Справа № 120/9014/25
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

м. Вінниця

01 липня 2025 р. Справа № 120/9014/25

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, розглянувши заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Вінницькій області 30.06.2025 о 13 год. 16 хв. звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду із заявою в порядку статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу в загальній сумі 57600681,80 грн.

Обґрунтовуючи подану заяву заявник зазначає, що станом на 30.06.2025 за відповідачем рахується податковий борг перед бюджетом в загальному розмірі 57600681,80 грн., з яких основний платіж 15259910,0 грн., штрафні санкції 41989126,20 грн., пеня 351645,55 грн. Вказана заборгованість визначена на підставі податкових повідомлень-рішень № від 08.04.2024, № від 19.12.2023, № від 19.12.2023, № від 19.12.2023, № від 19.12.2023, № від 19.12.2023.

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань контролюючим органом вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення 27.05.2025 була направлена податкова вимога № 0-0232 від 27.05.2025, яка вручена платнику 30.05.2025. Тож заявник, посилаючись на п. 95.2 ст. 95 ПК України, статтю 283 КАС України просить суд стягнути з ФОП ОСОБА_1 існуючий податковий борг в сумі 57600681,80 грн.

Суд, вивчивши аргументи заявника в контексті обставин, з якими контролюючий орган пов`язує виникнення підстав для звернення до суду із заявою в порядку статті 283 КАС України, доходить висновку про залишення такої заяви без розгляду з огляду на наступне.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною четвертою статті 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

За приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно пункту 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 ПК України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Особливості провадження у справах за зверненням податкових та митних органів щодо стягнення коштів за податковим боргом регламентовані статтею 283 КАС України.

Пунктом 5 частини першої статті 283 КАС України визначено, що провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Відповідно до частини другої статті 283 КАС України, заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.

Згідно із частинами першої, другої та п`ятої статті 270 КАС України, на обчислення строків, встановлених статтями 273-277, 280-283, 283-2 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої - десятої статті 120 цього Кодексу.

Строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами.

Днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що обставиною, з якою стаття 283 КАС України пов`язує початок відліку 24-годинного строку для подання до суду заяви про стягнення коштів за податковим боргом, є дата надіслання (вручення) платнику податкової вимоги.

У постанові Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 червня 2020 року у справі N 280/2993/19 вказано, що КАС України визначено те, що при розгляді категорії термінових справ днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг у справах, визначених статтею 283 КАС України, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду (частина п`ята статті 270 КАС України).

Отже, з наведеного убачається, що частина 1 статті 270 КАС України чітко та недвозначно визначає, що до спірних правовідносин не поширюються правила частин другої - десятої статті 120 цього Кодексу. Таким чином заява в порядку статті 283 КАС України, з огляду на декларовані цією статтею особливості (терміновий характер звернення контролюючого органу та безспірний характер його вимог, спрощену процедуру звернення, розгляду та вирішення справи та інші процесуальні наслідки), повинна бути вчасно подана до суду заявником, незважаючи на те, що передбачений нею 24-годинний строк може випасти на вихідний чи святковий день.

Спірним моментом у цій справі є те, з якого часу слід обчислювати 30-денний строк, передбачений п. 95.2 ст. 95 ПК України.

Дійсно, як вже зазначалося вище, вказаною нормою визначено, що такий строк необхідно обчислювати з дня надіслання (вручення) платнику податків податкової вимоги.

Відповідно до вимог статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Порядок листування платників податків та контролюючих органів врегульовано статтею 42 ПК України.

Зокрема, приписами п. 42.2. ст. 42 ПК України встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони:

- надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті (в електронній формі);

- надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення;

- особисто вручені платнику податків (його представнику).

Аналіз наведених положень статтей 42, 59, 95 ПК України в їх взаємозв`язку дозволяє зробити висновок, що словосполучення "надіслання (вручення)" у реченні "через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги" слід розуміти таким чином - початок перебігу передбаченого пунктом 95.2 статті 95 ПК України 30-денного строку пов`язується з днем, в який відбулася одна із подій (альтернативно, адже такі події є взаємовиключними):

- або особисте вручення платнику податків (його представнику) податкової вимоги;

- або надіслання податкової вимоги платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою).

При цьому варто врахувати, що у випадку надіслання податкової вимоги платнику податків рекомендованим листом дата фактичного вручення працівником пошти цього листа адресату для цілей застосування п. 95.2 ст. 95 ПК України не має будь-якого значення, оскільки визначений нею строк обчислюється від дати надіслання листа. Адже за іншого тлумачення цієї норми закону подія "надіслання податкової вимоги", на відміну від "вручення податкової вимоги" (як підстава для початку обчислення передбаченого ч. 2 ст. 95 ПК України строку) ніколи не настане.

Отже, у випадку направлення контролюючим органом податкової вимоги поштою, визначений 30-ти денний строк згідно п. 95.2 ст. 95 ПК України має обчислюватись виключно з дати направлення такої вимоги. Обчислення цього строку з дати вручення податкової вимоги можливе лише у випадку особистого вручення платнику податку податкової вимоги.

Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 09.04.2025 у справі № 280/111/25, яка враховується судом в порядку статті 242 КАС України.

Як вбачається із долучених до поданої заяви матеріалів, податкова вимога форми «Ф» № 0-0232 від 27 травня 2025 року направлена фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 27 травня 2025 року.

Таким чином, 30-тим календарним днем з дня надіслання платнику податкової вимоги було 26 червня 2025 року.

Відповідно, контролюючий орган мав право звернення із заявою в порядку статті 283 КАС України з 00 годин 00 хвилин 27 червня 2025 року по 00 годин 00 хвилин 28 червня 2025 року.

Разом з тим, Головне управління ДПС у Вінницькій області заяву про стягнення податкового боргу в порядку статті 283 КАС України подало до Вінницького окружного адміністративного суду 30 червня 2025 року о 13 год. 16 хв., що підтверджено штампом вхідної кореспонденції, тобто з порушенням строків звернення до суду із такою заявою.

Суд звертає увагу на те, що встановлені законодавством процесуальні строки служать для дисциплінування учасників адміністративного судочинства та забезпечення своєчасного виконання вимог, передбачених КАС України. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини також виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, зважаючи на пропуск заявником присічного строку звернення із заявою, поданою в порядку статті 283 КАС України, та неможливість поновлення такого строку, суд доходить висновку про наявність підстав для залишення без розгляду заяви ГУ ДПС у Вінницькій області про стягнення податкового боргу на підставі частини п`ятої статті 270 КАС України.

Одночасно із цим суд роз`яснює заявнику його право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 270, 283 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу залишити без розгляду.

Роз`яснити Головному управлінню ДПС у Вінницькій області його право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала складена та підписана судом 01.07.2025 о 10:45 год.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович