Справа № 334/3163/25
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2025 року м. Дніпросправа № 334/3163/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 08 травня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Коломаренко К.А.) в адміністративній справі №334/3163/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

18.04.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №1855 від 10.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та про закриття справи про адміністративне правопорушення №1855 на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про незгоду з оскарженою постановою, оскільки має належний оформлений військово-обліковий документ, доні уточнені завчасно, а отже підстави для виклику до ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутні. Вважає, що жодного правопорушення він не вчиняв, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Повістки про виклик до ТЦК не отримував. Також вважає, що відсутня й подія правопорушення.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 08 травня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду і прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанціїб не надано належної оцінки доводам позивача про те, що він має військово-обліковий документ, з якого вбачається, що він перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , медичний огляд ним пройдено, зазначені актуальні адреса проживання, номер мобільного телефону, адресу електронної пошти, дані уточнено вчасно (31.01.2025) підстав викликати його з метою уточнення даних у ІНФОРМАЦІЯ_4 не було. Крім того, повістки позивач не отримував. Отже відповідачем не доведено факту порушення або невиконання ОСОБА_1 абз.3 частини 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», що ставиться йому у провину, згідно Постанови №1855 від 10.04.2025 та відсутній склад адміністративного правопорушення, за відсутності умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що відповідно мобільного застосунку «Резерв+» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , 24.05.2024 визнаний придатним для проходження військової служби та уточнив 31.01.2025 року свої персональні дані.

Матеріали справи містять копію повістки №2693724 від 25.02.2025 року на ім`я ОСОБА_1 про те, що йому належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , 07.03.2025 року о 14-00 годині для уточнення даних.

Відповідно до копії конверта, поштове відправлення «Повістка ТЦК. Вручити особисто», скероване ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , повернулося відправнику з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

10 квітня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №1855 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн.

За змістом вказаної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 07.03.2025 року не з`явився за повісткою (розпорядженням) про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 в зазначений час та дату, доказів наявності поважним причин неприбуття не надав, чим порушив вимоги законодавства України, а саме: ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «По військовий обов`язок і військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період.

Не погодившись із вказаною постановою ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що беручи до уваги закріплені законодавцем у Порядку положення про те, що особа вважається належним чином повідомлена про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час уточнення своїх облікових даних у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних, а тому позивач був належним чином повідомлений про виклик відповідача.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Статтею 210-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відповідно до якої в редакції на час виникнення спірних правовідносин:

Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1 ст.210-1 КУпАП).

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.2 ст.210-1 КУпАП).

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3 ст.210-1 КУпАП).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Отже, на дату винесення відповідачем спірної постанови в Україні діяв особливий період, що є підставою для застосування ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Зі змісту спірної постанови відповідача вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки всупереч приписам ст. 22 Закону "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Порядку, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 №560, позивач не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 у строк та місце, зазначене в повістці, а саме 07.03.2025 о 14-00год, про причини неявки не повідомив.

Колегія суддів встановила, що 25.02.2025 за №2693724 на ім`я ОСОБА_1 сформована повістка про те, що йому належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , 07.03.2025 року о 14-00 годині для уточнення даних.

Відповідно до копії конверта, поштове відправлення «Повістка ТЦК. Вручити особисто», скероване ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , повернулося відправнику з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до положень пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, рекомендовані листи з позначкою "Повістка ТЦК" під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК".

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК", працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за зазначеною адресою", яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач не наділений повноваженнями встановлювати причини неотримання повістки направленої за адресою, що наявна в облікових даних військовозобов`язаних осіб.

Отже, відповідно до положень пп.2 п.41 Порядку №560, відповідач мав належне підтвердження оповіщення про виклик позивача до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Разом з тим, згідно змісту повістки № 2693724 позивач мав з`явитися для звірки даних. В свою чергу, матеріали справи не містять відомостей про те, які саме дані позивачу необхідно було уточнити в РТЦК, а також про неможливість отримання таких даних з реєстрів. Навпаки, долучені відомості свідчать про те, що з моменту взяття на облік, відповідач мав військово-облікові дані на позивача, які уточнювалися відповідно до додатку «Резерв +».

Відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, законодавець визначив умову, за якої положення ст.210-1 КУпАП не застосовуються.

З наявних матеріалів справи не вбачається, що відповідачем вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей позивача в порядку електронної інформаційної взаємодії з інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося. Доводи апеляційної скарги цей висновок суду не спростовують.

Отже, відповідачем не доведено наявності передбачених законом умов, за яких позивач міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1КУпАП (у розумінні примітки до ст.210 КУпАП), як і не доведено відсутності підстав для застосування у спірному випадку примітки до ст.210 КУпАП.

Крім того, позивач має застосунок «Резерв +», проходив медичний огляд та періодично здійснює оформлення довідок про відстрочку відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Суд апеляційної інстанції не надає оцінку іншим доводам апеляційної скарги, оскільки з вищезазначених підстав оскаржене рішення відповідача підлягає скасуванню.

З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про помилковість висновків відповідача щодо необхідності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

У зв`язку із задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання позову 605,60грн., за подання апеляційної скарги підлягав сплаті 726,72грн (оскільки скарга подана через підсистему «Електронний Суд»), а всього 1332,32грн.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 286, 315, ст. 317, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 08 травня 2025 року в адміністративній справі №334/3163/25 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №1642 від 10.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1332,32грн.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення (26.06.2025) та не підлягає оскарженню.

Повне судове рішення складено 26 червня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник