Справа № 295/6737/24
Суддя: Перекупка І. Г.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/6737/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Перекупка І.Г., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

02.05.2024 позивач подав позов до суду, в якому позивач просить скасувати постанову серії ЕНА №1984653 від 24.04.2024 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову вказує, що згідно постанови ОСОБА_1 , 24.04.2024 року на 24 КМ 900 М км. автодороги Львів - Шегині керував транспортним засобом у якого відсутній справний вогнегасник, знак аварійної зупинки, медична аптечка, тобто відсутні елементи «конструкції» передбачені п. п. 31.4.7. ПДР. Винесену постанову вважає необґрунтованою. При спілкуванні із патрульним повідомив, що вину визнав, пояснив причину проїзду на заборонений знак, отримав постанову про притягнення до відповідальності серії ЕНА 1984649 від 24 квітня 2024 року. В розмові із патрульним біля автомобіля, ще до винесення постанови, останній запитав чи має в автомобілі яким керує вогнегасник, знак аварійної запинки та медичнуаптечку. На запитання патрульного ствердно відповів, що транспортний засіб укомплектований в повному обсязі, а вогнегасник, аптечка та аварійний знак знаходяться у багажному відділенні та можуть бути пред`явлення на відповідну вимогу. Патрульний відповів, що не має сумнівів у належній комплектації транспортного засобу та пішов готувати документи. Після повернення йому було оголошено постанову серії ЕНА 1984649 від 24.04.2024 року за ч. 1 ст. 122 КУПАП (порушення вимог дорожнього знаку «в`їзд заборонено»). Вже наступного дня, при ознайомленні з документами, які надані патрульними стало відомо, що постанов дві, одна з яких серії ЕНА № 1984653 винесена без будь - яких повідомлень за ч. 1 ст. 121 КУПАП (керував транспортним засобом із технічними несправностями з якими експлуатації ТЗ забороняється). Патрульним винесено оскаржувану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за відсутності самої події правопорушення та однозначно без зібрання належних та допустимих доказів вчинення мною відповідного правопорушення. Вважає, що недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, ст. ст. 278,279 КУпАП, тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення мною адміністративного правопорушення та є підставою для скасування оскаржуваної постанови патрульного поліцейського.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 09.05.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення копії ухвали.

23.05.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків на виконання вимог ухвали.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 10.06.2024 відкрито провадження, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

16.08.2024 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідно до Постанови, 24 квітня 2024 року, близько о 04 год. 42 хв, за адресою: а/д М11 Київ - Шегині, 24 км + 900 м, Позивач керував транспортним засобом RENAULT MASTER номерний знак НОМЕР_1 у якого була технічна несправність транспортного засобу, а саме відсутній справний вогнегасник, медична аптечка, знак аварійної зупинки тим самим порушив п. п. 31.4.7 «є» Правил дорожнього руху України. Причиною зупинки транспортного засобу яким керував позивач 24.04.2024 року було порушення правил дорожнього руху, а саме дорожнього знаку 3.21 « В`їзд заборонено». Була винесена постанова і ознайомлено позивач. Після ознайомлення, інспектора Управління виявили відсутність у транспортному засобі RENAULT MASTER номерний знак СР95677 яким керував позивач, медичну аптечку, знак аварійної зупинки, працездатний вогнегасник. Посилаючись на статті 278, 279 КУпАП та Інструкцію «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» № 1395 від 07.11.2015 (далі - Інструкція № 1395 від 07.11.2015), було дотримано процедури підготовки та розгляду справи по факту вчиненого правопорушення. Поліцейським Управління було з`ясовано всі необхідні обставини та вирішено питання для початку розгляду справи. Розгляд справи відбувався в присутності особи, що відповідає пункту 8 Інструкції № 1395 від 07.11.2015, з дотримання вимог пункту 9, а саме - було оголошено, яка справа розглядається, з посиланням на пункти ПДР України, роз`яснено права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Позивач отримав Постанову на місці вчинення про що проставив свій особистий підпис і дані постанові. Звертаємо увагу суду на те, що оскаржувана Постанова згідно наказу МВС «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» від 18.12.2018 № 1026-строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА становить ЗО діб. Виходячи з цього, відеозапис не є збереженим. Управлінню патрульної поліції не були відомі наміри апелянта скасовувати Постанову, та про необхідність збереження відеозапису з відеореєстраторів того дня. Представник відповідача вказує, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення обгрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством, тому на підставі викладеного просить відмовити повністю у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю такого.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку.

Пунктом 1.3. ПДР України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 31.1 ПДР України встановлено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до пункту 31.4.7є України, у транспортному засобі відсутні: медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі, мікроавтобусі, тролейбусі, автомобілі, що перевозить небезпечний вантаж; працездатний вогнегасник на легковому, вантажному автомобілі, автобусі.

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1984653 від 24.04.2024, 24.04.2024 о 04:42:33, за адресою: а/д М11 Київ - Шегині, 24 км + 900 м, водій керував транспортним засобом RENAULT MASTER номерний знак НОМЕР_1 у якого була технічна несправність транспортного засобу, а саме відсутній справний вогнегасник, медична аптечка, знак аварійної зупинки тим самим порушив п. п. 31.4.7 «є» Правил дорожнього руху України. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи, зокрема оскаржуваної постанови, така не містить жодних посилань на будь-які інші фактичні дані, на підставі яких поліцейський дійшов висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, зокрема у цій же постанові графа 7 «до постанови додаються…» не заповнена та не містить відомостей про технічні засоби за допомогою яких здійснювалась фото чи відеофіксація правопорушення.

З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності ж в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, з точки зору процесуального законодавства статті 70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено ч. 1 ст. 121 КУпАП, Керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251КУпАП, доказами всправі проадміністративне правопорушенняє будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів татехнічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У разі відсутності в оскарженій постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фотофіксацію чи відеозапис, така фотофіксація чи відеозапис, згідно з вимогами статті 74 КАС України, не можуть вважатися належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення.

Вищезазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а.

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд дійшов висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення. Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які документи та матеріали, які б могли бути взяті судом до уваги в якості належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом постанови від 08.07.2020 у справі 463/1352/16-а Верховний Суд також звертає увагу на те, що в силу принципу презумції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Крім того, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Верховний Суд зауважив, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17, від 30.05.2018 у справі №337/3389/16, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.242 КАС України судове рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому позовні вимоги слід задовольнити, скасувати оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1984653 від 24.04.2024, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП закрити.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Понесена позивачем документально підтверджена сплата судового збору у розмірі 605,60 грн. підлягає стягненню згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 245, 251, 286 КУпАП, ст. 134, 139, 159, 162, 229, 246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1984653 від 24.04.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Перфецького, 19, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 605,60 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Г. Перекупка