Справа № 140/2411/25
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року ЛуцькСправа № 140/2411/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Міністерства оборони України (далі Міноборони, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій Міністерства оборони України щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у розмірі різниці між 250 та 300 кратним прожитковим мінімумом, встановленим законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2010 рік) та зобов`язання здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 300-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для працездатних осіб на 01 січня 2024 року у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності у 2024-му році, з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, будучи військовослужбовцем, з початку повномасштабного вторгнення брав участь у бойових діях щодо захисту України, безпеки населення та інтересів держави, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2024 про участь у бойових діях.

Згідно свідоцтва про хворобу №95 від 31.01.2024 позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, а отримане ним захворювання було визнане пов`язаним із захистом Батьківщини.

25.04.2024 позивач звільнений з військової служби за станом здоров`я, а 26.04.2024 йому встановлена ІІ група інвалідності у зв`язку з отриманим захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Зазначив, що у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності з 26.04.2024 внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, позивач через відповідний ТЦК та СП звернувся до відповідача із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою КМУ №975 від 25.12.2013.

Згідно витягу з протоколу №29/975 від 07.02.2025 одноразова грошова допомога призначена та виплачена у розмірі різниці між 250 та 300 кратним прожитковим мінімумом, встановленим законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність ІІІ групи (2010 рік) у розмірі 197844,00 грн, тобто розмір прожиткового мінімуму застосований відповідачем станом на 01.01.2010, а не станом на 01.01.2024.

Крім того, відповідачем не враховано, що травма, з приводу якої йому була встановлена ІІІ група інвалідності у 2010 році та захворювання, з приводу якого позивачу у 2024 році встановлена ІІ група інвалідності, є різними каліцтвами, які виникли в різний період та не пов`язані між собою.

Позивач вважає, що дії відповідача щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у неналежному розмірі є протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси, у зв`язку із чим просить суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 14.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін

У відзиві на позовну заяву від 09.04.2025 представник відповідача позовних вимог не визнав посилаючись на те, що ОСОБА_1 згідно свідоцтва про хворобу №95 від 31.01.2024 був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

26.04.2024 позивачу встановлена ІІ група інвалідності у зв`язку з отриманим захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини та згідно витягу з протоколу комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 07.02.2025 № 29/975 призначена одноразова грошова допомога у розмірі різниці між 250 та 300 кратним прожитковим мінімумом, встановленим законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2010 рік) у розмірі 197 844,00 грн.

Зазначає, що сума одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення вищої групи інвалідності залежить від ступеня інвалідності та розміру прожиткового мінімуму станом на дату первинного встановлення інвалідності.

Пункт 6 Порядку №975 визначає кратність розміру одноразової грошової допомоги в залежності від ступеня втрати працездатності та у сукупності із пунктом 3 цього Порядку передбачає, що розрахункова величина прожиткового мінімуму визначається відповідним законом для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність.

Однакове визначення розрахункової величини прожиткового мінімуму на момент первинного встановлення групи інвалідності та зміни групи інвалідності законодавець пов`язує з однією подією - первинне встановлення інвалідності (первинне рішення органу МСЕК). Відтак, визначення вищої групи інвалідності при повторному (черговому) огляді не змінює розрахункову величину прожиткового мінімуму.

З довідки МСЕК серії ВЛН №0070099 слідує, що позивачу вперше ІІІ група інвалідності встановлена 06.12.2010, відповідно і 300-кратний прожитковий мінімум для цілей призначення допомоги має обраховуватись станом на 1 січня 2010 року, а не станом на 1 січня 2024 року, як зазначає позивач.

Враховуючи вищенаведене, відповідачем правомірно призначено позивачу виплату різниці у розмірі між 300 та 250 кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2010), в сумі 197 844 грн.

Враховуючи вищенаведене просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

З матеріалів справи слідує, що довідкою МСЕК серії ВЛН №0070099 від 06.12.2010 ОСОБА_1 вперше 06.12.2010 встановлено ІІІ групу інвалідності.

Як вбачається з довідки про безпосередню участь особи у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 28.01.2024 №705, ОСОБА_1 в період з 03.03.2023 по 06.04.2023, з 25.04.2023 по 13.06.2023, з 24.07.2023 по 03.08.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у н.п. Калинівка Бахмутського районну Донецької області, н.п. Моначинівка Куп`янського району Харківської області (а.с.10).

06.10.2023 позивачу Військовою частиною НОМЕР_2 видано посвідчення ветерана війни учасника бойових дій серії НОМЕР_3 (а.с.4).

Як слідує зі свідоцтва про хворобу ОСОБА_1 №95 від 31.01.2024, виданого регіональною ВЛК МО України, Захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі розкладу хвороб: Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с.11-12).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_4 від 25.04.2024 №29 (по стройовій частині) капітана ОСОБА_1 , командира взводу 304 запасної роти військової частини НОМЕР_4 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_5 від 29.03.2024 №№90 (по стройовій частині) з військової служби у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я - на підставі висновку ВЛК про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) пункту 2 частини 4 26 "? '? », 25.04.2024 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_4 (а.с.13).

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК Волинського обласного бюро МСЕ серії 12ААГ №873306 від 26.04.2024, ОСОБА_1 з 22.04.2024 встановлено довічно ІІ групу інвалідності. Захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини (а.с.14).

ОСОБА_1 , у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої Порядком №975.

За результатами розгляду звернення позивача рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленим протоколом №29/975 від 07.02.2025, позивачу призначено одноразову грошову допомогу у розмірі різниці між 250 та 300 кратним прожитковим мінімумом, встановленим законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність ІІІ групи (2010 рік) в сумі 197844,00 грн,

Вважаючи дії відповідача щодо виплати одноразової грошової допомоги в неповному розмірі протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Положеннями частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Положеннями статті 12 Закону № 2011-XII визначено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Частиною 1 статті 16 Закону №2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до підпункту "б" пункту 1 статті 16-2 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи.

За змістом абзацу 1 пункту 4 статті 16-3 Закону №2011-XII, якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).

За приписами пунктів 6, 9 статті 16-3 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975).

Пунктом 1 Порядку № 975 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Згідно з пунктом 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності.

Відповідно до підпункту 1 пункту 6 Порядку №975, військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи; 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи; 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; документа (відповідних сторінок за наявності), що посвідчує особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, та засвідчений в установленому законодавством порядку переклад українською мовою сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи і про реєстрацію місця проживання (за наявності), військового квитка рядового, сержантського і старшинського складу (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства); документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, або особа, звільнена з військової служби, якому (якій) виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, подає уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - восьмому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Спірним правовим питанням у справі, що розглядається, є правомірність визначення відповідачем розміру одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням вищої групи інвалідності.

В силу вимог абзацу 1 пункту 4 статті 16-3 Закону №2011-XII, якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).

При цьому, Порядком № 975 чітко визначено, що у разі зміни групи інвалідності при повторному огляді, днем встановлення інвалідності є дата, коли інвалідність було встановлено вперше. Розмір одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності II групи, визначається з прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому інвалідність встановлено вперше.

Наведені правові норми встановлюють, що розмір одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України і такий розмір одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язаний з днем встановлення інвалідності вперше.

Зазначений висновок узгоджується з правової позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 08 квітня 2024 року у справі № 240/512/22, від 08 травня 2024 року у справі № 240/17749/20 та від 18 червня 2024 року у справі № 240/20065/20.

Слід зазначити, що нормами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку №975, якими врегульовано виплату одноразової грошової допомоги, не визначено в якості умови, яка впливає на визначення дня виникнення права на отримання допомоги, такої умови як зміна причинного зв`язку настання інвалідності.

Таке законодавче врегулювання обумовлено самим поняттям «одноразова грошова допомога», яка є одноразовою, а не багаторазовою і її виплата розпочинається від моменту первинної втрати працездатності/встановлення інвалідності, а далі відбувається доплата допомоги, у разі встановлення вищої групи інвалідності або зміни її причинного зв`язку, але виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день первинного встановлення інвалідності.

Натомість вищезазначеними нормами передбачено, що якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14.11.2024 у справі №560/419/24.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки, позивачу вперше ІІІ групу інвалідності встановлено відповідно до довідки МСЕК серії ВЛН №0070099 від 06.12.2010, суд дійшов висновку, що одноразова грошова допомога позивачу у зв`язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААГ №873306 від 26.04.2024, повинна призначатись виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який був встановлений на 01 січня календарного року, в якому інвалідність встановлено вперше, а саме станом на 01.01.2010.

Беручи до уваги вищенаведене, суд зазначає, що Міністерством оборони України правомірно здійснено призначення позивачу одноразової грошової допомоги, виходячи з різниці між 250 та 300 кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, а саме 2010 року.

Ураховуючи встановлені у справі обставини, правові позиції Верховного Суду та положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини, відсутність інших доводів позивача на обґрунтування заявлених вимог, суд вважає такі вимоги необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ).

Відповідач: Міністерство оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6, ).

Третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ).

Суддя Т.М. Димарчук