Справа № 646/2157/25
Суддя: Барабанова В. В.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/2157/25
№ провадження 2-а/646/42/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2025 м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого - судді Барабанової В.В.,

при секретарі судового засідання Ільченко В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі, -

встановив:

14 березня 2025 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №4197957 від 04.03.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та закриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог (з урахуванням уточненої позовної заяви) позивач зазначив, що 4 березня 2025 року інспектором взводу №2 роти №4 батальйону №1 патрульної поліції у м. Львів УПП у Львівській області ДПП НП Поцілуйко Іриною Степанівною винесено стосовно позивача постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4197957. Відповідно до винесеної постанови, позивачем нібито було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Як зазначено в постанові, керуючи транспортним засобом JeepWrangler, номерний знак НОМЕР_1 4 березня 2025 року о 22:57 год позивач не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «рух по смугах» та зі смуги прямо здійснив поворот ліворуч, чим порушив п. 8.4.ґ. ПДР - Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків.

Позивач вказує, що дане притягнення до адміністративної відповідальності є необґрунтованим та недоведеним, зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням прав позивача, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Позивач зазначає, що дійсно, 04.03.25 року приблизно о 23 год. 00 хв. керував власним транспортним засобом, рухаючись вулицями м. Львів, однак Правил дорожнього руху не порушував, оскільки працівниками поліції був зупинений, коли паркувався на прибудинковій території поза дією та не в зоні бачення вищезазначеного знаку, про що він неодноразово їм зазначив у присутності свідка, ОСОБА_2 (моб. телефон НОМЕР_2 ), яку відмовилися навіть вислухати, та фіксуючи наше спілкування на відеокамеру особистого телефону, із відеозаписом з якої можна ознайомитися у файлі, викладеному у додатках до справи в кабінеті Електронного суду, або (для відповідача) завантажити за наступним посиланням у мережі Інтернет:ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на вищезазначене, працівник патрульної поліції не має права притягати водія до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи. Звинувачення не може ґрунтуватися лише на припущеннях працівника патрульної поліції. Так, стаття 62 Конституції України передбачає, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Позивач вказує, що жодних належних доказів, які свідчать про те, що він вчинив адміністративне правопорушення, працівником поліції надано не було, однак, відразу на місці зупинки було складено оскаржувану постанову та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн.

Постанову винесено «на місці вчинення правопорушення» (просто на дорозі) та відразу після того, як правопорушення, нібито, було вчинено.

За таких умов позивач не мав часу та, відповідно, фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП України, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тощо. А коли позивач просив інспекторів прийняти від нього клопотання про надання правової допомоги, чи вислухати свідка, який був поруч, або перенести розгляд справи, йому було відмовлено без будь-яких на то причин.

Таким чином, той факт, що винесення постанови безпосередньо на місці вчинення правопорушення (на дорозі), а не за місцезнаходженням відповідного органу, та без надання часу на реалізацію відповідних прав, є порушенням прав особи, яка притягається до відповідальності, - прямо визнаний Конституційним Судом України, рішення якого є обов`язковим до виконання на усій території України. Цей висновок не може бути скасовано.

Окрім цього, у відповідності до ч.1 ст.277-2 КУпАП України: «Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи». Винятків з цього правила для справ, які розглядаються «за місцем порушення», не передбачено, тобто, зазначена норма стосується усіх справ про адміністративні правопорушення. Відтак, від виявлення, за думкою Відповідача, правопорушення до винесення постанови повинно було надати строк для реалізації прав, передбачених ст.268 КУпАП, і до того ж, цей строк не може бути меншим за 3 доби, оскільки саме за такий строк повинно бути повідомлено особу про розгляд справи.

Так само не містить винятків стосовно категорій справ і ст.278 КУпАП України, а згідно неї не було проведено Відповідачем підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Між тим, ряд дій, які повинні бути проведені під час такої підготовки, також є спрямованими на дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

До цього необхідно додати, що не складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення не дало позивачу можливості навіть ніяким чином висловити свою незгоду із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки ніде, окрім протоколу, він свою позицію зафіксувати не зміг би. Ніяких пояснень відповідачем у позивача не відбиралося. У оскаржуваній постанові ніяким чином його пояснення або незгода із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення не відображені. Тим більше він не міг подати клопотання, скористатися правовою допомогою, тощо, за такої процедури.

Відтак, грубі порушення вимог ст.268 КпАП України щодо нього при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем є очевидними.

Таким чином, винесення рішення з питання наявності або відсутності складу правопорушення, вини конкретної особи, тощо, може здійснюватися тільки судом. Винесення такого рішення будь-якою іншою службовою особою є привласненням функції правосуддя.

За таких умов, навіть, якщо судом буде визнано, що дії Відповідача формально відповідали ст.ст. 222, 258 КУпАП України, це не може бути підставою для ігнорування порушень зазначених прав та гарантій, а також прямого порушення ч.1 ст.276 КУпАП України з урахуванням її тлумачення Конституційним Судом України. Більше того, у такому випадку є підстави для того, щоб суд прийшов до висновку про невідповідність зазначених норм вимогам наведених вище статей Конституції України, із наслідками, передбаченими ч.4 ст.7 КАС України.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 березня 2025 року позовну заяву залишено без руху.

20.03.2025 позивачем усунуто недоліки позовної заяви

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

Відповідно до Закону України від 26 лютого 2025 року №4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів, з 25 квітня 2025 року Червонозаводський районний суд м. Харкова перейменовано на Основ`янський районний суд міста Харкова.

21.04.2025 до суду від представника Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник посилався на таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху,

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно розділу 33 ПДР України, дорожні знаки - це засоби організації дорожнього руху, які представляють собою стандартизовані графічні малюнки, що передають певні повідомлення учасникам дорожнього руху. Дорожні знаки, що застосовуються в усьому світі можна розділити на дві системи: європейську і англосаксонську, з незначними відмінностями і доповненнями. Дорожні знаки в Україні, країнах СНД, Європі та багатьох інших країнах відповідають Віденської конвенції про дорожні знаки і сигналах.

Представник звертає увагу суду, що позивач не заперечує факту керування транспортним засобом 04.03.2025 у м. Львові по вулиці Шевченка, 19, однак зазначає, що правил дорожнього руху не порушував.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 72 КАС Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В розпорядженні Управління наявні докази у вигляді відеозаписів з бодікамер інспекторів, які були на місці події 04.03.2025 (до відзиву додаються).

З наявних відеоматеріалів стає зрозуміло, що дотримуючись ст.ст. 278, 279 КУпАП та Інструкції «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» №1395 від 07.11.2015 (далі - Інструкція №1395 від 07.11.2015), інспектор представилася, пояснила позивачу суть порушення, ознайомила з відео з автомобільного реєстратора, де зафіксовано факт порушення позивачем вимог дорожнього знаку 5.16 та почала з`ясовувати всі необхідні обставини для початку розгляду справи по суті. Під час розгляду справи зачитала позивачу ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та на основі зібраних доказів та доведення вини позивача, прийняла рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

В силу законних підстав Інспектором Управління було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення відповідно до пункту 1 частини 3 розділу 4 Інструкції №1395 від 07.11.2015 та статей 283, 284 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядалась за місцем його вчинення, відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП, що і було зроблено інспектором.

Інспектора Управління приймаючи рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності діяв в межах власної дискреції, яка визначається завданнями та функціями, передбаченими Законом України «Про Національну поліцію», КУпАП та посадовою інструкцією поліцейського.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, Інспектором Управління винесено постанову по вказаній справі керуючись статтею 283 КУпАП на місці вчинення правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством.

У судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву та просив її задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у відзиві просив у задоволенні позову відмовити повністю, справу розглянути без участі сторони відповідача.

Враховуючи положення ст. 286 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справи за відсутністю відповідача на підставі наявних матеріалів.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності, допустимості, достовірності у їх сукупності, дійшов до наступного.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 4 березня 2025 року інспектором взводу №2 роти №4 батальйону №1 патрульної поліції у м. Львів УПП у Львівській області ДПП НП Поцілуйко Іриною Степанівною винесено стосовно позивача постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4197957. Відповідно до винесеної постанови, позивачем нібито було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Як зазначено в постанові, керуючи транспортним засобом JeepWrangler, номерний знак НОМЕР_1 4 березня 2025 року о 22:57 год позивач не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «рух по смугах» та зі смуги прямо здійснив поворот ліворуч, чим порушив п. 8.4.ґ. ПДР - Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків.

В розпорядженні Управління наявні докази у вигляді відеозаписів з бодікамер інспекторів, які були на місці події 04.03.2025 (до відзиву додаються).

Пунктом 1.3 ПДР України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з пунктом 8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до пункту 8.4. г) ПДР дорожні наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Відповідно до дорожнього знаку 5.16 визначено «Напрямки руху по смугах». Показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач стверджує, що порушень вимог знаку 5.16 ним не вчинялось.

На відеозаписі, наданому відповідачем, не відображено порушення позивачем вимог дорожнього знаку 5.16 визначено «Напрямки руху по смугах», не зафіксований рух транспортного засобу під керуванням позивача на місці порушення. На відеозаписі зафіксовано процес складення протоколу та спілкування з позивачем. Відеозапис не містить підтвердження факту керування водієм ОСОБА_1 автомобілем JeepWrangler, номерний знак НОМЕР_1 та здійснення ним повороту ліворуч зі смуги прямо.

Стаття 283 КУпАП встановлює, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Посилання відповідача про наявність підтвердження факту порушення позивачем ПДР України, спростовується наданими ним же матеріалами, у яких відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 п. 8.4 Г ПДР, та відповідно притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не підтвердив належними доказами, зокрема, і відеозаписом, порушення позивачем п.8.4г) Правил дорожнього руху за обставин, викладених в постанові серії ЕНА № 4197957.

З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним скасувати постанову серії ЕНА №4197957 у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором взводу №2 роти №4 батальйону №1 патрульної поліції у м. Львів УПП у Львівській області ДПП НП Поцілуйко Іриною Степанівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в сумі 340грн., та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 139 КАС України суд вважає необхідним стягнути на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі, - задовольнити.

Постанову серії ЕНА №4197957, винесену 04.03.2025 інспектором взводу №2 роти №4 батальйону №1 патрульної поліції у м. Львів УПП у Львівській області ДПП НП Поцілуйко Іриною Степанівною про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 грн. - скасувати.

На підставі п.3 ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122КУпАП - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

відповідач: Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя: В.В. Барабанова