Справа № 240/33828/23
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/33828/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шуляк Любов Анатоліївна

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

27 червня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22.04.2024, залишену без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024/, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з врахуванням базового місяця січень 2008 року, здійснити перерахунок та виплату йому індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 05.01.2023, із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, як різницю між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу та з урахуванням виплаченої раніше суми.

07.01.2025 до суду надійшла заява представника військової частини НОМЕР_1 про відстрочення виконання судового рішення.

В обґрунтування заяви зазначено про виконання указаного вище судового рішення в частині нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року, індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 05.01.2023, із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, як різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу, що підтверджується довідками-розрахунками військової частини НОМЕР_1 від 22.10.2024 №7301 та №7302.

Представник наголошує, що за останні місяці військовою частиною НОМЕР_1 до забезпечувального фінансового органу було подано заявку-розрахунок від 08.11.2024 (вих. №7924) на фінансування для виплати грошового забезпечення та підйомної допомоги військовослужбовцям, виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" за напрямом грошового забезпечення, у тому числі на виконання судових рішень, які були прийняті не на користь військової частини.

Відповідно до ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року заяву військової частини НОМЕР_1 про відстрочення виконання рішення суду задоволено частково. Відстрочено військовій частині НОМЕР_1 виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 у справі №240/33828/23 до 16 жовтня 2025 року. В задоволенні решти заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, приписами ч.1 ст.370 КАС України закріплено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно вимог ч.1ст.378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.378 КАС України).

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд, у відповідності до положень частини четвертої статті 378 цього Кодексу, також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Тобто, підставою для відстрочення/розстрочення виконання рішення суду є звернення до такого суду сторони із заявою про відстрочення/розстрочення з обґрунтуванням причин неможливості виконати судове рішення у встановлений законом строк, тобто за доведеністю обставин, що ускладнюють його виконання, або роблять його неможливим, зокрема, відсутність коштів.

Вказана норма не містить конкретного переліку обставин для відстрочення/розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення у вигляді істотного ускладнення виконання рішення або неможливості його виконання.

Слід зауважити, що при розгляді заяви про відстрочення/розстрочення виконання рішення, суд із певною свободою розсуду повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору, наявність надзвичайних непереборних подій та інші обставини (зокрема, ненадання (несвоєчасне надання) бюджетних асигнувань або бюджетних зобов`язань заявнику та/або недоведення (несвоєчасне доведення) фінансування видатків до заявника - отримувача бюджетних коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу).

Окрім того, при наданні правової оцінки наданих заявником доказів суд повинен дослідити питання про те, чи достатньо наведених заявником обставин для прийняття рішення про розстрочення виконання судового рішення.

Варто зауважити, що відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення застосовується з метою зменшення надмірного тягаря на боржника, якщо такий тягар може призвести до виникнення ситуації, за якої виконання судового рішення стане взагалі неможливим.

Відповідно до правової позиція Верховного Суду, викладеної у постанові від 30.01.2020 у справі №819/150/17, оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Судом, при розгляду заяви встановлено, що військова частина НОМЕР_1 є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, тоді як розпорядником бюджетних асигнувань вищого рівня є Міністерство оборони України.

З доданого до заяви розрахунку №7302 від 22.10.2024 встановлено, що військовою частиною НОМЕР_1 , на виконання рішення суду від 22.04.2024 у справі №240/33828/23, що набрало законної сили, було здійснено нарахування ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 в сумі 83 625,23 грн. Так, відповідно до довідки-розрахунку №7301 від 22.10.2024 встановлено, що військовою частиною НОМЕР_1 , на виконання рішення суду від 22.04.2024 у справі №240/33828/23, що набрало законної сили, було здійснено нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 05.01.2023 у розмірі 202 739,36 грн

Також, представником заявника подана копії заяв - розрахунків №7924 від 08.11.2024 та №8511 від 06.12.2024, які були надіслані для визначення потреб коштів для виконання рішення суду.

Відтак, матеріалами заяви підтверджено, що станом на дату звернення до суду із заявою, останній позбавлений можливості виконати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 та виплатити ОСОБА_1 індексацію.

Отже, відповідно до наданих суду доказів, військової частиною НОМЕР_1 після набрання законної сили рішення суду, вживались заходи щодо добровільного виконання рішення суду.

Враховуючи те, що виплата коштів залежить від їх надходження від розпорядника бюджетних коштів вищого рівня, суд, враховуючи обставини справи та вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, вважає що заява про відстрочення виконання рішення суду є обґрунтованою.

Так як ухвала суду у частині визначення строку відстрочки виконання рішення суду відповідачем не оскаржена, то колегія суддів у відповідності до вимог ст. 308 КАС України у цій частині її не переглядає.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.