Справа № 160/11691/25
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Хмельницькій області зарахувати йому до пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №l виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періоди роботи у Дніпровському ордені Леніна металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського, у ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", у ПАТ "Дніпровський коксохімічний завод", з 17.10.1997 р. по 02.08.2021 р. та прийняти рішення про призначення пенсії з 10.03.2025 р.;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути його заяву про призначення пенсії від 10.03.2025 року з урахуванням висновків суду по даній справі та прийняти рішення про призначення пенсії.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 10.03.2025 року він звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Проте, отримав рішення Головного управління ПФУ в Хмельницькій області, яким відмовлено йому у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Крім того, з наданих до заяви документів до пільгового стажу не зараховано період роботи з 17.10.1997 р. по 02.08.2021 р. згідно із архівної довідки від 05.02.2025 р. №4-21/2-09/163, виданої архівним управлінням Кам?янської міської ради Дніпропетровської області, оскільки довідка не відповідає додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою КМУ від 12.08.1993 р. №637. Вважаючи спірне рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, він звернувся до суду з позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачам позов з додатками та зазначена ухвала суду доставлені до їх електронного кабінету 23 та 28 квітня 2025 року відповідно, що підтверджується відповідними довідками наявними в матеріалах справи. Але відзиву на позовну заяву, відповідачі до теперішнього часу на адресу суду не надіслали.
Згідно із ч.2 ст.175 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву, у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену в позовній заяві, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що 10.03.2025 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
«…Страховий стаж особи становить 29 років 10 місяців 18 днів. Пільговий стаж особи становить За списком №1 - 3 роки 5 місяців 2 дні.
Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховано весь період.
До пільгового стажу не зараховано період роботи з 17.10.1997 р. по 02.08.2021 згідно архівної довідки від 05.02.2025 №4-21/2-09/163, виданої архівним управлінням Кам?янської міської ради Дніпропетровської області, оскільки довідка не відповідає додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України бід 12.08.1993 №637, оскільки невірно зазначено посаду на якій працювала особа і постанову Кабінету Міністрів України, якого затверджено Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, чинні на період роботи особи зазначених Списків.
Для зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 17.10.1997 по 02.08.2021 необхідно надати довідку, уточнюючу пільговий характер роботи згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України віл 12.08.1993 №637, із вірним посиланням на Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, чинні на період роботи особи.
Додатковий коментар: період проходження строкової військової служби до страхового стажу зараховано на підставі запису у військовому квитку (від 01.11.1993 №0567237) про прийняття на військову службу та запису про присвоєння військового звання.
Відмовити у призначенні пенсії за віком згідно статті 114 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" в зв?язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Дата, з якої особа матиме право на пенсійну виплату - 04.03.2038…».
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до частин 1, 2 статті 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.
Відповідно до пунктів 1-2 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637.
Так, згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач у спірний період працював у Дніпровському ордені Леніна металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського, у ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", у ПАТ "Дніпровський коксохімічний завод", електрогазозварником (записи №14-32).
На підтвердження характеру виконуваної роботи та зайнятості повний робочий день, позивач надав довідку від 05.02.2025 р. №Ч-21/2-09/163, з якої вбачається, наступне.
Наказом (розпорядженням) від 29 вересня 1997 року № 1144 по відкритому акціонерному товариству «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнятий електрогазозварником 5чм1 розряду агломераційного цеху № 2 з 17 жовтня 1997 року.
Розпорядженням від 05 жовтня 2001 року №780 по цеху переведений електрогазозварником 5чм1 розряду дільниці ремонту агломашин агломераційного цеху №2 з 11 жовтня 2001 року.
Розпорядженням від 01 жовтня 2004 року №885 по цеху переведений слюсарем-ремонтником 4чм1 розряду шахтового відділення агломераційного цеху № 2 з 04 жовтня 2004 року.
Наказом (розпорядженням) від 06 червня 2005 року №6578 по цеху переведений слюсарем-ремонтником 5 розряду шахтового відділення агломераційного цеху № 2 з 15 червня 2005 року.
Розпорядженням від 30 березня 2007 року №622 по цеху переведений слюсарем-ремонтником 6 розряду шахтового відділення агломераційного цеху №2 з 30 березня 2007 року.
Розпорядженням від 30 листопада 2009 року № 846 по цеху переведений слюсарем-ремонтником 6 розряду відділення шахтопідготовки агломераційного цеху № 2 з 30 листопада 2009 року.
Наказом від 20 серпня 2013 року № 1 000 по комбінату, наказом (розпорядженням) від 30 серпня 2013 року №2378 переведений слюсарем-ремонтником 6 розряду дільниці технічного обслуговування та ремонту механоустаткування агломераційного виробництва цеху ремонту металургійного устаткування ремонтно-сервісного центру з 16 вересня 2013 року.
Наказом (розпорядженням) від 31 липня 2014 року № 766 по публічному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» ОСОБА_1 звільнений за ініціативою працівника згідно ст.38 КЗпП України з 31 липня 2014 року.
Наказом (розпорядженням) від 08 липня 2019 року № 829 по публічному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний комбінат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнятий електрогазозварником 5 розряду дільниці технічного обслуговування та ремонту механоустаткування агломераційного виробництва цеху ремонту металургійного устаткування ремонтно-сервісного центру з 09 липня 2019 року.
Наказом (розпорядженням) від 24 липня 2019 року № 936 по комбінату переведений слюсарем-ремонтником 5 розряду дільниці обслуговування та ремонту механоустаткування агломераційного виробництва цеху ремонту металургійного устаткування ремонтно-сервісного центру з 06 серпня 2019 року.
Наказом (розпорядженням) від 01 вересня 2020 року № 984 по комбінату переведений слюсарем-ремонтником 5 розряду дільниці технічного обслуговування та ремонту механоустаткування агломераційного цеху № 2 з 01 вересня 2020 року. Наказом від 02 серпня 2021 року №840 по публічному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний комбінат» «Про звільнення працівників комбінату у зв?язку із переведенням до Приватного акціонерного товариства «Дніпровський коксохімічний завод» ОСОБА_1 звільнений з 02 серпня 2021 року, згідно із п.15 ст.36 КЗпП України.
Суд вважає помилковими такі висновки відповідача-2 та зазначає наступне.
Так, підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні документів, що підтверджують такий стаж роботи.
Разом з тим, у трудовій книжці містяться записи за спірні періоди роботи на Дніпровському ордені Леніна металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського, у ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", у ПАТ "Дніпровський коксохімічний завод", на посадах, які віднесені до списку №1.
Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи позивача відповідачами суду не надано, а тому його безпідставно не взято до уваги відповідачем-2 при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії.
Відповідно до п.20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі - Порядок №383) встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 р. №637.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто, виключно у випадку не підтвердження записами трудової книжки пільгового стажу особи виникає необхідність подання додаткових документів, та/або, у випадку необхідності пошуку свідків чи звернення до даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Крім того, питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до вказаного Закону врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок).
Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності останньої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Так, професія (посада) електрогазозварник та слюсар черговий та з ремонту устаткування, на якій позивач працював у спірний період, передбачена Списком №1, затвердженим постановою КМУ від 24.06.2016 р. №461.
Також, згідно з даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, вбачається, що Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського, ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", ПАТ "Дніпровський коксохімічний завод" у спірному періоді звітувало перед ПФУ та перераховувало страхові внески за позивача. Також, вказаний страхувальник звітував про наявність у позивача спецстажу за кодом ЗПЗ013А1.
Відповідно до постанов правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 р. № 7-6 «Про затвердження Порядку формування і подачі органам ПФУ відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування», від 05.11.2009 р. № 26-1 «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», від 08.10.2010 р. №22-2 «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та від 03.12.2013 р. № 25-2 «Про визнання такою, що втратила чинність, постанови правління ПФУ від 08.10.2010 р. № 22-2», якими затверджувалися «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», визначено:
- код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3013А1 - це код для застрахованих осіб, які є працівниками, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.
Отже, при поданні звітів страхувальником вказувалося, що страхові внески за позивача вносилися за професією і кодом №ЗП3013А1, як працівнику по Списку №1, що цілком узгоджується з відомостями в трудовій книжці позивача.
З урахуванням викладеного, а також записів в трудовій книжці в частині спірного періоду, підтверджено зайнятість позивача повний робочий день у період з 17.10.1997 р. по 02.08.2021 р., за професіями (посадами), що передбачені Списком №1.
Відповідачем-2 не обґрунтовано причин не зарахування спірного періоду до пільгового стажу за Списком №1, та не вказано причин не врахування відомостей в його трудовій книжці в частині спеціального стажу позивача.
Суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано (п.2); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (п.3); добросовісно (п.5); розсудливо (п.6); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (п.8).
Зазначені критерії хоч і адресовані суду, одночасно є й вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення та вчиняє дії.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2023 року у справі № 9901/459/21.
Висловлюючи зауваження щодо довідки відповідач-2, діючи розсудливо та добросовісно, мав виходити з того, що визначальним є зміст довідки, а не дотримання формальних вимог до її складання.
Суд зазначає, що виявлені розбіжності не можуть мати своїм наслідком відмови у призначенні пенсії позивача, оскільки останній не несе відповідальності за правильність складання відповідної довідки.
Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 04.07.2023 року у справі №580/4012/19.
Більш того, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії або у зарахуванні відповідного періоду роботи у стаж, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду 22.07.2021 року у справі № 240/7604/19, від 29.01.2024 року у справі №560/5001/21.
Отже, посилання відповідача-2 на неможливість включення до пільгового стажу спірного періоду праці позивача в зв`язку з невідповідністю довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній додатку №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 р. №637 є безпідставними, оскільки наявний трудовий стаж позивача, підтверджено записами в його трудовій книжці, яка є основним документом.
Таким чином, період з 17.10.1997 р. по 02.08.2021 р., в якому позивач працював у Дніпровському ордені Леніна металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського, у ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", у ПАТ "Дніпровський коксохімічний завод", є документально підтвердженим та підлягає зарахуванню до його пільгового стажу за Списком №1.
Враховуючи наведене, слід зобов`язати відповідача-2 зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи з 17.10.1997 р. по 02.08.2021 р.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача-1 повторно розглянути його заяву про призначення пенсії від 10.03.2025 року з урахуванням висновків суду по даній справі та прийняти рішення про призначення пенсії, суд зазначає на таке.
Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 21.03.2019 р. у справі № 817/498/17 наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Вирішуючи питання щодо органу Пенсійного фонду, який має обов`язок щодо поновлення порушеного права позивача, суд зазначає, що пунктом 4.2 Порядку № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
З огляду на приписи розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у спірних правовідносинах є Головне управління ПФУ в Хмельницькій області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії. В свою чергу Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснило лише повідомлення позивача про прийняте рішення відповідачем-2.
Таким чином, саме Головне управління ПФУ в Хмельницькій області зобов`язано прийняти рішення про призначення пенсії.
З урахуванням вищевикладеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області, оскільки зазначеним управлінням не вчинялось будь-яких дій та не приймалось яких-небудь рішень пов`язаних з розглядом заяви позивача від 10.03.2025 р., а отже права позивача Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області не порушені.
У задоволенні решти позовної заяви позивачу відмовити.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spai№) №303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви з викладених вище підстав.
Згідно із ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відтак, відповідно до положень ч.1 ст.139 КАС України, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму сплаченого судового збору розмірі 605,60 грн. (1 211,20 грн. : 2).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд,
Позовну заяву задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 10.03.2025 року, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №l виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМУ, періоди роботи у Дніпровському ордені Леніна металургійний комбінат ім.Ф.Е. Дзержинського, у ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", у ПАТ "Дніпровський коксохімічний завод", з 17.10.1997 р. по 02.08.2021 р., з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовної заяви відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма