Справа № 580/556/23
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/556/23 Суддя (судді) першої інстанції: Валентин ГАРАЩЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі №580/556/23 позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо надання ОСОБА_1 публічної інформації на його запит від 06.12.2022 в частині щодо надання наказів, направлень та акти про здійснення планової/позапланової перевірки розміру пенсії;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 06.12.2022 та надати повну, обґрунтовану і всебічну інформацію в частині щодо надання наказів, направлень та актів про здійснення планової/позапланової перевірки розміру його пенсії, з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

12.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №580/556/23.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі №580/556/23:

- встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області місячний строк для подання до суду звіту про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі №580/556/23;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області протягом одного місяця з моменту отримання копії даної ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі №580/556/23.

22.03.2024 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про виконання судового рішення (а.с. 111-139).

За результатами розгляду поданого відповідачем звіту ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі №580/556/23.

Не погодившись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою встановити новий строк для подання звіту про виконання рішення суду та накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області ОСОБА_2 штраф у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що рішення суду від 06.03.2023 по справі №580/556/23 відповідачем не виконано, а саме відповідачем не надано позивачу наказ про здійснення планової/позапланової перевірки обчислення розміру пенсії позивача, направлення на проведення перевірки та акту за результатами проведеної перевірки обчислення розміру пенсії позивача, які видані у період з 15.04.2016 по 31.05.2016.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі №580/556/23 повторно розглянуто заяву позивача від 06.12.2022 та повідомлено останнього про результати розгляду листом від 03.05.2023 №2300-0305-8/29644.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, введення в Україні воєнного стану, заяву відповідача про розгляд справи без участі його представника, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст. 311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Колегія суддів звертає увагу, що Верховним Судом уже сформована судова практика щодо застосування цих положень Основного Закону України, зокрема, у постановах від 14.08.2018 у справі №826/4174/16, від 18.10.2018 у справі №802/2135/17-а, від 22.01.2019 у справі №813/142/16, від 11.11.2020 у справі №191/1169/16-а(2-а/191/7/17), від 18.05.2022 у справі №140/279/21, від 01.06.2022 у справі № 640/25836/20 та від 27.07.2022 у справі № 540/606/20.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абз. 3 п. 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у п. 43 рішення у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00, від 20.07.2004) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

У Рішенні від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене ст. 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (п. 84 рішення у справі "Валерій Фуклєв проти України" від 07.06.2005, заява № 6318/03; п. 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004, заява №60750/00; п.п. 46, 51, 54 рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15.10.2009, заява №40450/04; п. 64 рішення у справі "Apostol v. Georgia" від 28.11.2006, заява № 30779/04).

На підставі аналізу ст.ст. 3, 8, ч. 1 та 2 ст. 55, ч. 1 та 2 ст. 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в п. 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 №2-р(II)/2019 наголосив, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Аналогічні положення містяться у ст.370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 129-1 Конституції України, а також ст.ст. 14 та 370 КАС України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23.04.2020 у справі №560/523/19, від 01.02.2022 у справі №420/177/20 та від 18.05.2022 у справа №140/279/21.

Подібний підхід був застосований Верховним Судом у постанові від 26.01.2021 у справі №611/26/17, у якій Суд зазначив, що обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.ст. 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 2, 14, 370 КАС України та ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).

Колегія суддів зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Зазначені висновки Суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01.02.2022 у справі №420/177/20 та ухвалах від 26.01.2021 у справі №611/26/17, від 07.02.2022 у справі №200/3958/19-а.

З метою забезпечення виконання судового рішення ст. 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з положеннями ч.ч. 1-3 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Отже, судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за невиконання судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду. При цьому, для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення у повному обсязі та у спосіб, визначений таким рішенням.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі №580/556/23:

- встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області місячний строк для подання до суду звіту про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі №580/556/23;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області протягом одного місяця з моменту отримання копії даної ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі №580/556/23.

22.03.2024 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про виконання судового рішення.

Як вбачається з звіту від 19.03.2024 та наданих доказів, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі №580/556/23 повторно розглянуто запит ОСОБА_1 від 06.12.2022 та надано відповідь листом від 03.05.2023 №2300-03-05-8/29644, до якого долучено запит управління Пенсійного фонду в Чорнобаївському районі Черкаської області від 23.01.2013 №361/02, лист Трудового архіву Чорнобаївського району від 28.01.2013 №03, лист управління Пенсійного фонду в Чорнобаївському районі Черкаської області від 04.02.2013 №661/02.

Також, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області вказаним листом повідомило позивача про те, що перевірки довідки про заробітну плату від 17.11.2011 №7, виданої ПП "Полікс" у періоди з 01.01.2013 по 28.02.2013 та з 15.04.2016 по 31.05.2016 не проводились, накази та направлення на проведення перевірок зазначеної довідки не видавались, акти перевірки довідки про заробітну плату від 17.11.2011 №7 виданої ПП "Полікс", складені у періоди з 01.01.2013 по 28.02.2013 та з 15.04.2016 по 31.05.2016 - відсутні.

Отже враховуючи встановлені обставини, колегія суддів доходить висновку, що відповідачем виконано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі №580/556/23, а саме повторно розглянуто запит ОСОБА_1 від 06.12.2022 з урахуванням висновків суду та повідомлено останнього про неможливість надання наказу і направлення на проведення перевірки, а також акту перевірки виданих у періоди з 15.04.2016 по 31.05.2016, оскільки відповідні документи не видавались, а тому відсутні.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що єдиним можливим способом виконання рішення суду у справі №580/556/23 є фактичне надання йому (в документальній формі) трьох індивідуально-правових актів, що стосуються перевірки обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 які були створені відповідачем в період квітень-травень 2016 року, а саме наказ, направлення на проведення перевірки та акт за результатами проведення перевірки.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що незгода позивача з наданою відповіддю на його запит не свідчить про неналежне виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 та не може слугувати підставою для відмови у прийнятті звіту суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що відповідач вжив конкретні заходи з метою повного виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі №580/556/23, водночас ненадання позивачу на його запит документів, які органами Пенсійного фонду не створювались та відсутні у його розпорядженні не свідчить про неналежне виконання (невиконання) рішення суду.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Нормами ч. 2 ст. 328 КАС України не передбачено оскарження постанови суду апеляційної інстанції, постановленої за наслідком перегляду ухвали суду першої інстанції за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення.

Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329, 382 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Текст постанови виготовлено 30 червня 2025 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма