Справа № 460/127/25
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 460/127/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заподіяної державі шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду за підсудністю надійшла з Рівненського окружного адміністративного суду справа за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути на користь військової частини НОМЕР_1 заподіяну державі шкоду у розмірі 58 756,86 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що ОСОБА_1 завдав дійсної прямої шкоди державi в ocобi військової частини НОМЕР_1 на загальну суму 58 756,86 грн., яка відповідно до пункту 5 ст. 1, ст. 12 Закону України "Про матеріальну вiдповiдальність вiйськовослужбовців та прирівняних до них осiб за шкоду, завдану державі", ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України пiдлягає вiдшкодуванню.

Ухвалою суду від 17.02.2025 прийнято до провадження адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заподіяної державі шкоди. Відкрито провадження в адміністративній справі , вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідача до суду відзив не надходив, копія вищезазначеної ухвали відповідачу направлялась та повернулась до суду без вручення адресату.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд розглянув справу відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі матеріалів справи.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.01.2023 №13 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу та всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 і призначено на посаду стрільця-зенітника зенітного ракетного взводу батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.08.2023 №219 відповідача з 12.08.2023 було допущено до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою командира роти вогневої підтримки батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2023 №299 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.11.2023 №309 відповідач самовільно залишив частину 31.10.2023 та по теперішній час до місця проходження військової служби не повернувся.

13.11.2023 із рапортом (вх. №24009 від 13.11.2023) до командира військової частини НОМЕР_1 звернувся начальник бронетанкової служби озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_2 , в якому було зазначено, що в ході передачі озброєння роти вогневої підтримки першого батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_2 відповідно до наряду від 10.10.2023 №1414/23 була виявлена нестача запасного інструменту та приладдя до АМХ-10RC.

На підставі зазначеного рапорту, командиром військової частини НОМЕР_1 наказом від 18.11.2023 №1083 було призначено проведення службового розслідування з метою встановлення причин і умов, що сприяли втраті майна та встановлення винних осіб. В ході проведеного службового розслідування було встановлено, що відповідача з 12.08.2023 (наказ від 12.08.2023 №219) було допущено до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою командира роти вогневої підтримки першого батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 . З метою виконання вимог наряду від 10.10.2023 №1414/23 здійснювалась передача бронетанкового озброєння та військової техніки роти вогневої підтримки за присутності матроса ОСОБА_3 , майора ОСОБА_4 та молодшого лейтенанта ОСОБА_5 . Під час перевірки техніки, була виявлена нестача запасного інструменту та приладдя АМХ-10RC №390, AMX-10RC №115, AMХ-10RC №XRV029, AMX-10RC №XRV045, АМХ-10RC №XR053 на загальну суму 21 165, 42 грн. (двадцять одна тисяча сто шістдесят п`ять гривень сорок дві копійки), що підтверджується Довідкою-розрахунком про вартість заподіяної шкоди від 14.12.2023. На підставі зазначеного було складено акти технічного стану №547/157 від 15.10.2023, №547/158 від 15.10.2023, №547/159 від 15.10.2023, №547/170 від 15.10.2023, №547/171 від 15.10.2023, якими було встановлено нестачу військового майна.

На підставі акту проведеного службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 було видано наказ від 15.12.2023 №922, яким відповідача притягнуто до дисциплінарної та матеріальної відповідальності на загальну суму 21165, 42 грн.

19.02.2024 із рапортом (вх. №1844722 від 19.02.2024) до командира військової частини НОМЕР_1 звернувся начальник бронетанкової служби озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_2 , в якому було зазначено, що в ході приймання-передачі посади командира роти вогневої підтримки першого батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 була виявлена нестача запасного інструменту та приладдя до АМХ-10RC.

На підставі зазначеного рапорту, командиром військової частини НОМЕР_1 наказом від 23.02.2024 №440 було призначено проведення службового розслідування з метою встановлення причин і умов, що сприяли втраті майна та встановлення винних осіб. В ході проведеного службового розслідування було встановлено, що відповідача з 12.08.2023 (наказ від 12.08.2023 №219) було допущено до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою командира роти вогневої підтримки першого батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

В подальшому, наказом Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 06.11.2023 №371 командиром роти вогневої підтримки першого батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 було призначено майора ОСОБА_6 . На підставі зазначеного наказу майор ОСОБА_7 приймав посаду в односторонньому порядку, так як відповідач самовільно залишив частину 31.10.2023 (накази від 31.10.2023 №299 та 10.11.2023 №309). Прийом посади здійснювався за допомогою матроса ОСОБА_3 , в присутності свідків: майора ОСОБА_4 та молодшого лейтенанта ОСОБА_8 в ході прийому посади майором ОСОБА_9 , була виявлена нестача запасного інструменту та приладдя АМХ-10RC №275, АМХ-10RC №345, AMX-10RC №385, AMX-10RC №439, AMX-10RC NoXRV064, AMX-10RC NoXRV169 на загальну суму 37 591, 44 грн. (тридцять сім тисяч п`ятсот дев`яносто одна гривня сорок чотири копійки), що підтверджується Довідкою-розрахунком про вартість заподіяної шкоди від 24.02.2024. На підставі зазначеного було складено акти технічного стану №547/226 від 24.12.2023, №547/227 від 24.12.2023, №547/228 від 24.12.2023, №547/229 від 24.12.2023, №547/230 від 24.12.2023 та №547/231 від 24.12.2023, якими було встановлено нестачу військового майна.

На підставі акту проведеного службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 було видано наказ від 14.03.2024 №463, яким відповідача притягнуто до дисциплінарної та матеріальної відповідальності на загальну суму 37 591, 44 грн. (тридцять сім тисяч п`ятсот дев`яносто одна гривня сорок чотири копійки).

Враховуючи результати проведених службових розслідувань, загальна сума завданих державі збитків відповідачем складає: 21 165, 42 грн. + 37 591, 44 грн. = 58 756, 86 грн. (п`ятдесят вісім тисяч сімсот п`ятдесят шість гривень вісімдесят шість копійок).

Вказані обставини послугувала підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 року № 548-XІV (далі Статут).

Згідно статті 9 Статуту, військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно зі ст. 26 Статуту, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначений Законом України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, заподіяну державі" від 03.10.2019 року № 160-ІХ (далі Закон № 160).

У розумінні п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 160, матеріальна відповідальність вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 3 Закону № 160 визначено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону № 160 особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі: виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.

Статтею 12 Закону № 160 визначено, що у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Позивачем не оскаржуються накази від 15.12.2023 №922, від 14.03.2024 №463.

На підставі викладеного та беручи до уваги, що ОСОБА_1 не надано доказів сплати матеріальної шкоди в сумі 58 756,86 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення відповідача на користь військової частини НОМЕР_1 заподіяної державі шкоди в сумі 58 756,86 грн., підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У даній справі позивачем не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, а тому відсутні витрати, які б підлягали стягненню з відповідача в порядку розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 77, 241-246, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заподіяної державі шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) заподіяну державі шкоду у розмірі 58 756,86 грн. (п`ятдесят вісім тисяч сімсот п`ятдесят шість гривень вісімдесят шість копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА