Справа № 420/19883/25
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 червня 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Дубровна В.А, перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» (далі відповідач), у якому, просить:

- визнати протиправними дії начальника Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» Сушинського Олександра Дмитровича в частині незабезпечення засудженому ОСОБА_2 , особистої безпеки за письмовою заявою від 20.01.2025 року.

- зобов`язати начальника Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» Сушинського Олександра Дмитровича забезпечити додержання прав ув`язнених та засуджених які наразі утримаються на тих, кого у майбутньому можуть утримувати в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор»

- стягнути на користь Держави ( України) із начальника Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» Сушинського Олександра Дмитровича грошові кошти у вигляді штрафу, за не виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 лютого 2023 року ( рішення суддів- зобов`язані всі виконувати, без виключення, тому таке зухвальство, не можна залишити без уваги.), сума штрафу на розсуд суду.

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись з адміністративним позовом та доданими до нього документами, суддя вказує про таке.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Під змістом позовних вимог (предмет позову) слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Ця вимога повинна носити правовий характер і бути підвідомчою суду.

Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Обов`язок щодо визначення (формулювання) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав, на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача і задля цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 160 КАС України.

При цьому норми процесуального законодавства не передбачають вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право.

Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Право на звернення до суду та способи судового захисту визначено у статті 5 КАС України.

Так, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому, вимога про визнання протиправними дії чи бездіяльності є передумовою для застосування інших способів захисту порушеного права (зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідок протиправності дії чи бездіяльності.

Як вбачається з прохальної частини, то позовні вимоги заявлені стосовно протиправних дій відповідача в частині незабезпечення засудженому ОСОБА_1 особистої безпеки за письмовою заявою від 20.01.2025 року, проте, зобов`язальна частина позову містить вимогу, яка за змістом полягає у забезпечені відповідачем додержання прав усіх ув`язнених та засуджених, тобто невизначеного кола осіб, та направлена на майбутнє, що не відповідає вимогам ст. 5 КАС України.

Також суд зауважує, що вимога позивача в частині стягнення з відповідача штраф за не виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 лютого 2023 року підлягає розгляду тим судом, який ухвалив дане судове рішення, а відтак не може бути предметом розгляду у даній справі. При цьому, дана вимога не відповідає переліку вимог, з якими особа має право звернутись до суду в порядку КАС України.

Крім того, з доданого до позовної заяви листа начальника відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Чернівецької обласної прокуратури від 26.02.2025 р., адресованого ОСОБА_1 , вбачається, що подана останнім 20.01.2025 письмова заява начальнику установи про забезпечення особистої безпеки згідно із ст. 10 КВК України та ізоляцію від загальної маси засуджених у зв`язку із загрозою його життю і здоров`ю, яка зареєстровану у журналі вхідної кореспонденції установи 20.01.2025 за вх. № М-17, була розглянута та надана відповідь 22.01.2025 про те, що викладені в ній факти не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте, всупереч вказаній нормі КАС України відповідь відповідача від 22.01.2025 на заяву ОСОБА_1 від 20.01.2025 р. до суду не надана.

Отже, наведене вище свідчить про недотримання позивачем вимог п. 4 ч.5 ст. 160, ч. 4 ст. 161 КАС України та є недоліком позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене, позовна заява відповідно до ч.1 ст.169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 160, 169, 171, 172 КАС України,

ухвалила:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 ( десяти ) днів з дня вручення даної ухвали, а саме, визначитись з позовними вимогами відповідно до вимог ст.ст. 5, 160 КАС України, шляхом надання відповідної заяви або уточненої редакції позову, яка відповідала вимогам ст. 160 КАС України, а також надати докази на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя В.А. Дубровна