Справа № 753/21376/24
Суддя: СЛИВКА С. І.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/443/25/25
РІШЕННЯ

іменем України

27 червня 2025 року Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря Кушнір М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м.Києва із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить скасувати постанову №538 від 18.10.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що оскаржуваноюпостановою йогобуло визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25500 грн. 18.10.2024 його доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та запропоновано пройти військово-лікарську комісію. Він заперечив проти проходження ВЛК в цей день, оскільки хотів зібрати медичні документи як це передбачено абз.3 п.3 .4 Розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України. При цьому, йому було виписано другу повістку для проходження ВЛК на 21.10.2024, тоді як оскаржувана постанова винесена 18.10.2024. Тобто 18.10.2024 він не отримував повістки на проходження ВЛК. Його було доставлено для додаткового уточнення даних, що і було зазначено у відповідній повістці, але аж ніяк не для походження ВЛК. Таким чином, оскаржувана постанова винесена за порушення якого він не міг скоїти, оскільки повістка на проходження ВЛК була виписана на 21.102.2024.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м.Києва від 04.04.2025 матеріали справи направлення для розгляду за підсудністю до Жидачівського районного суду Львівської області.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 19.06.2025відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явиився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно до вимог ч.3 ст. 205 КАС України неявка представника відповідача не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши надані суду докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Постановою №538 від 18.10.2024, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме за те, що 18.10.2024 ОСОБА_1 отримав направлення за №1605 на проходження медичного огляду в позаштатній військово-лікарській комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак після отримання медичного направлення не дотримався вимог абз.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме відмовився без поважних причин від проходження медичного огляду (ВЛК), тим самим не виконав свій військовий обов`язок (а.с.4).

Як видно з копії повістки б/н, виписаної ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , то така виписана 18.10.2023 про виклик ОСОБА_1 для уточнення даних на 18.10.2021 без зазначення години (а.с.14).

Водночас, з копії повістки б/н, виписаної ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 видно, що така виписана 18.10.2024 про виклик ОСОБА_1 на 21.10.2024 о 10:00 год. для проходження ВЛК (а.с.13).

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Остаточна оцінка поведінки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дається в постанові по справі.

Постанова (рішення) по справі про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, при складанні якого необхідно враховувати встановлені законом вимоги до змісту і форми цього документа.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.2 ст.283 КУпАП, постанова має містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У цьому процесуальному документі необхідно обґрунтовувати і мотивувати юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обґрунтованість постанови по справі пов`язана з повним, всебічним і об`єктивним дослідженням обставин справи, привальним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підстави доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

Диспозиція ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Воскаржуваній постанові від 18.102.2024 у вину ОСОБА_1 ставиться відмова без поважних причин від проходження ВЛК, тоді як у повістці від 18.10.2024 ОСОБА_1 викликається для проходження ВЛК на 21.10.2024 на 10:00 год.

Тобто, порушення зазначене в оскаржуваній постанові не могло бути вчинене ОСОБА_1 18.10.2024, а відтак і постанова винесена безпідставно та необґрунтовано.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Будь-яких доказів про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, та які б свідчили про правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, відповідачем не надано.

Більше того, зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних у ній.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваної постанови та таку слід скасувати

Керуючись ст.ст.77, 241-246, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №538 від 18.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десятиднів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя С.І. Сливка