Справа № 340/2276/25
Суддя: Р.І. БРЕГЕЙ
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року справа № 340/2276/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Світловодського міського голови Маліцького Андрія Івановича (далі міський голова), Світловодської міської ради (далі Рада), Управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Ради (далі Управління) (третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 ) про визнання протиправними і скасування розпоряджень, поновлення на роботі і стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду зі заявою до міського голови про визнання протиправним і скасування пункту 1.1 розпорядження від 03 лютого 2025 року №70-к, яким оголошено конкурс на заміщення вакантної посади начальника Управління (а.с.1-5).

10 квітня 2025 року суд відмовив у задоволенні клопотання про забезпечення позову (а.с.48-49).

16 квітня 2025 року суд відкрив спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.57-58).

01 травня 2025 року ОСОБА_1 збільшила позовні вимоги, які стали такими:

- визнати протиправним і скасувати підпункт 1.1 розпорядження міського голови про оголошення конкурсу на вакантну посаду начальника Управління від 03 лютого 2025 року №70-к;

- визнати протиправними і скасувати пункт 3 рішення конкурсної комісії за результатами проведення конкурсу на заміщення вакантних посад виконавчих органів Ради від 20 березня 2025 року №1;

- визнати протиправним і скасувати розпорядження міського голови «Про призначення ОСОБА_2 на посаду начальника Управління» від 17 квітня 2025 року №239-К»;

- визнати протиправним і скасувати розпорядження міського голови «Про звільнення ОСОБА_1 » від 17 квітня 2025 року №240-К;

- поновити на посаді начальника Управління;

- стягнути з Управління середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 травня 2025 року по день ухвалення рішення суду про поновлення на роботі;

- стягнути з міського голови моральну шкоду у сумі 50000 грн (а.с.61-63).

06 травня 2025 року суд залучив до участі у справі, як інших відповідачів, Раду і Управління і, як третю особу на їх стороні, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 (а.с.131-133).

Представник позивачки зазначив, що звільнення зі служби в органах місцевого самоврядування протиправне, так як не існувало підстав призначення конкурсу, оскільки посада начальника Управління не була вакантною.

Стверджує, що в період дії воєнного стану заборонено проводити конкурси на посади в органах місцевого самоврядування.

Міський голова заперечив стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.117-121).

Пояснив, що в період дії воєнного стану дозволено призначати на посади в органах місцевого самоврядування без проведення конкурсу, що не можна трактувати як заборону проводити їх.

Звернув увагу на укладення з позивачкою строкового трудового договору і на той факт, що на території громади не велись бойові дії, що дозволяло провести конкурси.

Рада і Управління також заперечили стосовно задоволення позову, подавши відзиви на нього (а.с.155-160, 167-172).

Висловили такий же правовий висновок як і міський голова.

Третя особа подала пояснення на позов, заперечивши його задоволення (а.с.197-203).

Зазначила, що брала участь у конкурсі на заміщення вакантної посади начальника Управління і перемогла у законний спосіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про відмову у задоволенні позову таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, розпорядженням міського голови від 30 березня 2023 року №153-к ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Управління з 03 квітня того ж року до призначення переможця конкурсу, але не більше 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану (а.с.9).

03 лютого 2025 року міський голова прийняв розпорядження №70-к про оголошення конкурсу на заміщення вакантної посади начальника Управління (а.с.10).

Оголошення про проведення конкурсу розміщено 03 лютого 2025 року на офіційному сайті Ради (а.с.1-5).

ОСОБА_1 не брала участі у конкурсі.

Рішенням конкурсної комісії Ради від 20 березня 2025 року №1 ОСОБА_2 рекомендовано призначити на посаду начальника Управління (а.с.42).

17 квітня 2025 року міський голова прийняв розпорядження №239-к про призначення ОСОБА_2 на посаду начальника Управління з 01 травня того ж року (а.с.66).

17 квітня 2025 року міський голова прийняв розпорядження №240-к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Управління з 30 квітня того ж року (а.с.67).

Позов подано до суду 08 квітня 2025 року (а.с.25).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, центральна вимога позову скасування розпорядження про звільнення з публічної служби і поновлення на роботі.

Вирішуючи її, суд зобов`язаний перевірити існування підстав призначення конкурсу незалежно від того, коли його провели і чи заявлена би була окрема позовна вимога з цього питання, оскільки цим позивачка мотивує незаконність звільнення з роботи.

Приписами частини 5 статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

ОСОБА_1 не пропустила місячного строку звернення до суду стосовно оскарження звільнення з роботи, тому відсутні підстави залишення позову без розгляду в інших частинах його вимог.

Так, з 24 лютого 2022 року в країні діє воєнний стан (загальновідомий факт).

Приписами пункту 4 частини 1 статті 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі Закон) встановлено, що прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється на посади керівників управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування шляхом призначення відповідно міським головою на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Тобто за загальним правилом призначення на посаду відбувається на конкурсній основі, але може бути і інша процедура у певних випадках.

Конкурс оголошують на вакантну посаду.

Тому за загальним правилом вакантна посада начальника Управління заповнюється у разі призначення по посаду на конкурсній основі.

Позивачку призначили не на конкурсній основі, а на підставі припису частини 5 статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (далі Закон 2).

Приписами частини 9 статті 9 Закону 2 (в редакції на день призначення позивачки на посаду) визначено, що у період дії воєнного стану міський голова може призначати осіб на посади та звільняти з посад в органах місцевого самоврядування, керівників комунальних підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління відповідного органу місцевого самоврядування, у порядку, визначеному частинами п`ятою, шостою статті 10 цього Закону.

Отже, правова норма встановила право, а не обов`язок міського голови слідувати певній процедурі, що слідує з тлумачення слова «може».

Слово «може» передбачає існування вибору поведінки, про який суд зазначить нижче за текстом.

Приписами частини 5 статті 10 Закону 2 (в редакції на день призначення позивачки на посаду) встановлено, що у період дії воєнного стану особи призначаються на посади в органах місцевого самоврядування міським головою без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом, на підставі поданої заяви, заповненої особової картки встановленого зразка та документів, що підтверджують наявність у таких осіб громадянства України, освіти та досвіду роботи згідно з вимогами законодавства, встановленими щодо відповідних посад.

Варто проаналізувати і назву статті 10 Закону 2.

Назва така.

«Неприпустимість припинення повноважень органів державної влади, інших державних органів в умовах воєнного стану».

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що в період дії воєнного стану міський голова міг призначити на посаду начальника Управління на підставі конкурсу або без його проведення.

Вибір процедури мав узгоджуватися з досягненням сутнісного змісту назви статті 10 Закону 2.

Міський голова призначив ОСОБА_1 на посаду начальника Управління до проведення конкурсу (тимчасове (строкове) призначення).

Тобто міський голова досяг сутнісного змісту назви статті 10 Закону 2 і прийняв рішення провести конкурс відповідно до приписів Закону.

Отже, розпорядження про проведення конкурсу правомірне.

З позивачкою уклали строковий трудовий договір (до призначення переможця конкурсу).

Укладення таких договорів щодо служби в органах місцевого самоврядування під час дії воєнного стану відповідає приписам частини 2 статті 2 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (далі Закон 3).

Цією нормою права встановлено, що з метою оперативного залучення до виконання роботи нових працівників, а також усунення кадрового дефіциту та браку робочої сили, у тому числі внаслідок фактичної відсутності працівників, які евакуювалися в іншу місцевість, перебувають у відпустці, простої, тимчасово втратили працездатність або місцезнаходження яких тимчасово невідоме, роботодавець можуть укладати з новими працівниками строкові трудові договори у період дії воєнного стану або на період заміщення тимчасово відсутнього працівника.

Приписами частини 1 і 3 Закону 3 визначено, що цей Закон визначає особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами (далі - працівники), у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю, законів України «Про службу в органах місцевого самоврядування», інших законодавчих актів, що регулюють діяльність державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Закон 3 не забороняє проведення конкурсів на посади в органах місцевого самоврядування.

Приписами частини 7 статті 10 Закону 2 встановлено, що після припинення чи скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців з дня його припинення чи скасування, на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, посади керівників комунальних підприємств, установ, організацій, на які особи призначені відповідно до абзацу першого частини п`ятої цієї статті, оголошується конкурс. Граничний строк перебування особи на посаді, на яку її призначено відповідно до абзацу першого частини п`ятої цієї статті, становить 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану.

Ця норма права регулює призначення конкурсу і звільнення з посад після припинення чи скасування воєнного стану, якщо їх до цієї події займали особи, котрих призначили без проведення конкурсу.

Очевидно, що не є застосовною до спірних правовідносин.

Тому суд зробив висновок, що ОСОБА_1 звільнили з роботи по закінченню строку дії трудового договору (призначення переможця конкурсу).

Отже, звільнення з роботи правомірне, що доводить безпідставність решти вимог позову.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору за розгляд позову і заяви про його забезпечення у загальній сумі 4542 грн та витрат на правову допомогу 10000 грн (а.с.1-5, 32, 56, 64 ).

Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ