Справа № 295/945/25
Суддя: Перекупка І. Г.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/945/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючого судді Перекупка І.Г., за участі секретаря судового засідання Конончук Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира 21 січня 2025 р. звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову № 1083 від 08.01.2025 р. за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладено штраф у розмірі 17 000 грн; провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП; поновити строк звернення до суду із даною заявою на постанову № 1083 від 08.01.2025 р.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 27.01.2025 р. про відкриття провадження, розгляд справи було призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

ОСОБА_1 категорично заперечує щодо правомірності притягнення його до відповідальності за вчинення порушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та вважає, що постанова № 1083 від 08.01.2025 р. незаконна, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення.

Позивач також посилається на те, що у квітні 2024 р. він звільнився із служби у ЗСУ у зв`язку із перебуванням на його утриманні трьох дітей до 18 років.

17.04.2024 р. він став на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відміткою у його військовому квитку.

При взятті його на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 він повідомляв відповідачу актуальну адресу свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Також, він зареєстрований в застосунку Резерв+ де автоматично з реєстру Оберіг було підтягнуто мою актуальну адресу проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Тобто, в реєстрі Оберіг відображено його актуальну адресу проживання.

Крім того, його особова справа знаходиться у Відповідача. Слід зазначити, що в даній особовій справі міститься також інформація про актуальну адресу його проживання.

Враховуючи вищевикладене, Відповідачу була відома його актуальна адреса проживання, а тому незрозуміло чому повістка для уточнення даних була надіслана за адресою: АДРЕСА_2 , а не за фактичним місцем проживання позивача АДРЕСА_1 .

З викладеного вбачається те, що відповідач навмисно направив повістку на адресу за якою він не проживає щоб в подальшому притягнути його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти штраф.

Позивач у судове засідання не з`явився, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Оскільки сторони були належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак не з`явилися і не повідомили про причини неявки, суд вважає з можливе розглянути справу по суті за відсутності відповідачів та позивача.

Судом встановлено, що 08.01.2025 р. Т. в. о. Начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № 1083 якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і наклав на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Постанова обґрунтована тим, що 05.10.2024 р. громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою уточнення даних.

Суд дослідивши матеріали справи та надаючи оцінку наявним в матеріалах справи доказам, приходить до наступних висновків.

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник з приводу рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення законодавства у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2024 р., затвердженого Законом України № 2105-IX від 03.03.2022 р., у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на території України оголошено та проводиться загальна мобілізація, яка неодноразово продовжувалась, зокрема указами № 272/2024 від 06.05.2024 р., № 470/2024 р. від 23.07.2024 р., востаннє продовжено на 90 діб Указом Президента України від 14.01.2025 року № 26/2025.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Із зазначеного вище слідує, що з 24.02.2024 р. по сьогодні на території України діє особливий період.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. (ст. 235 КУпАП).

Отже притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП входить до повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Шістдесятиденний строк на оновлення даних відповідно до абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» сплив 16.07.2024 р., протокол про адміністративне правопорушення складений 05.03.2025 р., що і є днем виявлення адміністративного правопорушення. Отже, оскаржувана постанова від 05.03.2025 р. прийнята в межах строків визначених ч. 7 ст. 38 КУпАП.

Відповідно до абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції на кінцевий термін уточнення даних 16.07.2024 р.) передбачено, що інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Отже, вимоги абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачають обов`язок військовозобов`язаного, яким є позивач, уточнити свої облікові дані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України.

Вказане положення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», набуло чинності 18 травня 2024 р. у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 р. №3633-IX.

У період з 18.05.2024 р. по день складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо позивача, Президент України лише приймав укази про продовження строку загальної мобілізації № 470/2024 від 23.07.2024 року, № 741/2024 від 28.10.2024 р. та востаннє продовжено строк загальної мобілізації на 90 діб Указом Президента України від 14.01.2025 р. № 26/2025 які не є тотожними указу про загальну мобілізацію, який, був прийнятий 24.02.2022 р. за № 65/2022.

Крім того, станом на 24 лютого 2022 р. стаття 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не передбачала обов`язку інших військовозобов`язаних протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, уточнювати свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, суд дійшов висновку, що обов`язок уточнити свої облікові дані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України у військовозобов`язаних може виникнути лише після 18.05.2024 р. (дата набрання чинності Законом України №3633-IX від 11.04.2024 р.) і лише у випадку, якщо Президент України прийме указ про оголошення мобілізації.

Після 18.05.2024 р. Президент України не приймав указу про оголошення мобілізації, а тому суд дійшов висновку, що у позивача не виникло обов`язку виконати припис абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

На підставі наведеного суд дійшов висновку про відсутність події адміністративного правопорушення, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Європейську конвенцію з прав людини та практику Суду як джерело права.

У п. 272 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 р. (заява № 42310/04), суд зазначає, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Міра, до якої застосовується обов`язок обґрунтовувати рішення, може бути різною залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи.

Отже, дійшовши висновку, про відсутність події адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП суть якого викладена в оскаржуваній постанові, суд не вбачає за доцільне надавати мотивовану оцінку іншим аргументам сторін, адже вони стосуються доведення відсутності вини позивача, встановлення якої є обов`язковим лише у разі існування події адміністративного правопорушення, та не спростовують висновків викладених вище.

Суд зауважує, що положеннями пункту 1 частини 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3633-ІХ від 11.04.2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», визначено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 р. № 2105-IX , громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Однак, відповідач приймаючи оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, обставини щодо можливого порушення вказаного нормативного акту не встановлював, посилання на них в оскаржуваній постанові відсутні, а тому суд не застосовує положення цієї норми права до спірних правовідносин.

Виходячи з мотивів наведених вище, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова прийнята не на підставі вимог закону, що є порушенням ст. 19 Конституції України.

Відповідно до ч. 6 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Т. в. о. Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 1083 від 05.03.2025р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є протиправною, а тому позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Постанову про адміністративне правопорушення від 08.01.2025 р. № 1083 належить скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 484,48 грн. необхідно стягнути в його користь з відповідача.

Керуючись статтями 242-246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Т. в. о. Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 1083 від 08.01.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або проголошення рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 05 травня 2025 р.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомир Перекупка І.Г.