Справа № 620/6576/25
Суддя: Ольга ТКАЧЕНКО
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 червня 2025 року м. Чернігів Справа № 620/6576/25

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Ольга ТКАЧЕНКО перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку та оголошення в розшук ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку та оголошення в розшук ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно із частиною 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Приписи статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що судочинство і діловодство в адміністративних судах проводиться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасників процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №8-рп/2008 від 22.04.2008 зазначає, що державною мовою здійснюються ведення судового процесу, складання судових документів та інші процесуальні дії і відносини, що встановлюються між судом та іншими суб`єктами на всіх стадіях розгляду і вирішення адміністративних та цивільних справ.

Згідно із частиною 4 статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Тобто, суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України використання рідної мови, або мови якою вільно володіють, гарантується учасниками судового процесу в ході розгляду справи лише щодо тих дій, що викладені в зазначеній статті, а саме: робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Верховного суду від 31.07.2019 по справі №520/4508/19.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України не передбачена можливість подання позову з копіями документів, викладеними не державною мовою.

Оскільки статтею 10 Конституції України визначено, що державною мовою України є українська мова, то відповідно до вказаних вимог закону, додані до позову документи, мають бути викладені українською мовою.

При цьому кваліфікація перекладача має бути підтверджена відповідним документом, виданим у порядку, встановленому законодавством (частина 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд зауважує, що до позовної заяви додані документи, викладені не державною мовою, офіційний переклад яких відсутній.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам положень статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та відповідно до приписів статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України її належить залишити без руху, встановивши позивачу десятиденний строк з дня отримання ухвали суду про залишення позову без руху для усунення недоліків шляхом надання копій документів, доданих до позову, оформлених відповідно до законодавства України, в кількості відповідно до кількості учасників справи.

На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків поданої позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків у встановлений судом строк, відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява буде йому повернута.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу для виконання.

Відповідно до частини 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та згідно зі статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України оскарженню не підлягає.

Суддя Ольга ТКАЧЕНКО