Справа № 366/538/25
Суддя: Корчков А. А.
Дата ухвалення: 2025-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 366/538/25
Провадження 2-а/366/23/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року с-ще Іванків

Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Корчкова А.А., за участю секретаря судового засідання Іванової Л.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником, адвокатом Харитончук Євгенією Валеріївною до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови № 109/1 від 23.01.2025 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач, ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Харитончук Є.В., звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 у якому просить:

поновити строк на оскарження постанови № 109/1 від 23.01.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП;

визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 № 109/1 від 23.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП;

закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовний вимог, представник позивача зазначає, що позивач, як військовозобов`язаний, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

22.01.2025 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, проведенням оперативного втручання, після проходження ним військово-лікарської комісії для отримання направлення та проходження повторної військово-лікарської комісії. Однак, старшим офіцером ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 відносно нього було складено протокол №15 про адміністративне правопорушення, за неявку за повісткою №313, згідно з яким: «22 січня 2025 року о 09 год. 20 хв. було встановлено, що ОСОБА_1 06.12.2024 не прибув за повісткою №313 від 25.11.2024, що передбачено підпунктом 2 пункту 1 Правил військового обліку, затверджених Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022. Варто зауважити, що ОСОБА_1 надав інформаційні довідки з електронної системи охорони здоров`я про перебування на лікарняному з 06.12.2024 року по 30.12.2024 року, однак, відповідно до п.24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року не прибув у строк, що не перевищує сім календарних днів із дня завершення лікарняного, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП».

Зі змісту протоколу також вбачається, що справу по вказаному вище факту призначено до розгляду у ІНФОРМАЦІЯ_2 на 23 січня 2025 року о 12 год. 00 хв..

23.01.2025 представником позивача на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

04.02.2025 представником позивача, на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено адвокатський запит щодо отримання інформації про результати розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП відносно ОСОБА_1 , надання копії рішення за результатами розгляду справи та всіх копій матеріалів справи.

Відповідь на вказаний запит було отримано 26.02.2025

Крім того, позивачем ОСОБА_1 20.02.2025 було отримано копію постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 за №109/1 від 23.01.2025, яку було направлено через АТ «Укрпошта» (номер поштового відправлення №846).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 23 січня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 у строк, а саме 06 грудня 2024 року не прибув за повісткою №313 від 25 листопада 2024 року, що передбачено підпунктом 2 пункту 1 Правил військового обліку затверджених Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року. Варто зауважити, ОСОБА_1 надав до ІНФОРМАЦІЯ_5 інформаційні довідки з електронної системи охорони здоров`я про перебування на лікарняному з 06.12.2024 року по 30.12.2024 року, однак відповідно до п. 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого Постановою КМУ №560 від 16 травня 2024 року не прибув у строк, що не перевищує сім календарних днів з дня завершення лікарняного. Своїми діями ОСОБА_1 порушив підпункт 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Затверджені Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року, відповідно 07.01.2025 року скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

З даною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, посилаючись на те, що оскільки, ОСОБА_1 інкримінується саме неявка до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою №313 від 25.11.2024, про яку йому було відомо, а відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки…, якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, …. будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, …. підтвердних документів про отримання особою виклику, тому складання у такому випадку старшим офіцером ІНФОРМАЦІЯ_3 протоколу про адміністративне правопорушення прямо суперечить вимогам, які визначені ч.5 ст.258 КУпАП.

Щодо неявки ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до повістки №313 від 15.11.2024, представник позивача зазначає, що 25.11.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 працівники РТЦК намагались вручити ОСОБА_1 повістку про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою призову на військову службу під час мобілізації, однак від її отримання він відмовився, обґрунтовуючи це тим, що у зв`язку з наявними у нього захворюваннями він потребував термінового лікування, про що повідомляв працівникам РТЦК, а тому, просив видати повістку на іншу дату, однак останні його прохання проігнорували, та намагались вручити йому дану повістку.

27.11.2024 представником ОСОБА_1 (на той момент) - адвокатом Деканем М.В. на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 було направлено заяву, відповідно до якої останній повідомляв про те, що ОСОБА_1 проходить лікування у різних лікарів, йому запланована операція, що унеможливлює його явку до ТЦК, а тому, просив надати відстрочку від призову на військову службу до завершення лікування та реабілітацію.

Зазначає, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП саме за неявку до ІНФОРМАЦІЯ_3 06.12.2024, а не за неявку у строк, який не перевищує сім діб після звершення обставин, які слугували поважною причиною неприбуття - у даному випадку його хворобою, враховуючи, що фактично, останнім днем лікарняного було 30.12.2024. Неявка ОСОБА_1 06.12.2024 року за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 є обґрунтованою та підтверджується доданими до адміністративного позову документами.

Крім того, у строк, визначений ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ОСОБА_1 повідомив ІНФОРМАЦІЯ_3 про неможливість прибуття у строк, визначений у повістці.

Згідно медичного висновку №Н62Х-7Н4Н-НААМ-ВХ6М, ОСОБА_1 було визнано тимчасово непрацездатним та відкрито лікарняний з 06.12.2024 по 16.12.2024, який, згідно медичного висновку №ХХЕЕ-Х23В-ХСАС-7РХ6, було продовжено на період з 16.12.2024 по 23.12.2024, та згідно медичного висновку №ВМ24-Р7Х7-99А6-374С продовжено з 23.12.2024 по 30.12.2024.

Крім того, згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного хворого) №189770 ОСОБА_1 перебував у період з 30.11.2024 по 03.12.2024 на стаціонарному лікуванні в КНП Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» у відділенні хірургії та трансплантології, у зв`язку із проведення операції (м/а розкриття та дренування ішіоректального парапроктита). Згідно наданих рекомендацій було рекомендовано нагляд хірурга та проктолога за місцем проживання.

Також представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 , згідно з висновком ревматолога КНП Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» від 20.12.2024, продовжує лікування та дообстежується у зв`язку з наявним та встановленим у нього діагнозом: серонегативний ревматоїдний артрит; множинні локалізації (ревматоїдний артрит, серонегативний поліартрит, правобічний сакроілеїт, Р - ст.2, акт 2, НФС II), гіперурикемія без ознак запального артриту та подагри, сакроілеїт не класифікований в інших рубриках, термін визначеного лікування складає 4 місяці з 20.12.2024. У подальшому, після проходження всіх дообстежень, в ургентному порядку 09.02.2025 позивачу ОСОБА_1 , було проведено операцію - розкриття та дренування ішеокректального парапроктита, у зв`язку з чим він перебував на стаціонарному лікуванні в період часу з 09.02.2025 року по 13.02.2025 року, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №193312. Одразу після виписки, згідно медичного висновку №Е4Н5-434Т-Н693-А7К4 від 14.02.2025 року позивач перебував на лікарняному з 14.02.2025 по 20.02.2025.

Позивач ОСОБА_1 21.01.2025 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , подав письмову заяву про направлення його для проходження військово-лікарської комісії задля визначення його ступеня придатності до військової служби після проведених оперативних втручань і згідно висновку лікаря хірурга від 21.02.2025 його було визнано тимчасово непридатним до військової служби до 09.05.202.5

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 жодного умислу не з`являтись до ІНФОРМАЦІЯ_3 не було, позивач систематично прибуває за викликами до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а його неявка, про яку мова йде в оскаржуваній постанові, обґрунтована саме наявними у нього хворобами та призначеним лікуванням, що підтверджується доданими до позову документами.

Представник позивача звертає увагу суду на те, що у ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», де зазначено що поважною причиною неприбуття є саме «хвороба громадянина», яка має бути підтверджена документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій, вимога про наявність у військовозобов`язаного відкритого лікарняного листа (медичного висновку) у випадку наявності хвороби відсутня.

Крім того, представник позивача також зазначає, що в оскаржуваній постанові відсутні відомості про дослідження начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 Приборою М.В. під час розгляду матеріалів справи відносно ОСОБА_1 клопотання про закриття провадження, яке було направлено представником позивача, адвокатом Харитончук Є.В. на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 23.01.2025, що є порушенням ст.278 КУпАП та при її прийнятті не було враховано вимоги ст.280 КУпАП щодо встановлення всіх обставин справи, зокрема інформації про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Враховуючи викладене, позивач (через свого представника) звернувся до суду та просить скасувати вищевказану постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та закрити провадження у справі.

Рух справи та позиції сторін.

03.03.2025 адміністративний позов надійшов до суду.

Ухвалою суду від 10.03.2025 відкрито провадження у даній справі, призначено справу до судового розгляду на 08.04.2025 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву та зобов`язано надати додаткові докази у справі, а саме: належним чином завірену копію матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП, на підставі яких було винесено постанову № 109/1 від 23.01.2025.

08.04.2025 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення по суті справи, у яких зазначено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 у строк, а саме 06 грудня 2024 року не прибув за повісткою №313 від 25 листопада 2024 року. ОСОБА_1 надав до ІНФОРМАЦІЯ_5 інформаційні довідки з електронної системи охорони здоров`я про перебування на лікарняному з 06.12.2024 по 30.12.2024, однак, відповідно до п. 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого Постановою КМУ №560 від 16 травня 2024 року не прибув у строк, що не перевищує сім календарних днів з дня завершення лікарняного, чим порушив підпункт 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, відповідно, 07.01.2025 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст.210 КУпАП.

22 січня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 за фактом вчинення вказаного правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення №15, а також повідомлено останньому, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 23 січня 2025 року о 12 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

Повістку №313 від 25 листопада 2024 року, яка вручалась співробітником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 отримувати під підпис відмовився. Про що було складено Акт відмови від 25 листопада 2024 року. Текст повістки №313 від 25 листопада 2024 року про явку на 06 год. 30 хв. 06 грудня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 було доведено (озвучено).

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

17 лютого 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 було направлено постанову № 109/1 від 23.01.2025 за адресою: АДРЕСА_2 . Доказами направлення вказаної постанови засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням опис вкладення із проставленим штемпелем від 17 лютого 2025 року.

21 лютого 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , було повернуто поштове відправлення №06 011 132 048 46, яким було направлено постанову № 109/1 від 23.01.2025.

11 березня 2025 року вказану постанову було направлено до Іванківського ВДВС у Вишгородському районі Київської області ЦМУМЮ м. Київ, було направлено для виконання.

Крім того, у вказаному пояснення зазначено, що ОСОБА_1 неодноразово надсилались повістки про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак, на деякі з них, з боку ОСОБА_1 відбувалось повне ігнорування, оскільки він навіть не отримував їх на АТ «Укрпошта», відповідно, ці повістки повертались до ІНФОРМАЦІЯ_3 з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою.

З огляду на викладене, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 та вважати наявним в діях останнього склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, постанову № 109/1 від 23.01.2025 не скасовувати, судових витрат з відповідача не стягувати.

Також, відповідачем надано до суду витребувані ухвалою суду від 10.03.2025 копію матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП, на підставі яких було винесено постанову № 109/1 від 23.01.2025.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , отримав зазначену ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, із заяви та клопотаннями до суду не звертався.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Сторонами клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не подано.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Встановлені судом обставини та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може мати вигляд індивідуального акта, яким, відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України є акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 259 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку передбачена статтею 210 КУпАП.

Відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачена статтею 210-1 КУпАП.

Вчинення таких дій в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Вчинення таких дій в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку передбачена (зокрема ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення) про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (зокрема ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ст. 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних регламентовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Водночас, відповідно до вимог абз. 2 ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію», у зв`язку із військовою агресією РФ проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової та мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено про загальну мобілізацію.

Період з моменту оголошення рішення про мобілізацію чи з моменту введення воєнного стану в Україні визначається як особливий період (ст. 1 Закону України "Про оборону України").

Згідно з абз. 11 ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, 17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Згідно зі статтями 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

За змістом ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який є додатком до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 30.12.2022 № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відтак, позивач як військовозобов`язаний мав обов`язок прибути до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зокрема у строк, що вказаний у повістці.

Судом встановлено, що 22 січня 2025 року старшим офіцером ІНФОРМАЦІЯ_5 лейтенантом ОСОБА_3 було складено протокол № 15 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП, відповідно до якого, 22 січня 2025 року о 09 год. 20 хв. встановлено, що ОСОБА_1 06 грудня 2024 року не прибув за повісткою № 313, що передбачено підпунктом 2 пункту 1 Правил військового обліку, затверджених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022. Крім того, у протоколі також зазначено, що ОСОБА_1 надав до ІНФОРМАЦІЯ_5 інформаційні довідки з електронної системи охорони здоров`я про перебування на лікарняному з 06.12.20254 по 30.12.2024, однак, відповідно до п.24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою № 560 від 16.05.2024, не прибув у строк, що не перевищує сім календарних днів з дня завершення лікарняного, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього, відбудеться 23 січня 2025 року о 12 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується підписом ОСОБА_1 у протоколі.

23 січня 2025 року Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_2 за №109/1 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП та накладено штраф у сумі 17 000 гривень.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 23.01.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 у строк, а саме 06 грудня 2024 року не прибув за повісткою №313 від 25 листопада 2024 року, що передбачено підпунктом 2 пункту 1 Правил військового обліку, затверджених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022.

Крім того, у вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 надав до ІНФОРМАЦІЯ_5 інформаційні довідки з електронної системи охорони здоров`я про перебування на лікарняному з 06.12.20254 по 30.12.2024, однак, відповідно до п.24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою № 560 від 16.05.2024, не прибув у строк, що не перевищує сім календарних днів з дня завершення лікарняного, чим порушив підпункт 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які затверджені Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, відповідно, 07.01.2025 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Також, зазначено, що повістку № 313 від 25 листопада 2024 року, яка вручалась співробітником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 отримати під підпис відмовився, про що було складено Акт відмови від 25.11.2024. Текст повістки № 313 від 25 листопада 2024 року про явку на 06 год. 30 хв. 06 грудня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 було доведено (озвучено) громадянинові ОСОБА_1

17.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначену постанову засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» з рекомендованим повідомленням про вручення було направлено позивачеві, та, 20.02.2025 ним отримано, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем.

Разом з тим, позивач зі вказаною постановою не погоджується, вважає, що оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а також, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності були порушені його права, що є, підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Для висновку щодо правомірності оскаржуваної постанови необхідно встановити: факт отримання позивачем повістки для необхідності з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; факт відповідності змісту повістки вимогам законодавства; наявність поважних причин неприбуття позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, визначений у повістці

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

З огляду на викладене, між сторонами склалися правовідносини з приводу оскарження постанови суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210 КУпАП, у даному випадку повинні містити достатню сукупність належних, допустимих, достовірних доказів, з яких буде вбачатися, що призовник, військовозобов`язаний або резервіст, будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або іншого визначеного законодавством органу влади, не прибув до відповідного органу влади у встановлені дату та час.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, та, зокрема, не заперечується позивачем, що про необхідність явки 06 грудня 2024 о 06 год. 30 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_5 позивачеві було відомо. Текст повістки № 313 від 25.11.2024, яка вручалась 25.11.2024 позивачеві було озвучено співробітником ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки отримати її під підпис позивач відмовився, про що було складено Акт відмови від 25.11.2024, який долучено відповідачем до письмових пояснень.

Причинами відмови отримувати вказану повістку позивач зазначає те, що у зв`язку з наявними у нього захворюваннями він потребував термінового лікування, про що повідомляв працівникам РТЦК, а тому, просив видати повістку на іншу дату, однак останні його прохання проігнорували, та намагались вручити йому дану повістку.

Свою неявку 06.12.2024 ІНФОРМАЦІЯ_5 за повісткою № 313 від 25.11.2024, позивач ОСОБА_1 вважає обґрунтованою та підтвердженою документами, долученими до позовної заяви. Зокрема, позивачем до матеріалів справи долучено:

копію медичного висновку №Н62Х-7Н4Н-НААМ-ВХ6М, відповідно до якого, ОСОБА_1 було визнано тимчасово непрацездатним та відкрито лікарняний з 06.12.2024 по 16.12.2024 /а.с.15/, який, згідно медичного висновку №ХХЕЕ-Х23В-ХСАС-7РХ6, було продовжено на період з 16.12.2024 по 23.12.2024 /а.с.16/, та згідно медичного висновку №ВМ24-Р7Х7-99А6-374С продовжено з 23.12.2024 по 30.12.2024 /а.с.17/;

копію виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного хворого) №189770, відповідно до якої, ОСОБА_1 перебував у період з 30.11.2024 по 03.12.2024 на стаціонарному лікуванні в КНП Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» у відділенні хірургії та трансплантології, у зв`язку із проведення операції (м/а розкриття та дренування ішіоректального парапроктита). Згідно наданих рекомендацій було рекомендовано нагляд хірурга та проктолога за місцем проживання /а.с.13/.

копію висновку ревматолога КНП Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» від 20.12.2024, відповідно до якого, ОСОБА_1 , встановлено діагноз: серонегативний ревматоїдний артрит; множинні локалізації (ревматоїдний артрит, серонегативний поліартрит, правобічний сакроілеїт, Р - ст.2, акт 2, НФС II), гіперурикемія без ознак запального артриту та подагри, сакроілеїт не класифікований в інших рубриках. Консультація ревматолога через 4 місяці /а.с.14/.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що з 06.12.2024 по 30.12.2024 включно, позивач перебував на лікарняному, тому, відповідно не міг з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_5 за повісткою № 313 від 25.11.2024.

Згідно з частиною третьою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Зазначене також передбачено пунктами 23-24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року

У районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки резервістам та військовозобов`язаним повістка вручається військовослужбовцями або працівниками таких центрів (пункт 39 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів), затверджених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022).

Згідно з п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину. Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (пункт 47).

Відповідачем, на підтвердження факту формування повістки, намагання її вручити позивачу та факту його відмови від її отримання до суду надано копію повістки № 313 від 25.11.2024 та копію акта відмови від отримання вказаної повістки ОСОБА_1 від 25.11.2024.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що посилання відповідача на те, що позивач відмовився від отримання повістки є обґрунтованим.

За таких обставин, оповіщення позивача про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , відбулося з дотримання вимог Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560. Таким чином, матеріали справи містять докази щодо належного повідомлення позивача.

Суд констатує, що неявка позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 у визначені у повістці №313 від 25.11.2024 дату, час та місце, у зв`язку з хворобою є поважною причиною, проте, зауважує, що позивач, у порушення вимог п.24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 у строк, що не перевищує сім днів з дня завершення лікарняного, тобто 07.01.2025.

Представник позивача у позовній заяві вказує на те, що 27.11.2024 представником ОСОБА_1 (на той момент) - адвокатом Деканем М.В. на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 було направлено заяву, відповідно до якої останній повідомляв про те, що ОСОБА_1 проходить лікування у різних лікарів, йому запланована операція, що унеможливлює його явку до ТЦК, а тому, просив надати відстрочку від призову на військову службу до завершення лікування та реабілітацію.

Крім того, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 15 від 22.01.2025, позивач був ознайомлений з ним та повідомлений про те, що розгляд справи відносно нього відбудеться 23.01.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 . У вказаному протоколі містяться відомості про дату, місце виявлення та суть адміністративного правопорушення.

Проте, у визначені у протоколі дату, час та місце, ОСОБА_1 також не з`явився. З клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався.

Представник позивача у позовній заяві зазначає, що 23.01.2025 представником позивача на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Також представник позивача зазначає, що після проходження всіх дообстежень, 09.02.2025, в ургентному порядку позивачу ОСОБА_1 , було проведено операцію - розкриття та дренування ішеокректального парапроктита, у зв`язку з чим він перебував на стаціонарному лікуванні в період часу з 09.02.2025 року по 13.02.2025 року, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №193312. Одразу після виписки, згідно медичного висновку №Е4Н5-434Т-Н693-А7К4 від 14.02.2025 року позивач перебував на лікарняному з 14.02.2025 по 20.02.2025.

Позивач ОСОБА_1 21.01.2025 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , подав письмову заяву про направлення його для проходження військово-лікарської комісії задля визначення його ступеня придатності до військової служби після проведених оперативних втручань і згідно висновку лікаря хірурга від 21.02.2025 його було визнано тимчасово непридатним до військової служби до 09.05.2025

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне зазначити, що в контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача як порушення законодавства про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене під час дії особливого періоду, є факт неявки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою у встановлений строк, та вказані докази не спростовують факт порушення останнім пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджені постановою КМУ №1487 30.12.2022.

Дане адміністративне правопорушення було вчинене ОСОБА_1 в умовах особливого періоду.

Отже, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення стало те, що він не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою призову на військову службу під час мобілізації у строк, що не перевищує сім днів з дня завершення лікарняного (07.01.2025).

Положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Досліджені судом докази вказують на те, що при винесенні постанови відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посадовою особою, яка винесла оскаржувану постанову, враховано характер вчиненого правопорушення, особу позивача, і накладено штраф у розмірі, передбаченому санкцією статті. Суть викладеного у постанові правопорушення відображає диспозицію ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення з посиланням на відповідні норми закону.

Відтак, доводи позову про наявність порушень прав чи законних інтересів позивача, які б підлягали судовому захисту, під час розгляду справи об`єктивно не підтвердились.

Згідно із приписами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Згідно з ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає серед іншого рішення яким залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

З огляду на викладене, оцінюючи усі обставини справи та письмові докази, з урахуванням їх допустимості та узгодженості і несуперечністю між собою, суд приходить до висновку, що дії відповідача стосовно спірного питання відповідають вимогам діючого законодавства, оскаржувана постанова винесена відповідно до норм чинного законодавства, підстав для її скасування немає, а отже у задоволенні адміністративного позову слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, при ухваленні рішення суд має також вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати не відшкодовуються, відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 78, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , про скасування постанови № 109/1 від 23.01.2025 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

З урахуванням положень частини четвертої статті 286 КАС України, рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 01.07.2025.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

Представник позивача адвокат Харитончук Євгенія Валеріївна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №№11740/10, видане 04.11.2024 року Радою адвокатів Київської області, РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса для листування: АДРЕСА_4 ,

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , юридична адреса: АДРЕСА_5 ,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_2 , адреса місця роботи: АДРЕСА_5 .

Суддя Анатолій КОРЧКОВ