Справа № 346/2612/25
Суддя: Яремин М. П.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/2612/25
Провадження № 2-а/346/98/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Урбанович І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим адвокатом Нагорним Олександром Володимировичем, до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що оскаржуваною постановою серії 2КІ № позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.152-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 700 грн. В даній постанові вказано, що 18.04.2025 року об 11:09 год. в м.Києві, на бульварі Лесі Українки ( від вул. Генерала Алмазова до вул. Басейної ), ОСОБА_1 залишив автомобіль марки «Volvo V50», номерний знак « НОМЕР_1 », на майданчику для платного паркування без оплати за паркування.

З даною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Представник позивача вказує, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням, а відповідно до рішення Київської міської ради №2393/2434 від 23.09.2021 року Про внесення змін до Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням КМР від 25.12.2008 року №1051/1051 щодо надання пільг при користуванні місцями для платного паркування особи, що мають статус учасника бойових дій і прирівняних до них, можуть отримувати пільги при користуванні місцями для платного паркування. Сам факт того, що під лобовим склом автомобіля не було розміщено документ, який підтверджує, що він є учасником бойових дій, не є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, тобто відсутні докази правомірності рішення інспектора з паркування. Оскаржувану постанову позивач отримав 05.05.2025 року засобами поштового зв`язку, 08.05.2025 року він звернувся до Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правової допомоги із заявою про надання фахівця для представництва інтересів у суді щодо її оскарження; доручення щодо представництва інтересів позивача отримано лише 19.05.2025 року. Тому представник позивача просить поновити процесуальний строк звернення з даним позовом та скасувати оскаржувану постанову.

11.06.2025 року представник відповідача Савченко Т.Ф. через систему Електронний суд подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що 18.04.2025 року головним спеціалістом інспектором з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління ( інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської рад ( Київської міської державної адміністрації ) Татленком В.С. винесено оскаржувану постанову, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 700 грн. за порушення вимог дорожнього знаку 5.43 з табличкою 7.14 ( транспортний засіб залишено на майданчику для платного паркування без оплати паркування ). Згідно з фотоматеріалами, позивачем у порушення п. 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1342, під лобовим склом не було розміщено документа про оплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування. При цьому, позивачем не заперечується факту залишення на цьому майданчику його транспортного засобу, (на якому не було розміщено жодного документу, який би давав змогу ідентифікувати водія як учасника бойових дій), а також його розміщення поза межами зарезервованих спеціальних місць паркування. Доказів неправомірної поведінки інспектора позивачем не надано. Звертає увагу, що вказаний майданчик для паркування розрахований на 262 автомобілі, з них 34 місця для безоплатного паркування; вказані місця позначаються дорожнім знаком 5.43 Зона стоянки з табличкою 7.18 Крім осіб з інвалідністю . Таким чином, встановлено, що транспортний засіб ОСОБА_1 знаходився поза межами пільгових місць, оплата не була проведена; на ньому були відсутні документи, з яких інспектор міг встановити, що водій має пільги, а інспектор не наділений доступом до реєстрів, з яких можна встановити наявність у особи пільг щодо оплати паркування. Тому представник відповідача просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

12.06.2025 року представник позивача, адвокат Нагорний О.В. через систему Електронний суд подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що п. 17.11. Правил благоустрою м. Києва передбачені пільги при користування місцями для платного паркування. За змістом п. 18 ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту учасникам бойових дій надаються пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства. Наявні відомості щодо статусу особи-позивача є достатніми для висновку про неможливість застосування ст. 152-1 КУпАП відносно особи на території, де органом місцевого самоврядування встановлено пільги зі сплати послуг паркування для такої категорії осіб. Київська міська рада, встановивши пільги щодо безоплатного паркування для певної категорії осіб, не вправі в особі Департаменту транспортної інфраструктури її виконавчого органу притягати таких осіб до відповідальності за правопорушення, пов`язані із реалізацією встановлених пільг, а чинні нормативно-правові акти не передбачають розміщення під лобовим склом автомобіля копій документів, які надають право скористатися безкоштовним паркуванням.

16.06.2025 року представник відповідача Савченко Т.Ф. через систему Електронний суд подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких вказала, що посвідчення учасника бойових дій є офіційним документом, який підтверджує наявність певних пільг. При цьому, навіть попри наявність факту того, що учасник бойових дій звільняється від сплати судового збору, надання підтверджуючих документів про відповідну пільгу є обов`язковим. Інспектор встановлює особу згідно з відомостями Єдиного державного реєстру транспортних засобів, який не містить даних щодо наявних у особи пільг, а тому інспектор не знав і не міг знати про наявність у позивача права на пільгу.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.05.2025 року відкрито спрощене позовне провадження в даній справі, без повідомлення (виклику) сторін.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з частиною 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки ( відеозапису ) серії 2КІ № позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 152-1 КУпАП. В цій постанові вказано, що 18.04.2025 року об 11:09 год. в м. Києві, на бульварі Лесі Українки ( від вул. Генерала Алмазова до вул. Басейної ), ОСОБА_1 залишив автомобіль марки «Volvo V50», номерний знак « НОМЕР_1 », на майданчику для платного паркування без оплати за паркування; матеріали фото/відео фіксації правопорушення на веб-сайті: kyiv.digital/penaly/check (а.с. 10, 54).

Згідно з даними копії посвідчення серії НОМЕР_2 року, ОСОБА_1 є учасником бойових дій (має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій ( а.с. 4 )).

Рішенням Київської міської ради №1051/1051 від 25.12.2008 року затверджено Правила благоустрою міста Києва.

Пунктом 17.11 розділу XVII. Правила паркування транспортних засобів у м. Києві вказаних правил, встановлено пільги при користуванні місцями для платного паркування. Так, правом безкоштовного паркування користуються, зокрема ветерани Великої Вітчизняної війни та інших локальних воєн ( ч.3 п. 17.11. ); особи, що мають статус учасника бойових дій і прирівняних до них, а також члени сімей загиблих(померлих) осіб (виключивши звідти: "що мали статус учасника бойових дій"), які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки й оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів ( ч.5 п. 17.11 ( п.17.11.1 Правил )).

Відповідно до п. 17.11.3 Правил оператор на майданчиках платного паркування автотранспортних засобів та автостоянках повинен забезпечити резервування, спеціальних місць паркування в обсязі 10 відсотків від загальної кількості, але не менше одного місця для паркування автомобілів та інших автотранспортних засобів, які перевозять інвалідів, з їх позначенням відповідними розмітками або іншими інформаційними покажчиками. При облаштуванні спеціальних місць (у разі можливості) передбачати їх резервування на відстані не більш як 50 метрів перед входом до будівлі, а біля житлових будинків - не більш як за 100 метрів. На зарезервованих спеціальних місцях паркування пільгами користуються особи, визначені в ч. 3 п. 17.11.1 цих Правил.

Згідно з ч. 18 ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту учасникам бойових дій надаються пільги, зокрема зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 152-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування.

Згідно з приміткою статті 152-1 КУпАП положення частини першої цієї статті не застосовується у випадках, визначених частинами шостою та сьомою статті 30 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" щодо місць для безоплатного паркування, а також до осіб, які відповідно до закону звільняються від сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни належать учасники бойових дій.

Згідно з ч.4 ст. 2 Закону місцеві ради за рахунок власних коштів і благодійних надходжень мають право встановлювати додаткові гарантії щодо соціального захисту ветеранів війни.

Аналіз викладеного дає підстави для висновку, що Київська міська рада у відповідності до вищевказаного закону встановила додаткові гарантії для учасників бойових дій, наділивши їх правом безкоштовного паркування, що кореспондується з наведеним у примітці до ст. 152-1 КУпАП уточненням щодо нерозповсюдження положень статті до осіб, які відповідно до закону звільняються від сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів.

Суд також звертає увагу на те, що таке право безкоштовного паркування для учасників бойових дій не обмежується спеціальними місцями для паркування чи окремими майданчиками, а з огляду на відсутність у Правилах будь-яких уточнень, стосується всіх місць для паркування транспортних засобів на території міста Києва.

Судом встановлено, що позивач має посвідчення учасника бойових дій, яке є безтерміновим та дійсним на всій території України.

Підтверджені під час судового розгляду відомості щодо статусу особи-позивача є достатніми для висновку про неможливість застосування статті 152-1 КУпАП відносно особи на території, де органом місцевого самоврядування встановлено пільги зі сплати послуг паркування для такої категорії осіб.

Враховуючи вимоги ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем, як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08 листопада 2018 року (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа №743/1128/17), від 15 листопада 2018 року (справа № 524/7184/16-а).

Відповідно до правил ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, на відповідача покладено обов`язок доказування правомірності складення оскаржуваної постанови.

Однак, відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення та притягнення останнього до адміністративної відповідальності з дотриманням визначеної законом процедури. Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем вказаний обов`язок не виконано і не спростовано доводів позивача про неправомірність винесення оскаржуваної постанови. Посилання представника відповідача на те, що автомобіль ОСОБА_1 мав би бути запаркований на зарезервованих спеціальних місцях паркування і тоді він би користувався пільгами як учасник бойових дій не заслуговують на увагу, оскільки на вказаних місцях пільгами користуються тільки ветерани Великої Вітчизняної війни та інших локальних воєн, що відповідає положенням п. 17.11.3 Правил благоустрою міста Києва.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивачу слід поновити строк для звернення до суду з позовом, оскільки його представник вказав в поданій заяві, що копію постанови ОСОБА_1 отримав засобами поштового зв`язку 05.05.2025 року, а 08.05.2025 року він звернувся до центру з надання безоплатної правничої допомоги, а доручення адвокат отримав тільки 18.05.2025 року, що підтверджується матеріалами справи, долученими до позову.

На підставі наведеного, та ст.ст. 251, 252, 280, 289 КУпАП, керуючись ст.ст. 12, 19-20, 77, 121, 244-246, 271, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

поновити процесуальний строк для звернення з даним позовом.

Позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки ( відеозапису ) серії 2КІ №, винесену головним спеціалістом-інспектором з паркування першого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління ( інспекції ) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації ) Татленком Віталієм Станіславовичем, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації ), 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31, корпус 2, .

Повний текст рішення складено 30 червня 2025 року.

Суддя: Яремин М. П.