Справа № 333/3868/25
Суддя: Холод Р. С.
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/3868/25
Провадження № 2-а/333/90/25
РІШЕННЯ

Іменем України

01 липня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Лузанової А.Д.,

представника позивача Ромаська Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса фактичного розташування: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

06.05.2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, через систему «Електронний суд», надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в особі представника Ромаська Є.В., до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позовна заява обґрунтована тим, що в березні 2025 року позивач, через застосунок «ДІЯ» дізнався про наявність відкритого відносно нього виконавчого провадження №77513730.

Звернувшись із адвокатським запитом до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), позивачу була надана відповідь про те, що у відділі перебуває виконавче провадження №77513730 на примусове виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20.01.2025 року № 93 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 51000 грн., та долучено постанову про відкриття виконавчого провадження із ідентифікатором доступу.

Так, в оскаржуваній постанові зазначено, що 18.01.2025 року о 16 год. 30 хв. у АДРЕСА_4 гр. ОСОБА_1 при перевірці військово - облікових документів не мав при собі військово-облікового документу, про що було складено відповідний акт від 18.01.2025 року, за що він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач не погоджується із постановою від 20.01.2025 року № 93, так як 18.01.2025 року ним надавався військово-обліковий документ в електронному вигляді через застосунок «Резерв +», проте представники ТЦК та СП вирішили, що позивач повинен бути доставлений для проходження ВЛК та подальшого розгляду питання щодо його мобілізації. Після проходження ВЛК, 20.01.2025 року позивач був направлений до військової частини у АДРЕСА_5 , де він був зарахований до списків особового складу військової частини та на даний час продовжує там проходити військову службу.

Крім того, позивач вважає, що протокол про адміністративне правопорушення №1507 від 18.01.2025 року складено особою без наявних відповідних повноважень, та що ОСОБА_1 не міг прибути на розгляд адміністративної справи, так як не був повідомлений про дату розгляду справи.

Ухвалою суду від 12.05.2025 року позовна заява ОСОБА_1 була прийнята до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

04.06.2025 року до суду від представника відповідача Крамаренка А.А., через систему «Електронний суд», надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що 18.01.2025 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 при перевірці військово-облікових документів не мав при собі військово-облікового документу. Відсутність військово-облікового документу підтверджується актом від 18.01.2025 року.

За змістом ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП настає як за відсутність при собі військово-облікового документа, так і при не пред`явленні його за вимогою уповноваженого представника.

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 без зауважень, а мобілізований він був 21.01.2025 року, тобто наступного дня після винесення постанови.

Таким чином, постанова №93 від 20.01.2025 року винесена з додержанням вимог чинного законодавства, а тому позовна заява не підлягає задоволенню.

Також представник відповідача у відзиві на позов просив поновити строк для надання цього відзиву.

24.06.2025 року до суду від представника позивача Ромаська Є.В., через систему «Електронний суд», надійшла відповідь на відзив, в якому останній зазначив, що відповідачем пропущений строк для подання відзиву на позовну заяву.

Також зазначив, що позивачу не надавали для ознайомлення та підписання будь-яких протоколів, а підпис, який знаходиться в протоколі, ним не вчинявся. Крім того, відповідачем не дотримано процедуру належного повідомлення позивача не пізніш за три дні до дати розгляду справи, а розгляд справи відбувся за відсутності позивача.

Під час перевірки військово-облікового документу представник ТЦК та СП повинен здійснювати фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відео фіксації. Однак, ні протокол про адміністративне правопорушення №1507 від 18.01.2025 року , ні наданий акт про відсутність військово-облікового документу від 18.01.2025 року не містять посилання на здійснення відеофіксації та відповідного інвентарного номеру пристрою, яким здійснювалась така фіксація, що свідчить про порушення процедури, що на його думку, має бути наслідком скасування винесеної постанови про адміністративне правопорушення №93 від 20.01.2025 року.

В судовому засіданні представник позивача Ромасько Є.В. підтримав позовну заяву у повному обсязі, просив її задовольнити з підстав, наведених у позові та відповіді на відзив.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав відзив на позовну заяву.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За приписами ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Судом встановлено, що 18.01.2025 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол №1507 про адміністративне правопорушення від 18.01.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 18.01.2025 року о 16 год. 30 хв. у період мобілізації не мав при собі та відмовився пред`явити свій військово-обліковий документ на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_3 солдату ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. До протоколу додається акт про відсутність в/о документів. Розгляд справи відбудеться о 08 год. 00 хв. 20.01.2025 року.

Того ж дня, 18.01.2025 року ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження медичної комісії.

19.01.2025 року позивач проходив ВЛК, після отримання висновку якого, 20.01.2025 року, був направлений у навчальну військову частину до АДРЕСА_5 .

20.01.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 винесено постанову №93 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Згідно з постановою суть інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення полягає в тому, що 18.01.2025 року о 16 год. 30 хв. у АДРЕСА_4 , ОСОБА_1 при перевірці військово-облікових документів не мав при собі військово-облікового документу, про що було складено відповідний акт від 18.01.2025 року. Уповноваженою особою у відповідності до ч. 6 ст. 258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 18.01.2025 року №1507, в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце, дату і час розгляду справи, а саме 20.01.2025 року о 08:00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 . В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від пояснень відмовився.

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Діяння ОСОБА_1 у мотивувальній частині постанови кваліфіковані за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №21 від 21.01.2025 року, солдат ОСОБА_1 з 21.01.2025 року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 .

Постановою державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Купріною Х.В. від 14.03.2025 року відкрито виконавче провадження № 77513730 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 51 000,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі статтею 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі є про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

До відзиву на позовну заяву представник відповідача Крамаренко А.А. додав копії: постанови про адміністративне правопорушення №93 від 20.01.2025 року, протоколу №1507 про адміністративне правопорушення від 18.01.2025 року, акту про відсутність військово-облікового документу від 18.01.2025 року, функціональних обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 та витягу з Наказу №13 від 11.01.2025 року.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 244-21, 244-24 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Отже, протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, мають право складати уповноважені на те посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Водночас, в протоколі №1507 про адміністративне правопорушення від 18.01.2025 року зазначено, що його складено стрільцем 2 відділення охорони взводу охорони старшим солдатом ОСОБА_4 .

В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_4 є уповноваженою на те посадовою особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

При цьому, представник відповідача, достовірно знаючи, що позивач заперечує проти того, що вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою, не надав доказів на спростування доводів сторони позивача.

Також в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 не мав при собі та відмовився пред`явити свій військово-обліковий документ на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_3 солдату ОСОБА_2 , проте в акті про відсутність військово-облікового документу вказано, що перевірку військово-облікового документу здійснювали стрілець ОСОБА_5 та старший стрілець ОСОБА_6 .

Приміткою у статті 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до пункту 9 Постанови КМУ № 559 від 16 травня 2024 року військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Представник позивача Ромасько Є.В. у позовній заяві зазначив, що ОСОБА_1 надавав представникам ІНФОРМАЦІЯ_3 військово-обліковий документ в електронному вигляді через застосунок «Резерв +».

Згідно ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Вимоги, зазначені у частині шостій статті 22, щодо здійснення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, застосовуються з 17.07.2024 р. згідно із Законом № 3633-IX від 11.04.2024 року.

Суд звертає увагу, що до відзиву на позовну заяву представник відповідача не долучив фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації.

Розгляд справи про вчинення адміністративного правопорушення було призначено на 08 год. 00 хв. 20.01.2025 року, про що зазначено в протоколі №1507 про адміністративне правопорушення від 18.01.2025 року.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Враховуючи, що розгляд справи про вчинення адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_1 було призначено на 20.01.2025 року о 08 год. 00 хв., а повідомлено останнього було 18.01.2025 року приблизно о 16 год. 30 хв., тобто фактично за одну добу до розгляду справи, відповідачем були порушені строки, визначені статтею 277-2 КУпАП.

Зменшення строків до розгляду справи впливає на підготовку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та певним чином порушує його право на захист.

Крім того, 19.01.2025 року ОСОБА_1 проходив ВЛК, а 20.01.2025 року вже був направлений на навчання до військової частини НОМЕР_3 , тому позивач був позбавлений можливості з`явитися 20.01.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 на розгляд справи про вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові, оскільки суперечить стандартам доказування «поза розумним сумнівом», (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки відомості, зазначені в постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Аналізуючи всі доводи позовної заяви, суд приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови, а провадження у справі закрити.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь позивача судові витрати в розмірі 484,48 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 210-1, 247, 268, 283, 288, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 77, 139, 241-246, 255, 286 КАС України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса фактичного розташування: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову №93 від 20.01.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 25 500 грн. скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 25 500 грн. закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса фактичного розташування: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Копію рішення направити учасникам справи.

Повний текст рішення складено 01.07.2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С.Холод