Справа № 380/1380/25
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 рокусправа № 380/1380/25
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, у якому просить суд:

зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Львівській області внести зміни до інтегрованої картки ОСОБА_1 , шляхом виключення з неї відомостей щодо наявності пені по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 3456,73 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29.07.2024 виконання листа-повідомлення Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області від 18.06.2024 позивач сплатила податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, а саме за нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 в сумі 23 751,70 грн. Відповідно до інформації в електронному кабінеті платника податків мені 29.07.2024 ГУ ДПС у Львівській області нараховано пеню в розмірі 3456,73 грн. Підпункт 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України визначає, що податкове/ податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Аналогічне роз`яснення є на офіційному сайті ДПС України Загальнодоступний інформаційно-довідковий ресурс. Відповідно до підпунктів 266.10.1., 266.10.2. пункту 266.10 статті 266 ПК України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку на майно сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення. У разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання. Отже, за змістом зазначених норм розмір податку розраховує не фізична особа, а контролюючий орган і платнику податків має бути визначений строк для оплати грошового зобов`язання, і цей строк починає дію від дати вручення повідомлення рішення податкового органу. Своєчасне виконання податкового повідомлення рішення мало бути забезпечене податковим органом шляхом належного повідомлення платника податку до 01 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Вищезазначених вимог ГУ ДПС у Львівській області не дотримано; позивач сплатила податок за нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 , на підставі листа Підберізцівської сільської ради Львівського району Львівської області від 18.06.2024. Відповідно, строк для оплати податку не розпочався, що унеможливлює прийняття податковим органом рішень про нарахування пені за несвоєчасну сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості. Відтак, всупереч вимогам ПК України, податковий орган порушив право, застосувавши до ОСОБА_1 відповідальність у формі нарахування пені на суми податкових повідомлень-рішень. Пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню після закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.

Недотримання податковим органом процедури прийняття та надіслання податкових повідомлень рішень нарахування пені в розмірі 3456,73 грн. за несвоєчасність оплати податку на нежитлове приміщення не відповідає ПК України і зазначена сума повинна бути скасована. Отже, нарахування пені в сумі 3456,73 грн. за періоди 2019 -2024 є порушенням відповідача п.п.129.9.1. п.129.9. статті 129 ПК України. Враховуючи вищезазначені обставини і недотримання податковим органом процедури прийняття та надіслання податкових повідомлень рішень нарахування пені в розмірі 3456,73 грн. за несвоєчасність оплати податку на нежитлове приміщення не відповідає ПК України і зазначена сума повинна бути скасована. Рішення податкового органу про нараховану пеню мені не надходило. Зазначена сума лише відображена контролюючим органом в електронному кабінеті і наступні платежі податку на нерухоме майно будуть спочатку йти на погашення цього боргу. Тому наявність інформації про грошове зобов`язання перед бюджетом в розмірі 3456,73 грн., створює для позивача матеріально-правовий інтерес, щоб таке було вилучене податковим органом так як нараховано неправомірно, а тому не відповідає дійсності. Відтак, обираючи спосіб судового захисту, вважаю що суд може захистити моє право на скасування пені у розмірі 3456,73 грн., лише через зобов`язання відповідача здійснити вилучення зазначеної суми в інтегрованій картці платника податків.

Ухвалою суду від 30.01.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами та відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання цієї ухвали.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому просить позовні вимоги заперечує повністю. Відзив обґрунтований тим, що відповідно до даних, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформації в АІС Податковий блок ОСОБА_1 перебувають у власності об`єкт нерухомого майна, а саме: нежитлові приміщення (приміщення кафе-бару-їдальні) загальною площею 104,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Керуючись положеннями ст. 266 ПК України Головним управлінням ДПС у Львівській області нараховано ОСОБА_1 : податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачуються фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлову нерухомість та сформовано податкове повідомлення-рішення від 02.05.2023 №1-1305; податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачуються фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлову нерухомість та сформовано податкове повідомлення-рішення від 06.09.2022 №2-1305; податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачуються фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлову нерухомість та сформовано податкове повідомлення-рішення від 07.06.2021 №0-1305; податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачуються фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлову нерухомість та сформовано податкове повідомлення-рішення від 14.05.2020 №0-1305; податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачуються фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлову нерухомість та сформовано податкове повідомлення-рішення від 07.05.2019 №0-1305. Слід зазначити, що позивач не заперечує, що нежитлова будівля, площею 104,6 кв.м. перебуває у її власності та сплатила податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за всі вищезазначені періоди в податкових повідомленнях- рішень. Спростування доводів позивача щодо неналежного забезпечення податковим органом надсилання податкового повідомлення-рішень за адресою місця проживання платника податку. Підпункт 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України визначає, що податкове/ податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). У разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання. Так згідно статті 42 Податкового кодексу України (далі ПК України) податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті. У разі надіслання (вручення) відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронний цифровий підпис (абзац 1 пункту 42.4 статті 42 ПК України). Враховуючи вище викладене, податкові повідомлення-рішення від 02.05.2023 №1-1305; від 06.09.2022 №2-1305; від 07.06.2021 №0-1305; від 14.05.2020 №0-1305; від 07.05.2019 №0-1305 порядку визначеному пунктом 42.4 ст.42 ПК України надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою. Доказом, що підтверджує виконання контролюючим органом вимог пункту 42.4 статті 42 є квитанція №490, №109 та реєстри (копія додається) про рекомендоване відправлення з повідомленням про вручення. Враховуючи вище викладене, доводи позивача щодо не дотримання вимог статті 42 ПК України, 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України неналежного надіслання контролюючим органом податкових повідомлень-рішень є безпідставними. Щодо нарахування пені за несвоєчасну сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Після закінчення встановлених ПКУ строків погашення грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня. На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 % річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день. Після сплати 29.07.2024 в сумі 23751,70 грн податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки автоматично здійснилося нарахування пеня в ІКП за несвоєчасну сплату за минулі роки. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідачем не доведено виконання виконання вимог строку відправки податкових повідомлень-рішень про сплату суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки фізичним особам, передбаченого підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України. Корінці податкових повідомлень рішень, не є доказом, що дають підстави вважати, що відповідні документи були отримані платником податків. До того ж, відповідачем долучено скани корінців податкових лише чотирьох повідомлень -рішень із датами отримання після 01.07.2019, після 01.07.2021, після 01.07.2022, після 01.07.2023.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Судом встановлено і сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 є власником об`єкта нежитлової нерухомості (приміщення кафе-бару-їдальні) площею 104,6 кв.м. Відповідно до статті 266 ПК України, позивач є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

На підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно контролюючим органом було сформовано ППР за 2019-2023, зокрема: №0-1305 від 07.05.2019, №0-1305 від 14.05.2020, №0-1305 від 07.06.2021, №2-1305 від 06.09.2022, №1-1305 від 02.05.2023.

Позивач вищезазначені податкові повідомлення-рішення не оскаржувала і не заперечує суті та розміру визначеного податкового зобов`язання, що підтверджується фактом повної сплати нею суми податку в розмірі 23 751,70 грн 29 липня 2024 року.

Згідно інтегрованої картки платника податків заборгованість з податків і зборів (обов`язкових платежів), у фізичної особи ОСОБА_1 виник податковий борг з 30.03.2020 по 29.07.2024 перед бюджетом, який станом на 31.07.2024 становить 3 456,73 грн. та складається з:

- 704,42 грн. нараховано пенi в інтегровану картку платника податків на борг минулих років (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо перiоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19) з 30.03.2020 по 29.07.2024 на податкове повiдомлення-рiшення (форма Ф) №0-1305 вiд 07.05.2019 (дата виникнення боргу 29.07.2024).

- 592,17 грн. нараховано пенi в інтегровану картку платника податків на борг минулих років (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо перiоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19) з 30.03.2021 по 29.07.2024 на податкове повiдомлення-рiшення (форма Ф) №0-1305 вiд 14.05.2020 (дата виникнення боргу 29.07.2024).

- 819,16 грн. нараховано пенi в інтегровану картку платника податків на борг минулих років (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо перiоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19) з 26.02.2022 по 29.07.2024 на податкове повiдомлення-рiшення (форма Ф) №0-1305 вiд 07.06.2021 (дата виникнення боргу 29.07.2024).

- 1 135,24 грн. нараховано пенi в інтегровану картку платника податків на борг минулих років (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо перiоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19) з 29.05.2023 по 29.07.2024 на податкове повiдомлення-рiшення (форма Ф) №2-1305 вiд 06.09.2022 (дата виникнення боргу 29.07.2024).

- 205,74 грн. нараховано пенi в інтегровану картку платника податків на борг минулих років (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо перiоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19) з 23.04.2024 по 29.07.2024 на податкове повiдомлення-рiшення (форма Ф) №1005357- 2411-1305 вiд 02.05.2023 (дата виникнення боргу 29.07.2024).

Предметом спору у даній справі є не сума податкового зобов`язання, яку позивач сплатила, а правомірність застосування до неї фінансової санкції у вигляді пені.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.

Підпунктом 266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Згідно з п.п.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України, об`єктом такого оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до п.п.266.3.1 п.266.3 ст.266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Згідно з п.п.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до пп. 54.3.3 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань фізичним особам, зокрема, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.п. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єкта/об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Згідно з п.п. 266.10.2. п.266.10. ст.266 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (п.п.266.7.1 п.266.7 ст.266 Кодексу).

Відповідно до п.п. 266.10.3. п. 266.10 ст. 266 податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу. Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (п.п.266.6.1 п.266.6 ст.266 Кодексу). Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад

На підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно контролюючим органом було сформовано ППР за 2019-2023, зокрема: №0-1305 від 07.05.2019, №0-1305 від 14.05.2020, №0-1305 від 07.06.2021, №2-1305 від 06.09.2022, №1-1305 від 02.05.2023.

Позивач вищезазначені податкові повідомлення-рішення не оскаржувала.

Порушення платником податків виконання податкових обов`язків щодо своєчасної та в повному обсязі сплати узгоджених податкових зобов`язань, а також встановлене контролюючим органом або виявлене самостійно, як правило, тягне за собою певні наслідки, одним із яких є нарахування пені.

Слід зауважити, що пеня, визначена цим підпунктом, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 % річних облікової ставки Нацбанку України, що діє на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

У день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролю ючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь його період (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження), нараховується пеня (пп. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу).

Як зазначено у пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пеня це сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених ПКУ випадках та не сплачена в установлені законодавством строки.

Пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Зазначена норма визначена пп. 14.1.162 ст. 14 та ст. 129 Податкового кодексу України.

Відповідно п.п.129.1.1. ст. 129 ПК України при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

Відповідно п.п.129.1.2 ст. 129 ПК України при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

Зазначений розмір пені застосовується щодо всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.

Пунктом 129.4 статті 129 ПК України встановлено, що пеня нараховується за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання.

У зв`язку з наведеними нормам чинного законодавства платник податків не вжила своєчасно заходів для погашення податкових зобов`язань.

Нарахування пені в ІКП позивача відбулося автоматично, внаслідок наявності податкового боргу, і є прямою вимогою закону.

Посилання позивача на пп. 266.10.2 ст. 266 ПК України як на безумовну підставу для звільнення від відповідальності є необґрунтованим. Ця норма спрямована на захист платника податків від бездіяльності контролюючого органу. Однак у даній справі суд вважає, що відповідач не був бездіяльним, а вчиняв дії щодо направлення ППР. Відтак, підстави для звільнення позивача від відповідальності відсутні.

Суд зазначає, що позивач, будучи власником комерційної нерухомості протягом багатьох років, не могла не знати про існування майнового податку і не вчинила жодних дій для з`ясування своєї податкової ситуації, аж до моменту сплати боргу у 2024 році.

Таким чином, суд доходить висновку, що дії відповідача щодо нарахування пені є правомірними, вчиненими на підставі та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

Відповідно до положень частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Оскільки адміністративний позов до задоволення не підлягає, то відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяГулкевич Ірена Зіновіївна