Справа № 524/119/25
Суддя: Афоніна С. М.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №524/119/25
Провадження №2-а/487/30/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Ященко В.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Пінчука М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Пінчук М.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА №3720208 від 24.12.2024 щодо накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. та закриття провадження у справі.

Позов обґрунтував тим, що 24.12.2024 р. поліцейським батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області Тесленко М.С. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 3720208, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки до винесення постанови він заявив клопотання про ознайомлення з доказами. На що поліцейським було надано йому для ознайомлення лише відео з транспортного засобу - технічний засіб 6534 (без зазначення його ідентифікуючих ознак). Зазначає, що на дорозі відсутня дорожня розмітка, наявність на правій частині дорожнього покриття численних вибоїн, ям та інших недоліків асфальтного покриття. Вважає, що ним здійснені всі необхідні дії передбачені Правилами дорожнього руху, а тому вказану постанову вважає протиправною, так як факт порушення ПДР України не доведено належними і допустимими доказами працівниками поліції та просив її скасувати. Також просив суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 4 000,00 грн.

23.01.2025 ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області відкрито провадження у справі.

30.01.2025 до суду надійшов відзив на адміністративний позов з відеозаписом правопорушення, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача зазначає, що 24.12.2024 близько 11 год. 27 хв, по вул. Ю. Руфа, 96 у м. Кременчуці, керуючи т/з Ford Kuga, д.н.з. НОМЕР_1 , на дорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, рухався в крайній лівій смузі, при вільній правій смузі без мети здійснити поворот ліворуч, або розворот, чим порушив п.11.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, що підтверджується відеозаписом, який додається до відзиву. Під час розгляду справи інспектором було роз`яснено позивачу положення статті 268 КУпАП, статті 63 Конституції України, статей 307, 308 КУпАП.За результатами розгляду справи винесена постанова серії ЕНА № 3720208 від 24.12.2024 року. Відповідач звертає увагу, що факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем підтверджується відеозаписом зі службового відеореєстратора та з нагрудного відеореєстратора поліцейського. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення повністю підтверджується належними та допустимими доказами, а обставини викладені у позовній заяві не відповідають дійсності. За таких обставин, постанова серії ЕНА № 3720208 від 24.12.2024 року відповідає встановленій формі та не підлягає скасуванню.

03.02.2025 ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області позовну заяву передано за підсудністю до Заводського районного суду м. Миколаєва.

11.03.2025 ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивачпозовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові. Пояснив суду, що 24.12.2024 в Полтавській області, м. Кременчук, він рухався по вул. Юрія Руфа по дорозі, яка має одну смугу руху в одному напрямку, рухався саме по центру в смузі руху ближче до лівого краю, оскільки на дорозі були відсутні дорожні знаки та розмітка. Зазначає, що рухатися по правій стороні йому заважали дерева. Побачивши позаду працівників поліції зупинився на вимогу. Йому було повідомлено, що він порушив п. 11.5 Правил дорожнього руху, з чим він категорично не погоджується, оскільки під час руху транспортного засобу він вибрав для себе безпечну ділянку дороги, так як було погане дорожнє покриття. Вважає, що при складенні постанови йому не надали права залучити захисника та отримати юридичну допомогу, він телефонував своєму захиснику Пінчуку М.А., проте він перебував в судовому засіданні, а від безоплатної правової допомоги він відмовився. На підтвердження своїх слів надав до суду диск з відеозаписом. Просив скасувати оскаржувану ним постанову та провадження по справі закрити.

В судовому засіданні представник позивачапозовні вимоги підтримав, обґрунтувавши їх доводами, викладеними в позовній заяві. Зазначив, що на ділянці дороги по якій рухався Третяк І.В. відсутня дорожня розмітка, тому неможливо однозначно встановити, що вона має дві смуги руху в одному напрямку, також позивачу було відмовлено в його праві на захист. Вважає, що інспектор поліції не з`ясував належним чином обставини справи, та не навів доказів, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення, чим порушив норми чинного законодавства. Вважає, що позивач рухався відповідно до Правил дорожнього руху та обстановки на дорозі. В зв`язку з чим вважає, що дана постанова не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону та є безпідставною, просить оскаржувану постанову скасувати.

Заслухавши учасників та дослідивши подані сторонами докази та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи, приходить до наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що 24.12.2024 р. поліцейським батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області Тесленко М.С. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 3720208, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Із відеозапису з відеореєстратора оглянутим судом встановленого в службовому автомобілі та нагрудної відеокамери поліцейського, доданого відповідачем до відзиву, вбачається, що 24.12.2024 під час патрулювання в м. Кременчук по вул. Ю. Руфа, працівниками поліції був виявлений транспортний засіб Ford Kuga, д.н.з. НОМЕР_1 (індивідуальний номерний знак «ТІНЬ») під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по дорозі яка має дві смуги для руху в одному напрямку, спочатку зафіксовано, що він рухався по центру, а потім по крайній лівій смузі руху при вільній правій, що є порушенням п. 11.5 ПДР України. Під час з`ясування фактичних обставин справи усні пояснення та доводи позивача не спростовували факту порушення ним Правил дорожнього руху.

Крім того, на відеозаписі зафіксовано та спростовується твердження позивача щодо того, що поліцейський не дотримався передбаченої законодавством процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а саме не вжив заходів щодо відібрання пояснень як особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Поліцейським дотримано процедуру винесення постанови про адміністративне правопорушення, зокрема: повідомлено про вчинене правопорушення, передбачене п. 11.5 ПДР, роз`яснено права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме ст. 268 КУпАП і ст. 63 Конституції України та надано можливість скористатися правовою допомогою.

Проте ОСОБА_1 , як вбачається з відеозапису під час розгляду справи не просив залучити йому захисника.

Отже, працівник поліції згідно із законодавством лише ознайомлює особу з її правами, однак, виключно правопорушник вирішує, чи скористається він своїми правами і в який спосіб.

За результатами розгляду справи винесена постанова серії ЕНА № 3720208 від 24.12.2024 року.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У п. 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно із статтею 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам статей 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.

Згідно із п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 11 Правил дорожнього руху України визначено порядок розташування транспортних засобів на дорозі.

Відповідно до п. 11.2 Правил дорожнього руху України на дорогах, які мають дві або більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Відповідно до п. 11.5 Правил дорожнього руху України, на дорогах, які мають дві або більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Нормами Закону України «Про Національну поліцію» до повноважень національної поліції відповідно до покладених на неї обов`язків належать: виявляти причини та умови, вживати заходів щодо попередження та усунення виявлених адміністративних правопорушень; патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи; складати протоколи про адміністративні правопорушення, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання.

За змістом положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частинами першою-третьою, п`ятою-шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою-третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1-126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із частиною 1 статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Статею 258 КУпАП, визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених у постанові від 14.02.2018 року по справі 536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Суд ставиться критично до тверджень позивача, що черезпогане дорожнє покриття, він рухався не в крайній правій смузі, оскільки Правила дорожнього руху не містять ніяких виключень щодо цих обставин, за винятком виконання випередження, об`їзду або перестроювання транспортного засобу на дорозі перед поворотом ліворуч чи розворотом (п.11.2 ПДР). Інших випадків або винятків не встановлено. Разом з тим, позивач з метою уникнення порушення ПДР, міг би обрати будь-яку іншу дорогу.

Крім того, твердження позивача щодо відсутності дорожньої розмітки на ділянці дороги по якій він рухався, спростовується наданим суду відеозапису з відеореєстратора, з якого вбачається наявність на дорозі розмітки.

Також, з наданого відеозапису встановлено, що під час розгляду справи переконливих доводів своєї невинуватості позивачем на місці розгляду справи не надано, поліцейський не перешкоджав ОСОБА_1 у реалізації права на правову допомогу.

Отже твердження позивача про те, що він керував транспортним засобом із дотриманням ПДР, а докази вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відсутні, у даному випадку є повністю безпідставними та повністю спростовані доказами, які містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні встановлено, та підтверджено відеозаписом, який сумнівів у суду не викликає та розцінюється належним доказом, що ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 11.5 Правил дорожнього руху, а саме: що 24.12.2024 близько 11 год. 27 хв, по вул. Ю. Руфа, 96 у м. Кременчуці, керуючи т/з Ford Kuga, д.н.з. НОМЕР_1 , на дорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, рухався в крайній лівій смузі, при вільній правій смузі без мети здійснити поворот ліворуч, або розворот, чим порушив п.11.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Інспектор відповідно до ст. 252 КУпАП оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, правомірно виніс оскаржувану постанову.

Суд дійшов висновку, що відповідачем доведена правомірність дій поліцейського батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області Тесленко М.С., а позивачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3720208 від 24.12.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, винесена з дотриманням вимог КУпАП, права позивача не були порушені, тому підстав для задоволення позову суд не знаходить.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, підстав для стягнення судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись Правилами дорожнього руху, Законом України «Про дорожній рух України», Законом України «Про Національну поліцію», статтями 1, 23, 33-34, 122,245, 251, 252, 254, 280 КУпАП, статтями 72, 77, 243-246, 255, 257, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, місцезнаходження: м.Київ, вул.Федора Ернста, буд.3, .

Суддя: С. М. Афоніна