, місце складення (назва міста, села чи селища).
Виявлені допущені об`єктом контролю порушення законодавства, контроль за дотриманням якого віднесено до компетенції органу державного фінансового контролю, фіксуються в констатуючій частині акта ревізії з обов`язковим посиланням на норми законів чи інших нормативно-правових актів, які порушено, та зазначенням винних у їх допущенні осіб.
Акт ревізії складається у трьох примірниках: перший - для органу державного фінансового контролю, другий - для об`єкта контролю, третій - для передачі правоохоронним органам у випадках, передбачених цим Порядком та законодавством. Керівник, головний бухгалтер та інші визначені працівники об`єкта контролю зобов`язані ознайомитися з актом ревізії та у разі погодження з викладеними у ньому фактами підписати отримані примірники акта. У разі наявності заперечень щодо змісту акта ревізії керівник, головний бухгалтер чи інші особи підписують його із застереженням (пункти 38, 40 Порядку №550).
Згідно з пунктами 45, 46 Порядку № 550, у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи органу державного фінансового контролю, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об`єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об`єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.
Положеннями пункту 48 Порядку №550 визначено, що якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, та у разі надходження заперечень до нього - не пізніше ніж 10 робочих днів після надсилання висновків на такі заперечення об`єкту контролю надсилається вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.
Відповідно до пункту 50 Порядку № 550, за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, зокрема, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.
Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів, і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
Якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів у відповідності до пункту 10 частини 1 статті 10 Закону № 2939 органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави.
Виходячи з аналізу зазначених правових норм суд зазначає, що органу державного фінансового контролю надано повноваження здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, і у цій частині є обов`язковою до виконання.
Отже, в органу державного фінансового контролю є право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних об`єктів, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.
Так, у пунктах 5-6 вимоги від від 24.07.2024 №040420-15/4416-2024, вказано, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV, розділу 011 «Орендовані основні засоби розпорядників бюджетних коштів» класу 0. «Позабалансові рахунки розпорядників бюджетних коштів та державних цільових фондів» Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2013 №1203, відобразити на позабалансовому обліку орендовані Військовою частиною житлові приміщення для розміщення військовослужбовців, а також майно, власником якого є Головне управління Національної гвардії України, а саме: службові квартири.
Так, позивачем самостійно зазначається та відповідачем не оспорюється, що оренда житлових приміщень для розміщення військовослужбовців здійснюється військовою частиною на підставі укладених договорів. За період з 01 01.2022 по 31.12.2023 Військовою частиною на піднайом (найом) житла військовослужбовцям в 2022 році було укладено 35 договорів, в 2023 році 21 договір.
Ревізією оприбуткування орендованого майна встановлено порушення ведення бухгалтерського обліку в частині не оприбуткування протягом 2022 року 35 орендованих квартир та протягом 2023 року 21 орендованої квартир на позабалансовому обліку, що є порушенням ч. 1, ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», розділу 011 «Орендовані основні засоби розпорядників бюджетних коштів» класу 0. Позабалансові рахунки розпорядників бюджетних коштів та державних цільових фондів Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2013 №1203.
Відповідно до Порядку застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2013 №1203 встановлено, що клас 0. «Позабалансові рахунки розпорядників бюджетних коштів та державних цільових фондів» та на позабалансових рахунках цього класу обліковуються матеріальні цінності, інші активи та зобов`язання, що не належать розпорядникам бюджетних коштів (державним цільовим фондам) або перебувають у їх тимчасовому розпорядженні. Бухгалтерський облік зазначених цінностей ведеться за простою системою, за якою записи про надходження, вибуття, використання, продаж матеріальних цінностей, бланків документів суворої звітності, утворення умовних прав і зобов`язань, списання з балансу майна внаслідок нестачі, псування та дебіторської заборгованості проводяться тільки на одному позабалансовому рахунку із зазначенням змісту і кількісно-вартісних показників операції.
Рахунок 01 «Орендовані основні засоби та нематеріальні активи» призначено для обліку й узагальнення інформації щодо орендованих та отриманих у користування необоротних активів, зокрема отримане у користування авторське право та суміжні з ним права, за користування якими сплачується роялті.
Збільшення залишку рахунку відбувається при надходженні орендованих та отриманих у користування необоротних активів, зменшення - при їх поверненні та у разі закінчення строку користування нематеріальними активами, встановленого договором.
Рахунок 01 «Орендовані основні засоби та нематеріальні активи» має, зокрема, субрахунок, 011 «Орендовані основні засоби розпорядників бюджетних коштів»;
На субрахунку 011 «Орендовані основні засоби розпорядників бюджетних коштів» ведеться облік розпорядниками бюджетних коштів орендованих основних засобів за вартістю, зазначеною в договорі про оренду.
Наказом МВС України № 150 від 06.04.2009 р. було затверджено Порядок оренди та оплати орендованих житлових приміщень у Національній гвардії України. (далі - Порядок № 150)
Цей Порядок визначає процедуру оренди територіальними управліннями, з`єднаннями, військовими частинами і підрозділами, вищими навчальними закладами, навчальними військовими частинами (центрами), базами, установами та закладами Національної гвардії України далі - військові частини) житлових приміщень усіх форм власності для тимчасового проживання в них військовослужбовців та членів їх сімей, а також порядок їх оплати.(п. 1.1. Порядку № 150)
Відповідно до п. 1.2 Порядку № 150 у разі відсутності у військовій частині службового житлового фонду частина зобов`язана для розміщення військовослужбовців та членів їх сімей орендувати житлові приміщення в межах норм, установлених чинним законодавством.
Згідно п. 2.1 Порядку №150, оренда житлових приміщень підприємств, організацій, установ усіх форм власності та фізичних осіб - власників житла для розміщення військовослужбовців здійснюється військовою частиною на підставі договору, оформленого згідно з вимогами Цивільного кодексу України
Якщо орендодавець є фізичною особою, розмір орендної плати визначається в договорі оренди житлового приміщення. Мінімальна сума орендного платежу визначається за Методикою визначення мінімальної суми орендного платежу за нерухоме майно фізичних осіб, затвердженою постановою Кабінетом Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1253 ( 1253-2010-п ), виходячи з мінімальної вартості оренди одного квадратного метра загальної площі нерухомості, з урахуванням місця її розташування, інших функціональних та якісних показників, що встановлюються органами місцевого самоврядування села, селища, міста, на території яких розташовано житлове приміщення.
Відповідно до п.п. 2.5-2.6 Порядку №150, прийом-передавання орендованих житлових приміщень від орендодавця здійснюється військовими частинами за актом приймання-передавання орендованого житлового приміщення (додаток 1) відповідно до укладеного договору оренди.
Відповідальними за укладення договорів оренди житлових приміщень, виконання їх умов сторонами, облік орендованих житлових приміщень є квартирно-експлуатаційні служби військових частин.
Облік орендованих житлових приміщень здійснюється в Книзі обліку орендованих житлових приміщень
Згідно з п.п. 3.1-3.3 Порядку №150, військова частина орендує житлове приміщення, яке повинно відповідати вимогам чинного житлового законодавства, і надає його в тимчасове користування військовослужбовцю з обов`язковим укладенням з ним договору користування цим житловим приміщенням та складанням акта приймання-передавання орендованого житлового приміщення (додаток 3), який підписується представниками військової частини та військовослужбовцем.
Орендовані житлові приміщення надаються в тимчасове користування військовослужбовцям, які зареєстровані за місцем проходження військової служби.
Орендовані приміщення розподіляються у військових частинах між військовослужбовцями відповідно до рішень житлово-побутових комісій цих частин, затверджених командиром.
Так відповідачем було зазначено, що через відсутність у військової частини НОМЕР_1 власного житлового фонду, протягом 2022-2023 р. укладались договори найму житла із фізичними особами власниками житла, для розміщення військовослужбовців та членів їх сімей.
Статтею 810 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.
Таким чином, істотними умовами договору оренди житла є: предмет договору, тобто, об`єкт оренди (житло); строк оренди та орендна плата.
Відповідно до ст. 812 ЦК України, предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина.
Строк договору найму житла визначений у ст. 821 ЦК України, а саме договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п`ять років. До договору найму житла, укладеного на строк до одного року (короткостроковий найм), не застосовуються положення частини першої статті 816, положення статті 818 та статей 822, 823, 824 цього Кодексу.
Стаття 820 ЦК України регулює питання плати за найм житла. Отже, розмір плати за найм житла встановлюється у договорі найму житла. Якщо законом встановлений максимальний розмір плати за найм житла, плата, встановлена у договорі, не може перевищувати цього розміру. Одностороння зміна розміру плати за найм житла не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач вносить плату за найм житла у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за найм житла не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця.
Форма договору найму житларегулюється ст. 811 ЦК України, відповідно до якої, договір найму житла укладається у письмовій формі.
Так відповідачем зазначено, що договори найму житлових приміщень, які укладались військовою частиною НОМЕР_1 з фізичними особами та договори користування житловими приміщеннями є строковими, термін дії яких не перевищував один рік.
При цьому, як передбачено Порядком застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2013 №1203, так і самостійно визначається позивачем, аналітичний облік орендованих необоротних активів ведеться за видами активів, збільшення залишку рахунку 01 «Орендовані основні засоби та нематеріальні активи» відбувається при надходженні орендованих та отриманих у користування необоротних активів, зменшення при їх поверненні.
З моменту закінчення дії строку договору оренди, його дія припиняється та договір вважається розірваним, в зв`язку з чим предмет договору, а саме житлове приміщення повинно бути повернуто орендодавцеві.
При цьому зменшення залишку рахунку 01 «Орендовані основні засоби та нематеріальні активи» відбувається при поверненні орендованих та отриманих у користування необоротних активів.
Крім того, судом зауважується, що з урахуванням вимог статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів на момент звернення позивача до суду.
У пункті 7 вимоги від від 24.07.2024 №040420-15/4416-2024 вказано, що відповідно до вимог абз. 17 п.4 ст.13 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VІ, забезпечити відшкодування зайво використаних коштів загального фонду на покриття витрат спеціального фонду (проведення видатків на виплату грошового забезпечення, сплату єдиного соціального внеску, видатків на харчування і медикаменти, які включені до калькуляцій з надання платних послуг) при наданні платних послуг на суму 1 037 895,48 грн, шляхом сплати коштів спеціального фонду в дохід державного бюджету за кодом 21080500 «Інші надходження».
На обґрунтування стягнення вказаної суми, позивач посилається на те, що ревізією обсягів власних надходжень встановлено, що відповідно до звітів за форми № 4-1д «Звіт про надходження і використання коштів, отриманих як плата за послуги», № 4-2д «Звіт про надходження і використання коштів, отриманих за іншими джерелами власних надходжень» Військовою частиною отримано власних надходжень на загальну суму 86312623,78 грн, у т.ч.: 2022 рік - 43254099,39 грн, 2023 рік - 43058524,39 грн). Власні надходження сформовано за рахунок: надходження від додаткової (господарської) діяльності на загальну суму 3446092,46 грн (2022 рік - 594135,00 грн, 2023 рік - 2851957,46 грн); від отриманих благодійних внесків, грантів та дарунків на загальну суму 22251153,28 грн (2022 рік - 15297761,53 грн, 2023 рік - 6953391,75 грн); від підприємств, організацій, фізичних осіб та від інших бюджетних установ для виконання цільових заходів на загальну суму 60615378,04 грн (2022 рік - 27362202,86 грн, 2023 рік - 33253175,18 грн).
Надходження до спеціального фонду кошторису підтверджені відповідними розрахунками.
Відповідно до Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України» від 21.09.1999 №1076-XIV, Переліку видів господарської діяльності, здійснення якої дозволяється військовим частинам Збройних Сил України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2000 № 1171, Інструкції про здійснення договірної роботи, облік та використання коштів, отриманих від господарської діяльності, у територіальних управліннях, з`єднаннях, військових частинах, вищих навчальних закладах, навчальних військ військових частинах (центрах), базах, установах та закладах Національної гвардії України, затвердженої наказом Національної гвардії України від 29.09.2015 №535 (далі - Інструкція №535) Військовою частиною укладалися договори про надання послуг з охорони громадського порядку та безпеки.
Згідно з п.8.3 Інструкції №535 вартість наданих послуг одним військовослужбовцем за відповідний період не повинна бути меншою вартості аналогічних послуг у регіоні.
Отже, саме ініціатором закупівлі - Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Південного регіону, була обумовлена вартість 1 (однієї) людини-години (336 150,00 грн.: 4482 люд.-год. = 75 грн. за 1 люд-год.) в рамках вищезазначених процедур закупівель, у яких взяла участь військова частина НОМЕР_1 НГУ.
Крім того, у 2023 році між військовою частиною НОМЕР_1 НГУ та Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону був укладений договір від 12.06.2023 № 3 про надання послуг із забезпечення громадської безпеки, охорони правопорядку та громадського порядку на суму 208 800,00 грн., термін надання послуг з 12 червня 2023 по 31 грудня 2023 року (ціна 1 людино-години за даним договором склала 80,00 грн. люд-год.).
Ревізією встановлено, що залишок коштів по спеціальному фонду Військової частини станом на 01.01.2022 складає 242 520,01 грн, станом на 01.01.2023 року - 314 332,49 грн, станом на 31.12.2023 року - 327 236,51 грн.
В ході ревізії встановлено, що Військовою частиною за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 укладено 5 договорів зі Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Південного регіону для надання послуг з охорони громадського порядку та безпеки Криворізькій спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері та Кропивницькій спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері.
Вартість за 1 людино/годину в 2022 році складала 75,00 грн.; в 2023 році- 80,00 грн.
Відповідно до даних Звіту про надходження і використання коштів, отриманих як плата за послуги (форма № 4-1д) Військовою частиною отримано від додаткової (господарської) діяльності коштів на загальну суму 1181 65,00 грн (2022 рік - 594 135,00 грн, 2023 рік - 587 520,00 грн).
Суми доходів відображено в меморіальному ордері №4.2 по кредиту рахунку 7111 та відображено в «Звіті про надходження і використання коштів, отриманих як плата за послуги (форма №4-1).
Собівартість охоронних послуг складається з: прямих матеріальних витрат (формений одяг, спорядження; продукти харчування; лікарські засоби та медикаменти; спеціальні засоби інженерного озброєння; спеціальні засоби та засоби РХБ захисту; спеціальні засоби служби озброєння); прямих витрат на оплату праці (грошове забезпечення військовослужбовців, безпосередньо залучених до виконання робіт, послуг); інші прямі витрати (відрахування на соціальні заходи); змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати (управління процесом виконання робіт, надання послуг (фонд оплати праці апарату управління процесом надання послуг, відрахування на соціальні заходи), вдосконалення процесів виконання робіт, надання послуг (витрати на навчання, практичні заняття та тренування)).
Відповідно до Звітів про надходження і використання коштів, отриманих як плата за послуги (форма № 4-1д) встановлено, що в 2022 році кошти використовувалися на придбання предметів, матеріалів, обладнання та інвентарю; медикаментів та перев`язувальних матеріалів; оплату послуг (крім комунальних); інші поточні видатки; в 2023 році - на придбання предметів, матеріалів, обладнання та інвентарю; плату видатків на заходи спеціального призначення; придбання обладнання і предметів довгострокового користування.
Тобто, власні доходи бюджетної установи, закладені у собівартості охоронних послуг, надійшли на рахунки спеціального фонду бюджету та не були використані на відповідні видатки за рахунок цих надходжень, чим порушено абз. 17 ч.4 ст.13 Бюджетного кодексу.
Слід зазначити, що грошове забезпечення військовослужбовців виплачувалося тільки за рахунок коштів загального фонду (відповідно даних фінансової звітності ф.2д «Звіт про надходження і використання коштів загального фонду», фінансової звітності, ф.4-1д «Звіт про надходження і використання коштів, отриманих як плата за послуги»), тоді як фактично військовослужбовці певну кількість годин витратили на виконання укладених договорів на надання послуг з охорони, плата за які надходила до спеціального фонду. Також слід зазначити, що в розрахунок потреби по загальному фонду не враховано зменшення фінансування видатків на надання послуг, які повинні покриватись за рахунок доходів від їх надання, зокрема видатки на грошове забезпечення, сплату єдиного соціального внеску, лікарських засобів та медикаментів, продуктів харчування.
Ревізією наявності фактів покриття видатків, пов`язаних з наданням платних послуг, за рахунок коштів загального фонду кошторису встановлено покриття видатків спеціального фонду Військової частини за рахунок коштів загального фонду на загальну суму 1 037 895,48 гри (КПКВ 1003020, 2022 рік: КЕКВ 2112 - 345 311,26 грн, КЕКВ 2120-75 970,06 грн, КЕКВ 2230 - 39 609,00 грн, КЕКВ 2220 - 65 642,44 грн; 2023 рік: КЕКВ 2112 - 320 124,96 грн, КЕКВ 2120 - 70 428,96 грн, КЕКВ 2230 - 55 080,00 грн, КЕКВ 2220 - 65 728,80 грн) внаслідок не проведення видатків на виплату грошового забезпечення, сплату єдиного соціального внеску, видатків на харчування і медикаменти, які включені до калькуляцій з надання платних послуг, за рахунок коштів спеціального фонду кошторису та не проведення відновлення касових видатків загального фонду, що є порушенням абз. 17 п.4 ст.13 Бюджетного кодексу.
Відповідно до умов паспортів бюджетної програми за КПКВ 1003020 «Забезпечення виконання завдань, функцій та підготовка кадрів Національної гвардії України» затверджених на кожен рік метою бюджетної програми є: забезпечення захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від злочинних та інших протиправних посягань, участь у відсічі збройної агресії проти України та ліквідації збройного конфлікту шляхом ведення воєнних (бойових) дій, а також у виконанні завдань територіальної оборони, підготовки висококваліфікованих спеціалістів для частин та установ Національної гвардії України, основним із напрямків використання бюджетних коштів є: забезпечення несення служби військовослужбовцями та виконання покладених службово-бойових завдань.
Вищенаведене порушення позивачем встановлено шляхом перевірки меморіального ордера №2 «Накопичувальна відомість руху грошових коштів загального фонду на рахунках, відкритих в органах Державної казначейської служби України (банках)», меморіального ордера №3 «Накопичувальна відомість руху грошових коштів спеціального фонду на рахунках, відкритих в органах Державної казначейської служби України (банках)», меморіального ордера №5 «Зведення розрахункових відомостей із заробітної плати та стипендій», меморіального ордера №6 «Накопичувальна відомість за розрахунками з кредиторами», меморіального ордера №12 «Зведення накопичувальних відомостей про витрачання продуктів харчування» фінансової звітності ф.2д «Звіт про надходження і використання коштів загального фонду», фінансової звітності, ф.4-1д «Звіт про надходження і використання коштів, отриманих як плата за послуги», договорів про надання послуг з охорони громадського порядку та безпеки.
Відповідно до роз`яснення Державної казначейської служби України від 09.03.2006 №3.4-22/498-2143 відновлення касових видатків можливо лише в межах одного бюджетного періоду. Відповідно до бюджетного законодавства право бюджетних установ на витрачання бюджетних асигнувань, передбачених у кошторисах поточного року, припиняється 31 грудня поточного року. Якщо з початком нового бюджетного періоду на реєстраційний рахунок бюджетної установи надійшли кошти, видатки за якими були проведені у минулі бюджетні періоди, то зазначені кошти не можуть бути відображені як відновлення касових видатків, а повинні бути перераховані до загального фонду державного бюджету.
На підставі вищевикладеного вбачається, що внаслідок не проведення видатків на виплату грошового забезпечення, сплату єдиного соціального внеску, видатків на харчування і медикаменти, які включені до калькуляцій з надання платних послуг, за рахунок коштів спеціального фонду кошторису та не проведення відновлення касових видатків загального фонду, Східний офіс Держаудитслужби просить стягнути з Відповідача грошові кошти у розмірі 1 037 895,48 до Державного бюджету України.
Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України», кошти одержані від здійснення військовими частинами господарської діяльності, зараховуються до Державного бюджету України та використовуються виключно иа національну оборону відповідно до кошторису Міністерства оборони України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 р. № 228 було затверджено Порядок складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ (далі Порядок №228)
Відповідно до п. 1 Порядку №228, кошторис має такі складові частини:
- загальний фонд, який містить обсяг надходжень із загального фонду бюджету та розподіл видатків за повною економічною класифікацією видатків бюджету на виконання бюджетною установою (далі - установа) основних функцій або розподіл надання кредитів з бюджету за класифікацією кредитування бюджету;
- спеціальний фонд, який містить обсяг надходжень із спеціального фонду бюджету на конкретну мету та їх розподіл за повною економічною класифікацією видатків бюджету на здійснення відповідних видатків згідно із законодавством, а також на реалізацію пріоритетних заходів, пов`язаних з виконанням установою основних функцій, або розподіл надання кредитів з бюджету згідно із законодавством за класифікацією кредитування бюджету.
Формування спеціального фонду проекту кошторису в частині власних надходжень бюджетних установ (далі - власні надходження) здійснюється за групами та підгрупами, визначеними Бюджетним кодексом України. (п. 18 Порядку №228)
Згідно з п. 19 Порядку №228, спеціальний фонд проекту кошторису передбачає складення зведення показників спеціального фонду кошторису за всіма джерелами надходження коштів до цього фонду та відповідними напрямами їх використання. Розподіл видатків бюджету та надання кредитів з бюджету спеціального фонду проекту кошторису проводиться виключно в межах і за рахунок відповідних надходжень, запланованих на цю мету в зазначеному фонді. Відповідальність за виникнення заборгованості, що склалася за видатками спеціального фонду, несе виключно розпорядник, з вини якого вона утворилась.
Відповідно до п. 20 Порядку №228 під час визначення обсягів видатків бюджету та/або надання кредитів з бюджету розпорядників нижчого рівня головні розпорядники повинні враховувати об`єктивну потребу в коштах кожної установи, виходячи з її основних виробничих показників і контингентів, які встановлюються для установ (кількість класів, учнів у школах, ліжок у лікарнях, дітей у дошкільних закладах тощо), обсягу виконуваної роботи, штатної чисельності, необхідності здійснення видатків на охорону праці, погашення дебіторської і кредиторської заборгованості та реалізації окремих програм і намічених заходів щодо скорочення витрат у плановому бюджетному періоді.
Обов`язковим є виконання вимоги щодо першочергового забезпечення бюджетними коштами видатків на оплату праці з нарахуваннями, виплату стипендії, а також на оплату комунальних послуг та енергоносіїв. Під час визначення обсягів видатків у проекті кошторису установи повинен забезпечуватися режим економії коштів і матеріальних цінностей. До кошторисів можуть включатися тільки видатки, передбачені законодавством, необхідність яких обумовлена характером діяльності установи. При цьому видатки на заробітну плату з коштів спеціального фонду обчислюються залежно від обсягу діяльності, що провадиться за рахунок цих коштів, із застосуванням встановлених законодавством норм, які використовуються установами аналогічного профілю.
Мінфін має право визначати на кожний рік порядок врахування у кошторисах обсягів заборгованості, яка виникла внаслідок непогашення бюджетних зобов`язань установ.
Видатки спеціального фонду кошторису за рахунок власних надходжень плануються у такій послідовності: за встановленими напрямами використання, на погашення заборгованості установи з бюджетних зобов`язань за спеціальним та загальним фондом кошторису та на проведення заходів, пов`язаних з виконанням основних функцій, які не забезпечені (або частково забезпечені) видатками загального фонду.
При цьому розпорядник здійснює коригування обсягів узятих бюджетних зобов`язань за загальним фондом кошторису для проведення видатків за цими зобов`язаннями із спеціального фонду кошторису відповідно до бюджетного законодавства. (п. 23 Порядку №228).
Відповідно до ч.3. ст.13 Бюджетного кодексу України складовими частинами спеціального фонду бюджету є:
- доходи бюджету (включаючи власні надходження бюджетних установ), які мають цільове спрямування;
- видатки бюджету, що здійснюються за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду бюджету (у тому числі власних надходжень бюджетних установ);
- кредитування бюджету (повернення кредитів до бюджету з визначенням цільового спрямування та надання кредитів з бюджету, що здійснюється за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду бюджету);
- фінансування спеціального фонду бюджету.
Відповідно до абз.1 ч.4. ст.13 Бюджетного кодексу власні надходження бюджетних установ отримуються додатково до коштів загального фонду бюджету і включаються до спеціального фонду бюджету.
Крім того, відповідно до абз.17, 20 ч.4. ст.13 Бюджетного кодексу України власні надходження бюджетних установ використовуються на організацію додаткової (господарської) діяльності бюджетних установ (за рахунок надходжень підгрупи 2 першої групи) та господарські потреби бюджетних установ, включаючи оплату комунальних послуг і енергоносіїв (за рахунок надходжень підгруп 2 і 4 першої групи).
Відповідно до ст. 7 Бюджетного кодексу України, одним з основних принципів бюджетної системи є принцип цільового використання бюджетних коштів - тобто бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями.
Відповідно до п. 10.4. Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.12.2012 № 1407 (далі - Порядок №1407) на спеціальні реєстраційні рахунки або поточні рахунки в банках державного сектору кошти зараховуються без конкретного віднесення до кодів економічної класифікації видатків та класифікації кредитування бюджету, однак здійснення видатків проводиться відповідно до кошторису за конкретними кодами економічної класифікації видатків та класифікації кредитування бюджету шляхом оплати рахунків за надані послуги, виконані роботи, отримані товари тощо з урахуванням довідок про внесення змін до кошторису.
Так, грошове забезпечення військовослужбовців виплачувалося тільки за рахунок коштів загального фонду (відповідно даних фінансової звітності ф.2д «Звіт про надходження і використання коштів загального фонду», фінансової звітності, ф.4-1д «Звіт про надходження і використання коштів, отриманих як плата за послуги»), тоді як фактично військовослужбовці певну кількість годин витратили на виконання укладених договорів на надання послуг з охорони, плата за які надходила до спеціального фонду. Не проведення видатків на виплату грошового забезпечення, сплату єдиного соціального внеску, видатків на харчування і медикаменти, які включені до калькуляцій з надання платних послуг, за рахунок коштів спеціального фонду кошторису та не проведення відновлення касових видатків загального фонду, що є порушенням абз. 17 п.4 ст.13 Бюджетного кодексу.
Тобто, власні доходи бюджетної установи, закладені у собівартості охоронних послуг, надійшли на рахунки спеціального фонду бюджету та не були використані на відповідні видатки за рахунок цих надходжень, чим порушено абз. 17 ч.4 ст.13 Бюджетного кодексу.
Фактично відповідач погоджується з необхідність покриття таких витрат загального фонду за рахунок грошових коштів спеціального фонду, що зазначається ним у власному відзиві на позовну заяву, але оскільки військова частина НОМЕР_1 не веде окремий штатний розпис по спеціальному фонду, то відповідні виплати за рахунок спеціального фонду він не може зробити.
Проте виконання таких дій, а саме - проводити виплати за рахунок грошових коштів спеціального фонду, Східний офіс Держаудитслужби і не вимагає від відповідача.
Так, на сторінці 125 Акту ревізії № 040420-24/42 від 27.06.2024 року зазначено перелік документів бухгалтерського обліку (меморіальних ордерів) згідно яких чітко вбачається, які саме складові наданих послуг (КПКВ 1003020, 2022 рік: КЕКВ 2112 - 345 311,26 грн, КЕКВ 2120 - 75 970,06 грн, КЕКВ 2230 - 39 609,00 грн, КЕКВ 2220 - 65 642,44 грн; 2023 рік: КЕКВ 2112 - 320 124,96 грн, КЕКВ 2120 - 70 428,96 грн, КЕКВ 2230 - 55 080,00 грн, КЕКВ 2220 - 65 728,80 грн) за договорами були покритті за рахунок загального фонду, в той час коли відповідні послуги надавались по договорах, розрахунок за які надходив саме до спеціального фонду.
Позивачем вищезазначену інформацію було відображено у відповідному додатку до Акту ревізії, а саме - Реєстр покриття Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України витрат спеціального фонду коштами загального фонду за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 року.
Отже з вказаного вбачається, що відповідач володіючи інформацією щодо сум покриття витрат спеціального фонду за рахунок загального фонду, в порушення п. 23 Порядку №228 не здійснив коригування обсягу узятих бюджетних зобов`язань за загальним фондом кошторису для проведення видатків з цих зобов`язань із спеціального фонду кошторису відповідно до бюджетного законодавства, що в свою чергу є порушенням абз.17, 20 ч.4. ст.13 Бюджетного кодексу.
На підставі вищевикладеного, посилання Відповідача на відсутність нормативного врегульованого порядку здійснення погодинного розрахунку для виплат грошового забезпечення при виконанні військослужбовцями своїх професійних обов`язків не заслуговують на увагу, так як при наявності інформації щодо сум складових наданих послуг за договорами, відповідач має змогу (та зобов`язаний) проводити відновлення касових видатків загального фонду за рахунок коштів спеціального фонду.
Слід зазначити, що діюче законодавство вказує на необхідність покриття витрат, пов`язаних з організацією та наданням послуг, і не свідчить про необхідність складання штатного розпису по спеціальному фонду та виплату грошового забезпечення військовослужбовцям саме зі спеціального фонду.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є:
1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Покриття видатків спеціального фонду Військової частини НОМЕР_1 за рахунок коштів загального фонду, без відновлення касових видатків, призвело до додаткового навантаження на загальний фонд державного бюджету, не отримання коштів, які загальний фонд державного бюджету повинен був отримати відповідно до чинного законодавства.
Отже внаслідок не проведення видатків на виплату грошового забезпечення, сплату єдиного соціального внеску, видатків на харчування і медикаменти, які включені до калькуляцій з надання платних послуг, залишок коштів спеціального фонду кошторису та не проведення відновлення касових видатків загального фонду за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 року на кінець кожного бюджетного року такі суми набувають статусу збитків загального фонду бюджету.
Таким чином, суд погоджується із встановленим ревізією порушенням, а саме - не відшкодуванням зайво використаних коштів загального фонду на покриття витрат спеціального фонду (проведення видатків на виплату грошового забезпечення, сплату єдиного соціального внеску, видатків на харчування і медикаменти, які включені до калькуляцій з надання платних послуг) при наданні платних послуг на суму 1 037 895,48 грн, шляхом сплати коштів спеціального фонду в дохід Державного бюджету за кодом 21080500 «Інші надходження», які на момент розгляду справи судом не відшкодовані.
З урахуванням вищевикладеного, оскільки пункт 7 вимоги "Про усунення виявлених порушень" від 24.07.2024 №040420-15/4416-2024 у добровільному порядку військовою частиною НОМЕР_1 в повному обсязі не був виконан, а відповідачем внаслідок допущення визначених порушень, було завдано державному бюджету матеріальної шкоди саме на загальну суму 1 037 895,48 грн., що і підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом положення частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Отже, інші доводи сторін не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.
Підсумовуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволеню.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, не здійснювались, судові витрати на сплату судового збору позивачу не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева