Справа № 440/9723/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 р. Справа № 440/9723/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.

суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Кривенка Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції А.Б. Головко) від 29.01.2025 року (повний текст складено 10.02.25 року) по справі № 440/9723/24

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3

про визнання дій протиправними, скасування наказу та поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 , в якому просить суд:

- визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_2 , а саме прийняття рішення № 1848/4383 12.04.2024 року щодо залишення без розгляду подання командира військової частини НОМЕР_3 № 1687/1/1918 від 04.04.2024 року про залишення старшого лейтенанта ОСОБА_1 заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 на військовій службі понад граничний вік;

- визнати незаконним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 128 від 11.05.2024 року про звільнення старшого лейтенанта ОСОБА_1 заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 у відставку за віком з набуттям прав на звільнення 21.05.2024 року;

- визнати незаконним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_3 № 148 від 21.05.2024 року про звільнення у відставку за віком та виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 ;

- поновити старшого лейтенанта ОСОБА_1 на військовій службі на посаді заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 та стягнення з військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 21.05.2024 до дня фактичного поновлення на роботі, виходячи з середньоденного грошового забезпечення.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.01.2025 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання дій протиправними, скасування наказу та поновлення на посаді.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що у рішенні зроблені прямо протилежні висновки, які суперечать один одному. Висновок суду, що військовою частиною НОМЕР_2 не приймалось рішення щодо залишення ОСОБА_1 на військовій службі понад граничний вік, а вирішувалось лише питання підготовки документів для прийняття рішення про залишення особи офіцерського складу на військовій службі понад граничний вік, не відповідає дійсності та суперечить відповіді рішення військової частини НОМЕР_2 № 1848/4383 12.04.2024, де прямо зазначено, що клопотання командира військової частини НОМЕР_3 № 1687/1/1918 від 04.04.2024 року було розглянуто та посадовими особами було прийнято рішення про залишення його без реалізації. Позивач вважає, що це свідчить про те, що посадовими особами військової частини НОМЕР_2 було проаналізовано клопотання про залишення на військовій службі понад граничний вік ОСОБА_1 рішення № 1848/4383 від 12.04.2024 та було прийнято рішення залишити його без реалізації. У жодній відповіді, яка надавалася позивачу не було зазначено про неповний пакет документів доданих до вищезазначеного клопотання командира військової частини НОМЕР_3 . Також зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки всім доказам у справі, та зазначив підстави для відмови лише по першому пункту позовних вимог, залишивши поза увагою три інших.

Відповідач, Військова частина НОМЕР_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти її задоволення заперечувала та просила відмовити. На обґрунтування своєї позиції зазначила, що питання про залишення військовослужбовця на військовій службі понад граничний вік фактично було прийнято посадовими особами вищого рівня з урахуванням приписів Положення № 1153. Крім того, військовослужбовці, які досягли граничного віку перебування на військовій службі підлягають звільненню незалежно від їх бажання продовжувати військову службу, тобто бажання військовослужбовців не є вирішальним фактором при вирішенні питання про залишення на військовій службі. Інші обставини наведені позивачем у позовній заяві також не можуть бути підставою для скасування наказів про звільнення позивача та його поновлення.

Військова частина НОМЕР_3 надала до суду письмові пояснення, в яких вказує, що предметом судового розгляду є правомірність наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з особового складу) щодо звільнення з військової служби старшого лейтенанта ОСОБА_1 . Наказ командира військової частини НОМЕР_3 щодо виключення із списків особового сладу (по стройовій частині) видається автоматично на підставі наказу по особовому складу. Вказує, що належним чином оформлені документи є лише підставою для їх розгляду та прийняття Міністром оборони України рішення виходячи із його дискреційних повноважень з урахуванням, зокрема: потреби Збройних Сил України; рівня командирської (професійної) підготовки; наукового ступеня і вченого звання; досвіду проходження військової служби у військових підрозділах, які направлялися за кордон; бойового досвіду; знання іноземної мови за стандартизованим мовним рівнем не нижче за "мінімально необхідний"; наявності освіти оперативно-тактичного або оперативно-стратегічного рівня (тільки для осіб офіцерського складу). Вважає, що між Військовою частиною НОМЕР_3 та апелянтом ОСОБА_1 юридично та фактично відсутній спір.

В судовому засіданні представник позивача Семоненко Н.Г. та сам позивач ОСОБА_1 , вимоги апеляційної скарги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача Іванченко В.С. проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доводи сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу у Збройних Силах України на посаді заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 .

03.03.2024 року ОСОБА_1 подано рапорт за підпорядкованістю командиру військової частини НОМЕР_3 з проханням продовження військової служби понад граничний вік та укладання контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу.

26.03.2024 року проведено медичний огляд ОСОБА_1 у військово-лікарській комісії військової частини НОМЕР_4 , за результатами якого складено довідку № 2042, згідно якої ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби на підставі статей 39-б, 41-б, 13-в, 40-в графи ІІІ Розкладу хвороб.

04.04.2024 року командиром військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_2 направлено на адресу командира військової частини НОМЕР_2 пакет документів щодо залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі старшого лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира мінометної батареї з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_3 згідно додатку: - рапорт в 1 прим. на 1 арк.; - подання в 2 прим. на 4 арк.; - копія паспорту в 1 прим. на 2 арк.; - копія ІПН в 1 прим. на 1 арк.; - копія диплому з додатками в 1 прим. на 3 арк.; - довідка ВЛК № 2024 від 26.03.2024 року в 1 прим. на 1 арк.; - довідка про безпосередню участь в 1 прим. на 1 арк.; - контракт в 1 прим. на 4 арк.

Листом № 1848/4383 від 12.04.2024 року командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 повідомив командира військової частини НОМЕР_3 про те, що клопотання від 04.04.2024 року № 1687/1/1918 про залишення на військовій службі понад граничний вік перебування старшого лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира мінометної батареї з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_3 , розглянуто та прийнято рішення "без реалізації", оскільки відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 24.03.2024 року № 2042 останнього визнано обмежено приданим до військової служби.

11.05.2024 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 128 відповідно до пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено з військової служби у відставку за підпунктом "а" (за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі) старшого лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира роти з морально - психологічного забезпечення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_2 .

21.05.2024 року наказом командира військової частини НОМЕР_3 № 148 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти вогневої підтримки, з 21.05.2024 року виключено із списків особового складу частини.

Позивач не погодився із діями військової частини НОМЕР_2 щодо залишення без реалізації подання командира військової частини НОМЕР_3 № 1687/1/1918 від 04.04.2024 року про залишення старшого лейтенанта ОСОБА_1 на військовій службі понад граничний вік і наказами № 128 від 11.05.2024 року, № 148 від 21.05.2024 року, та оскаржив їх до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що військова частина НОМЕР_2 діяла у межах повноважень, що надані їй Законом № 2232-ХІІ, Положенням та Інструкцією. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 досяг граничного віку перебування на військовій службі під час дії воєнного стану відповідачами правомірно були прийняті спірні накази про звільнення позивача з військової служби за віком.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (надалі Закон № 2232-XII) визначено правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з частиною другою статті 2 Закону № 2232-XII проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Положеннями частини четвертої статті 2 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно правовими актами.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у подальшому військовий стан був продовжений.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року № 389-VІІІ (далі - Закон № 389-VІІІ) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до статті 4 Закону № 2232-XII Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Частиною 1 статті 5 Закону № 2232-ХІІ визначено, що військовослужбовці, резервісти та військовозобов`язані поділяються на рядовий склад, сержантський і старшинський склад та офіцерський склад.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону № 2232-XII граничний вік перебування на військовій службі встановлюється: 1) для військовослужбовців рядового, молодшого сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, - до 45 років; 2) для військовослужбовців старшого сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, - до 50 років; 3) для військовослужбовців вищого сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, - до 55 років; 4) для військовослужбовців молодшого офіцерського складу - до 45 років; 5) для військовослужбовців старшого офіцерського складу: майорів (капітанів 3 рангу), підполковників (капітанів 2 рангу) - до 50 років; полковників (капітанів 1 рангу) - до 55 років; 6) для військовослужбовців вищого офіцерського складу - до 60 років; 7) для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду, з числа осіб: рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу - до 60 років; вищого офіцерського складу - до 65 років.

Згідно з частиною 2 статті 22 Закону № 2232-XII військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань, які мають високу професійну підготовку, досвід практичної роботи на займаній ними посаді, визнані військово-лікарською комісією придатними за станом здоров`я для проходження військової служби, на їх прохання можуть бути залишені на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, встановлений частиною першою цієї статті, на строк до 5 років у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України визначений Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (надалі Положення).

Відповідно до пункту 1 Розділу І Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Розділ ХІ Положення регулює питання залишення на військовій службі понад граничний вік.

Пунктом 219 Розділу ХІ Положення закріплено, що військовослужбовці, які мають високу професійну підготовку, досвід практичної роботи на займаній ними посаді, визнані військово-лікарською комісією придатними за станом здоров`я для проходження військової служби, на їх прохання і за потреби Збройних Сил України можуть бути залишені на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі на строк до п`яти років.

Під час розгляду питання щодо залишення військовослужбовців на військовій службі понад граничний вік ураховуються:

потреба Збройних Сил України;

рівень командирської (професійної) підготовки;

наукові ступені і вчені звання;

досвід проходження військової служби у військових підрозділах, які направлялися за кордон;

бойовий досвід;

знання іноземної мови за стандартизованим мовним рівнем не нижче за "мінімально необхідний";

наявність освіти оперативно-тактичного або оперативно-стратегічного рівня (тільки для осіб офіцерського складу).

Пунтом 220 Розділу ХІ Положення передбачається, що питання про залишення військовослужбовців на військовій службі понад граничний вік порушується посадовими особами, які мають право видавати накази по особовому складу, і вище.

В свою чергу, пункт 222 Розділу ХІ Положення передбачає, що рішення про залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі приймається:

для осіб офіцерського складу - Міністром оборони України;

для осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу - посадовими особами, яким надано право їх звільнення з військової служби відповідно до пункту 225 цього Положення.

Як вже зазначалось, порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначено Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, однак механізм та процедурні питання реалізації порядку проходження військової служби закріплено Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 (далі - Інструкція).

Пунктом 7.14 Інструкції (в редакції чинній на момент розгляду рапорту позивача) залежно від результатів оцінювання службової діяльності військовослужбовців за рік посадові особи, які складають на військовослужбовців оцінні картки, роблять висновки щодо відповідності посадам, які вони займають, а також надають рекомендації стосовно їх подальшого службового використання, зокрема залишення на військовій службі понад граничний вік.

Пунктом 11.1. Інструкції визначено, що з метою збереження досвідчених кадрів або у разі неможливості укомплектування окремих посад фахівцями належного рівня кваліфікації на військовій службі понад граничний вік на їх прохання можуть бути залишені окремі військовослужбовці, які мають високу професійну підготовку, досвід практичної роботи на займаній посаді та визнані військово-лікарською комісією придатними за станом здоров`я для проходження військової служби.

Військовослужбовці, які прийняли рішення продовжувати військову службу понад граничний вік, подають рапорт за підпорядкованістю з висловлюванням прохання продовжити військову службу понад граничний вік. (Пункт 11.2 Інструкції)

Відповідно до пунктів 11.5-11.7 розділу ХІ такої Інструкції посадовій особі, яка приймає рішення про залишення військовослужбовця на військовій службі понад граничний вік, подаються такі документи:

подання (додаток 1);

рапорт військовослужбовця з проханням продовжити військову службу понад граничний вік;

довідка військово-лікарської комісії з висновком про придатність військовослужбовця до військової служби за контрактом;

два примірники Контракту про проходження військової служби, підписані військовослужбовцем, про проходження військової служби понад граничний вік;

копії останньої атестації військовослужбовця.

Документи до відповідної служби персоналу надсилаються до 1 жовтня року, що передує року досягнення військовослужбовцем граничного віку перебування на військовій службі.

Відповідна служба персоналу готує документи для прийняття рішення щодо залишення військовослужбовця на військовій службі понад граничний вік посадовими особами, визначеними у пункті 222 Положення.

Прийняття рішень та видання наказів по особовому складу про залишення військовослужбовців на військовій службі понад граничний вік здійснюється до 1 грудня року, що передує року досягнення військовослужбовцем граничного віку перебування на військовій службі.

Доводи ОСОБА_1 про те, що рішення про залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі позивача у званні "старший лейтенант", повинно було прийматись Міністром оборони України, а не командиром бригади (військової частини НОМЕР_2 ), є необгрунтованими, з огляду на таке.

Аналізуючи пункт 222 Положення, яким визначено, що рішення про залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі приймається: для осіб офіцерського складу - Міністром оборони України, в сукупності з положеннями Інструкції № 170, колегія суддів робить висновок, що законодавець вказував про "позитивне" рішення.

Інструкцією № 170 визначено порядок дій та процедуру (п. 11.1-11.7) залишення на військовій службі військовослужбовця понад граничний вік.

З системного аналізу вищевказаних положень встановлено, що у разі якщо військовослужбовцем висловлено бажання з проханням продовжити службу (оформлене рапортом), останнє подається безпосередньому керівнику до 01 жовтня року, що передує року досягнення військовослужбовцем граничного віку перебування на військовій службі.

В подальшому, якщо такий рапорт подано в строк, за направленням командира військової частини військовослужбовець повинен пройти медичне обстеження на предмет придатності до військової служби.

Військовослужбовці, які відповідно до висновку військово-лікарської комісії визнані обмежено придатними чи непридатними до військової служби, на військовій службі понад граничний вік не залишаються.

Отже, у разі якщо військовослужбовець після проходження військово-лікарської комісії визнаний придатним до військової служби, відповідна служба персоналу готує документи для прийняття рішення щодо залишення військовослужбовця на військовій службі понад граничний вік посадовими особами, визначеними у пункті 222 Положення.

В подальшому, пакет документів, визначений п. 11.5 Інструкції, 11.5. подається посадовій особі, яка приймає рішення про залишення військовослужбовця на військовій службі понад граничний вік.

Отже, посадова особа, визначена п. 222 Положення, приймає відповідне рішення про залишення військовослужбовця на військовій службі, у разі дотримання процедури подання відповідного рапорту та у разі наявності у військовослужбовця умов для підготовки пакету документів, та належним чином оформленого пакету документів.

Колегія суддів зазначає, що прийняття Міністром оборони України рішення про залишення військовослужбовця на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі відбувається з урахуванням, зокрема: потреби Збройних Сил України; рівня командирської (професійної) підготовки; наукового ступеня і вченого звання; досвіду проходження військової служби у військових підрозділах, які направлялися за кордон; бойового досвіду; знання іноземної мови за стандартизованим мовним рівнем не нижче за "мінімально необхідний"; наявності освіти оперативно-тактичного або оперативно-стратегічного рівня (тільки для осіб офіцерського складу).

В той час, як належним чином оформлені документи, є лише підставою для їх розгляду.

Як встановлено судом першої інстанції, та не спростовано в суді апеляційної інстанції, 04.04.2024 року командиром військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_2 направлено на адресу командира військової частини НОМЕР_2 пакет документів щодо залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі старшого лейтенанта ОСОБА_1 , до якого була додана довідка військово - лікарській комісії військової частини НОМЕР_4 від 26.03.2024 року № 2042, згідно якої ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби на підставі статей 39-б, 41-б, 13-в, 40-в графи ІІІ Розкладу хвороб.

Отже, в порушення вимог Інструкції, а саме пунктів 11.1, 11.3, 11.5 пакет документів не містив довідки військово-лікарської комісії з висновком про придатність ОСОБА_1 до військової служби за контрактом, не містив висновків прямих (безпосередніх) начальників командирів військових частин НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 .

На підставі викладеного, військовою частиною НОМЕР_2 правомірно залишено клопотання від 04.04.2024 №1687/1/1918 без реалізації, фактично вказано про відсутність підстав для скерування документів (п. 11.5 Інструкції) до відповідної служби персоналу для вирішення питання про залишення ОСОБА_1 на військовій службі понад граничний вік.

Стосовно доводів апелянта про те, що суд першої інстанції фактично не розглянув інші вимоги заявлені в позові, а саме про скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 №128 від 11.05.2024 про звільнення ОСОБА_1 та наказу командира військової частини НОМЕР_3 №148 від 21.05.2024 про звільнення, та поновлення на посаді, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:

а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби або під час дії воєнного стану визнані військово-лікарськими комісіями тимчасово непридатними за станом здоров`я до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;

б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: 2) під час дії особливого періоду (крім періодів проведення мобілізації та дії воєнного стану): в) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі.

Контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації): за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі.

Згідно із ч.7 ст.26 Закону № 2232-XII, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог адміністративного позову, колегія суддів зазначає, що військовослужбовці, які досягли граничного віку перебування на військовій службі, підлягають звільнення незалежно від їх бажання продовжувати військову службу, тобто бажання військовослужбовця не є вирішальним фактором при залишенні на військовій службі.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 10.06.2021 у справі № 120/2472/19-а.

Враховуючи той факт, що військовою частиною НОМЕР_2 не вчинено протиправних дій під час перевірки клопотання від 04.04.2024 № 1687/1/1918 та залишення його без реалізації, відсутні підстави й для скасування наказів про звільнення й задоволення вимоги про поновлення, адже у разі відсутності рішення про залишення ОСОБА_1 на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, відповідачі відповідно до Закону № 2232-ХІІ не мали альтернативи дій, позаяк звільнення позивача.

Колегія суддів вважає, що відповідачі діяли у межах повноважень, що надані Законом № 2232-ХІІ, Положенням № 1153 та Інструкцією № 170, оскільки граничного віку перебування на військовій службі позивач досяг.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки висновків зроблених судом першої інстанції, суд правильно встановив обставини справи та надав належну оцінку доказам, правильно застосував норми матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.01.2025 по справі № 440/9723/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) В.В. Катунов І.М. Ральченко

Повний текст постанова складений 30.06.25 року