Справа № 160/24632/24
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2025 року м. Дніпросправа № 160/24632/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2024 в адміністративній справі №160/24632/24 (суддя Прудник С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області по відмові в обчисленні та виплаті розміру пенсії за "віком" ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, яка викладена в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 30.05.2024 року № 3531-3196/Д-02/8-1200/24;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити та виплатити пенсію за віком з 27.01.2024 року ОСОБА_1 , із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2024 адміністративний позов задоволено .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини по справі, колегія суддів, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджено, ОСОБА_1 з 04.09.2006 року перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримувала пенсію за вислугу років, як працівник освіти.

15.02.2024 року, відповідно до вимог Постанови Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України 1058-ІУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", позивач подала свої документи для призначення (оформлення) пенсії за віком до Відділу обслуговування громадян № 1 (Сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Інспектор цього сервісного центру ГУ ПФУ в Дніпропетровській області - Манзюк Ірина Юріївна, усно повідомила позивачу, що у неї буде тільки переведення з пенсії за вислугу років, яку позивач отримувала раніше, як працівник освіти, в період з - 02.09.2006 р. по 31.08.2009 р., на пенсію за віком.

Позивач отримувала пенсію за вислугу років в період з 04.09.2006 року по 31.08.2009 року. З 01.09.2009 року позивач знову була прийнята на роботу в сфері освіти, в зв`язку з чим виплата такої пенсії припинилася та остання її більше не отримувала.

22.03.2024 року, враховуючи позицію інспектора пенсійного органу щодо переведення позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, позивач знову звернулася із заявою до пенсійного органу, в якій чітко вказала про призначення їй пенсії за віком та при розрахунку пенсії застосувати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2021, 2022 та 2023 року.

17.04.2024 року №2270-1885/Д-02/8-1200/24 Головне управління ПФУ в Луганській області надало відповідь, в якій зазначено, що За наданою Вами заявою від 15.02.2024 ... Вас з 15.02.2024 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком на загальних умовах. Пенсію обчислено відповідно до норм чинного законодавства, законні підстави для перегляду її розміру відсутні.

13.05.2024 року позивач знову звернулася із заявою до пенсійного органу, в якій обґрунтувала нормами чинного законодавства законність своєї вимоги по призначенні їй пенсії за віком з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2021, 2022 та 2023 роки.

30.05.2024 року №3531-3196/Д-02/8-1200/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області надало позивачу відповідь, в якій вказано, що Пенсію в новому розмірі 4577,11 грн. та доплату до пенсії за період з 15.02.2024 по 31.05.2024 в сумі 35, 57 грн. позивачу нараховано на виплатну відомість червня 2024 року. Пенсію обчислено відповідно до норм чинного законодавства.

15.07.2024 року позивач звернулася до пенсійного органу з вимогою наати копії документів з пенсійної справи за період з 04.09.2006 року по 31.08.2009 року.

23.07.2024 року № 4987-5085/Д-02/8-1200/24 пенсійний орган надав позивачу відповідь, в якій зазначив, що надати копії будь-яких документів не передбачається можливим.

З такими діями Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а саме у відмові в призначені мені пенсії за "віком" з 27.01.2024 р. з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки відповідно до частини 2 статті 40 Закону України 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а не переведенні з пенсії "за вислугу років" на пенсію за "віком"), позивач не згодна, оскільки такі дії пенсійного орану суперечать вимогам діючого законодавства України.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 1 Закону №1058-ІVвизначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 цього Закону особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За змістом частини другої статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом №1058-IV (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. При цьому, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення вперше пенсії саме згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відтак, лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 з 04.09.2006 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримувала пенсію за вислугу років, як працівник освіти.

15.02.2024 за принципом екстериторіальності опрацьовано спеціалістами Головних управлінь Пенсійного фонду України в Полтавській та Київській областях та з 15.02.2024 заявницю переведено на пенсію за віком. Страховий стаж ОСОБА_1 складає 39 років 5 місяців 13 днів

Суд звертає увагу, що за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV позивач вперше звернулась саме у лютому 2024 року. До 15.02.2024 вона отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж ті, що визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у даному випадку має місце саме призначення позивачу з 15.02.2024 пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV, а не переведення її з одного виду пенсії на інший в розумінні частини третьої статті 45 Закону №1058-IV, відтак, для визначення розміру пенсії позивача мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше відповідно до Закону №1058-IV. За наведених обставин, відмовляючи позивачу у здійсненні перерахунку пенсії та виплати пенсії за віком із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2021, 2022 та 2023 роки, починаючи з дати призначення пенсії за віком.

Верховний Суд у подібних правовідносинах неодноразово висловлював правову позицію щодо того, що у випадку, якщо особа, яка вже отримує пенсію за одним законом виявила бажання отримувати пенсію, право на яку визначене іншим законом, то має місце саме призначення пенсії, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно із частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №127/7522/17, від 18 серпня 2020 року у справі №263/6611/17, від 12 червня 2020 року у справі №400/293/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17 (провадження № 11-731апп18).

Враховуючи викладене, висновки суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах відповідач мав призначити пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022 та 2023 роки, тобто із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058-IV, відповідають зазначеним правовим позиціям Верховного Суду, а тому, враховуючи норми ч. 5 ст. 242 КАС України, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення - відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2024 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова