Справа № 420/10584/25
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
25 червня 2025 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В.,
за участі секретаря судового засідання Музики І.О.
представника позивача адвоката Мунтяну І.І. (згідно ордеру),
представника відповідача Штомпель К.С. (згідно Витягу з ЄДРПОУ),
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами загального позовного провадження в підготовчому засіданні клопотання представника позивача та клопотання представника відповідача щодо витребування доказів в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.10.2024 року
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.10.2024 року.
Ухвалою від 22 червня 2025 року судом відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання у справі на 21 травня 2025 року об 11 годині 00 хвилин.
Під час підготовчих засідань представниками сторін суду надані клопотання про витребування доказів у справі.
Так, 27 травня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів у справі, а саме:
з Державної податкової служби України належним чином завірену копію листа №8651/7/99-00-24-01-02-07 від 26.03.2024 року або Витяг з листа з інформацією відносно ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 .
Представник відповідача не заперечує щодо витребування вказаних листів.
В свою чергу, представник відповідача, 11.06.2025 року, через систему «Електронний суд» надав клопотання про витребування таких доказів:
Своє клопотання представник відповідача обґрунтовує наступними доводами.
Під час перевірки встановлено, що фізична особа платник податків ОСОБА_1 , отримувала дохід у 2023 році, у вигляді грошових переказів від фізичних осіб на загальну суму 1 537 140,00 грн., із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), що є платіжним інструментом, при переказі коштів фізичними особами один одному, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом, та з суми яких не сплачено податок на доходи з фізичних осіб та військовий збір.
Згідно отриманої інформації на банківські рахунки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , здійснювались значні обсяги переказів між рахунками фізичних осіб на загальну суму 1 537 140,00 грн., що може вказувати на схему обходження заборони здійснення діяльності, яка передбачає наявність відповідних дозвільних документів (ліцензії, дозволи, тощо) згідно діючого законодавства. Жодних квитанцій щодо перерахування зазначених коштів позивачем до позову не було надано. Відповідачу незрозуміло в який спосіб кошти по договору позики були передані позивачу. Більше того, доходи позикоодержувача та позикодавця не співмірні з розміром позики (відповідно до відомостей з ЦБД ДРФО).
Таким чином, є необхідність у витребуванні доказів по справі (а саме банківських виписок по рахункам позивача), оскільки відповідна інформація відсутня у контролюючого органу, а позивач не надає жодних доказів на підтвердження передачі коштів. Контролюючим органом не було здійснено заходів щодо розкриття банківської таємниці оскільки немає законних підстав для отримання від банку інформації, що містить банківську таємницю.
Згідно положень ст. 1076 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) та ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 7 грудня 2000 року № 2121-III, будь-яка інформація, що стосується клієнта, якою банк володіє на законних підставах, є банківською таємницею (за винятком, якщо така інформація складає державну таємницю). У відповідності до ч. 1 ст. 1076 ЦК України, відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Контролюючий орган по іншим справам неодноразово звертався до банківських установ для отримання інформації. У свою чергу банк керується ч.ч. 1, 2 ст. 60, п. 4 ч. 1 ст. 62 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» та не вбачає підстав для розкриття банківської таємниці.
Отже, з метою повного та всебічного розгляду справи існує необхідність у наданні інформації щодо надання банківських виписок по рахункам ОСОБА_1 РНОКПП ( НОМЕР_1 ), адже Позивачем не надано належних документів на підтвердження відповідних переказів.
19.06.2025 на адресу суду надійшли письмові заперечення від представника позивача щодо задоволення клопотання представника відповідача.
Так, представник позивача вказує, що в поданому клопотанні представник Відповідача не навів, які заходи вживав для отримання доказів самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Також не вказано, яким чином витребувані докази може спростувати обставини щодо визнання протиправним та скасування податкових повідомлень рішень. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 КАС України. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Щодо недоведеності аргументів викладених в клопотанні про витребування доказів, представник позивача вказав наступне.
В судовому засіданні представника позивача підтримав своє клопотання та заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача з підстав викладених у клопотанні та письмових запереченнях
Представник відповідача не заперечував щодо задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів та підтримав своє клопотання з підстав вказаних у ньому.
Суд, вислухав клопотання представників сторін, їх думку щодо клопотання другої сторони та робить наступні висновки.
Відповідно до ч.3. ст.80 КАС України, про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.
Приписами ч.4 ст.9 КАСУ визначено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
При цьому, суд зазначає, що розгляд справи здійснюється з урахуванням принципу адміністративного судочинства, що передбачений ст.9 КАС України щодо змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин справи.
Щодо клопотання представника позивача, суд вважає, що оскільки листи, на які посилається відповідач у акті перевірки стали підставою для нарахування позивачу податкових зобов`язань, вказані листи мають бути дослідженні судом при розгляді справи по суті, а отже клопотання представник позивача підлягає задоволенню.
Щодо клопотання представника відповідача.
Позивачем у позові вказано, що грошові кошти, які намагається оподаткувати відповідач, отримані позивачем на виконання договору позики на суму 400 тисяч гривень. Зазначений договір позики, у простій письмовій формі знаходиться в матеріалах судової справи і укладений з однією фізичною особою.
Між тим, відповідач стверджує, що грошові кошти надходили до позивача від різних фізичних осіб, на рахунки позивача, відкриті в різних банківських установах, інформацію про які, відповідачем отримано від ДПС України з посиланням на лист НБУ.
При цьому суд, не бере до уваги твердження представника позивача що факти не можуть бути утворені (встановлені) під час судового розгляду справи по суті в той час, коли такі були відсутніми під час виникнення спірних правовідносин.
Представник відповідача зазначив суду, теж саме вказано в акті перевірки, що контролюючий орган отримав лист з певною інформацією від Державної податкової служби, яка, в свою чергу була надіслана від Національного Банку України. Позивачу, запитом, було запропоновано надати пояснення та документально підтвердити їх. Підтвердження виконання вимог запитів, суду не надано. Крім того, в матеріалах справи відсутні письмові звернення позивача до банківських установ про надання інформації щодо переказів коштів. Такі звернення, за твердженням сторони позивача були усні та відповіді не отримані. А отже, на підтвердження або спростування фактів отримання коштів позивачем в контексті розглядаємої справи, суд вважає необхідним задовольнити клопотання представника відповідача.
Суд зазначає, що зупинення провадження в адміністративній справі - це тимчасове припинення вчинення у справі будь-яких процесуальних дій у зв`язку з обставинами, що перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії.
Одночасно, суд вважає, що витребування доказів у не учасників справи та ознайомлення сторін із отриманими доказами, надання власних пояснень з приводу отриманих доказів потребує певного часу, сплив якого призведе до порушення судом строків розгляду адміністративної справи, визначених КАС України.
Згідно з п. 6 ч.2 ст.236 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі в разі: направлення судового доручення щодо збирання доказів до надходження ухвали суду, який виконував доручення, про виконання доручення або неможливість виконання доручення.
Положення цієї норми передбачає право суду зупинити провадження у разі об`єктивної неможливості розгляду справи до отримання доказів.
На думку суду, витребування зазначених вище доказів становить об`єктивну неможливість розгляду справи до отримання цих доказів.
Згідно з ч.6 ст.7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Аналогія закону це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.
На думку суду, витребування судом доказів є подібним до направлення судом до іншого суду доручення щодо збирання доказів, у зв`язку із чим, суд вважає доцільним застосування у даному випадку аналогії закону та зупинення провадження у справі на підставі п. 6 ч.2 ст.236 КАС України.
При цьому, суд, з метою недопущення затягування судового розгляду справи, вважає за необхідне зупинити провадження у справі не до отримання доказів, а до конкретної дати 28.07.2025 року, з урахуванням достатнього проміжку часу для отримання від відповідача витребуваних доказів.
Керуючись ст.ст.7, 9, 14, 80, 236, 241, 243, 256 КАС України, суд
Клопотання представника позивача задовольнити.
Витребувати з Державної податкової служби України належним чином завірену копію листа №8651/7/99-00-24-01-02-07 від 26.03.2024 року або Витяг з листа з інформацією відносно ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 .
Клопотання представника відповідача задовольнити.
Витребувані докази по справі надати суду у строк до 28 липня 2025 року, або повідомити про причини неможливості надання витребуваних доказів.
Зупинити провадження по справі до 28 липня 2025 року.
Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду щодо зупинення провадження може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та підписаний судом 27.06.2025 року.

Суддя Н.В. Бжассо