Справа № 160/11434/25
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2025-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ААДІ" до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення?-
21 квітня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ААДІ" в особі представника Афоніна Олександра Вікторовича, через систему "Електронний Суд" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Одеської митниці з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати прийняте Одеською митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 17.04.25 № UA500020/2025/000120/2.
Позов не відповідав вимогам ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 був залишений без руху. На виконання вимог ухвали позивач 24.04.2025 надав відповідну заяву та виправив вказані недоліки у встановлений судом строк.
Ухвалою суду від 25.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
12.05.2025 відповідачем надано до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що під час здійснення Одеською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Отже, відповідач вказує, що за результатами розгляду поданих документів, виник сумнів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, який став підставою для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до пункту 2.1 Контракту Постачання товару здійснюється на умовах обумовлених у Додатках.
Згідно з п. 3.2 Контракту ціна за одиницю товару встановлюється у додатках на кожне окреме постачання.
Пунктом 4.2 Контракту визначено, що спосіб та термін платежу обумовлюється у додатках на кожну окрему партію поставки.
На виконання умов Контракту, згідно Специфікації на адресу Покупця була поставлена наступна продукція, а саме:
- Мішки пакувальні із синтетичних або штучних текстильних матеріалів, білого кольору, з стрічок або подібних форм поліпропілену, термічна різка у верхній та нижній сторонах:- Мішки (поліпропілен). Розмір - 55 х 90 см, 450 деньє (ВАГА 43,74гр) - 100 000 шт,- Мішки (поліпропілен), Розмір - 55 х 100 см, 450 деньє (ВАГА 48,40гр) -110 000 шт,- Мішки (поліпропілен), Розмір - 55 х 105 см, 550 деньє (ВАГА 62,24гр) - 200 000 шт,- Мішки (поліпропілен), Розмір - 55 х 80 см, 450 деньє (ВАГА 39,52гр) - 100 000 шт,- Мішки (поліпропілен), Розмір - 50 х 90 см, 450 деньє (ВАГА 37,25гр) - 200 000 шт,- Мішки (поліпропілен), Розмір - 55 х 105 см, 450 деньє (ВАГА 51,64гр) - 360 000 шт.Торговельна марка: немає даних Країна виробництва : INВиробник: ANNEX POLYMERS.
У митій декларації митну вартість товару визначено (за основним методом) за ціною контракту.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товару виявлені розбіжності у наданих документах, а саме:
1) Згідно доповнення до договору від 08.10.2024 № 56, умова оплати - 100% предоплата до відправлення. Для підтвердження оплати товару за зазначеним доповненням до митного контролю надано платіжну інструкцію в іноземній валюті від 28.03.2025 № 80, в гр. 70 якої зазначено реквізити доповнення. Проте, згідно наданого до митного контролю коносамента від 24.02.2025 № MEDUVO355402, товар було навантажено на борт судна в порту відправлення 18.02.2025, тобто за 39 днів до відправлення. Зазначена розбіжність свідчить про високу ймовірність наявності додаткових домовленостей щодо купівлі-продажу товарів, в т.ч. що стосується їх вартості;
2) Надана платіжна інструкція від 28.03.2025 № 80 в гр. 57 зазначено банківські реквізити отримувача, за якими має бути проведено платіж: bank name - STATE BANK OF INDIA, address of the bank - INDIA, MO RBI, MAR UTI GOLD INDUSTRIES FLOOR 1NATLONAL. Надана ж до митного контролю платіжна інструкція від 28.03.2025 № 80 в гр. 57 «Надавач платіжних послуг (отримувача)» має інші реквізити: найменування - STATE BANK OF INDIA, місцезнаходження - FLOOR 1 NATIONAL HLGWAYBA, LALPAR, RAJKOT, MORBl, GUJARAT.
4) У коносаменті № MEDUVO355402 від 24.02.2025 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT CHARGES» тобто фрахт і вартість, проте, до митного органу не надано док-тн, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
5) Згідно наданого до митного контролю коносамента від 24.02.2025 № MEDUVO355402, товар було навантажено на борт судна в порту відправлення 18.02.2025. Разом з тим, наданий до митного контролю сертифікат про походження товарів від 25.02.2025 № RCCI/2025/016/0353681A/00005368 виданий вже після відправки товарів, тобто після здійснення експорту. Проте в тексті сертифіката відсутня позначка ISSUED RETROPECTIVELY, що свідчить про видачу після здійснення відправлення товарів.
Вищезазначене стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості товару повідомленням, а саме: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 4) копію митної декларації країни відправлення.
Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.
У відповідь на повідомлення Відповідача, Позивач листом вих. .№16.04/01 від 16.04.2025 року надав Відповідачу копію митної декларації країни відправлення від 10.02.25 № 8027996, проформа-інвойс від 09.02.2025 №АР/368 та повідомив, що у встановлений термін інші витребувані митним органом та додаткові документи надаватись не будуть.
Проте, 17.04.2025 відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000120/2, за яким митна вартість товару скоригована в сторону збільшення з 1, 3662 долари США/кг до 2, 5600 долари США/кг та у якому вказано про застосування другорядного методу визначення митної вартості резервного.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина 1 статті 52 Митного кодексу України).
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частини 5 статті 54 Митним кодексом України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Наказом Державної митної служби України № 689 від 11.09.2015 року затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.
У випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.
Контроль за правильністю визначення митної вартості у випадках, передбачених абзацом першим, здійснюється посадовою особою, що здійснює такий контроль, за погодженням з керівником підрозділу митного оформлення (заступником керівника, старшим зміни). Відповідне погодження засвідчується шляхом проставлення підпису на роздрукованому переліку митних формальностей за митною декларацією, поряд з відомостями про виконання митної формальності за напрямком контролю митної вартості (п.8 розділу 2 Методичних рекомендацій).
Відповідно до положень частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. (частина 1 статті 337 Митного кодексу України).
Обсяги митного контролю, передбачені главою 49 розділу ХІ Митного кодексу України, визначаються за результатами аналізу ризиків відповідно до положень глави 52 розділу ХІ Митного кодексу України.
Так, відповідно до пункту першого частини 4 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України).
Частиною першою статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно приписів 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
На виконання умов Контракту, згідно Специфікації на адресу Покупця була поставлена наступна продукція, а саме:
- Мішки пакувальні із синтетичних або штучних текстильних матеріалів, білого кольору, з стрічок або подібних форм поліпропілену, термічна різка у верхній та нижній сторонах:- Мішки (поліпропілен). Розмір - 55 х 90 см, 450 деньє (ВАГА 43,74гр) - 100 000 шт,- Мішки (поліпропілен), Розмір - 55 х 100 см, 450 деньє (ВАГА 48,40гр) -110 000 шт,- Мішки (поліпропілен), Розмір - 55 х 105 см, 550 деньє (ВАГА 62,24гр) - 200 000 шт,- Мішки (поліпропілен), Розмір - 55 х 80 см, 450 деньє (ВАГА 39,52гр) - 100 000 шт,- Мішки (поліпропілен), Розмір - 50 х 90 см, 450 деньє (ВАГА 37,25гр) - 200 000 шт,- Мішки (поліпропілен), Розмір - 55 х 105 см, 450 деньє (ВАГА 51,64гр) - 360 000 шт.Торговельна марка: немає даних Країна виробництва: INВиробник: ANNEX POLYMERS.
У митій декларації митну вартість товару визначено (за основним методом) за ціною контракту.
Також у відповідь на повідомлення Відповідача, Позивач листом вих. .№16.04/01 від 16.04.2025 року надав Відповідачу копію митної декларації країни відправлення від 10.02.25 № 8027996, проформа-інвойс від 09.02.2025 №АР/368.
Щодо оплати за товар, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що оплата за товар здійснювалась позивачем на умовах 100 % передоплати.
На підтвердження оплати ціни товару в розмірі 64 215, 05 долари США відповідачу надані 2 платіжні інструкції в іноземній валюті АБ «Південний» від 28.03.25 № 80 та від 07.04.25 № 81.
Вказані документи є автентичними та такими, що підтверджують основну складову митної вартості (ціну), а тому доводи митного органу в цій частині не знайшли свого підтвердження.
Щодо транспортних витрат необхідно зазначити наступне.
Відповідачу в незмінному вигляді надана отримана від перевізника ТОВ «ФОНТАН-ТРАНС» (ІКЮО 43644761) рахунки та довідка із зазначенням відомостей щодо вартості перевезень в розмірі 259 396, 20 грн., відповідно до приписів п. 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.
Виставлені перевізником ТОВ «ФОНТАН-ТРАНС» (ІКЮО 43644761) рахунки від 04.04.25 №143 та № 144 були оплачені позивачем за платіжними інструкціями від 11.04.25 № 5933 та № 5934.
Крім того, згідно п. 7, 9 ч. 1 ст. 336 Митного кодексу України, відповідач у випадку сумнівів у справжності вказаних документів може в порядку пост-митного контролю та шляхом проведення документальної перевірки звернутися до перевізника ТОВ «ФОНТАН-ТРАНС» (ІКЮО43644761) з метою перевірки автентичності поданих документів.
З урахуванням зазначеного суд вважає, що доводи стосовно не підтвердження транспортних витрат є безпідставними.
Стосовно витрат на страхування судом встановлено, що позивачем в додатках до митної декларації надавався страховий сертифікат від 12.02.25 № 03, який підтверджує витрати на страхування товару в сумі 5 057, 29 грн.
Автентичність вказаного сертифікату не спростована відповідачем, а тому наданий страховий поліс містить відомості про витрати на страхування.
Щодо митної декларації країни відправлення, суд зазначає наступне.
Також суд вважає, що відповідач має можливість перевірити автентичність експортної декларації шляхом направлення запиту до митних органів Республіки Індія на підставі п. 8 ч. 1 ст. 336 Митного кодексу України.
Положення п. 6 ч. 2 ст. 53 МКУ та Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, не визначено вичерпного переліку документів, що надаються декларантом на підтвердження розміру витрат на транспортування товарів, відповідно, надані перевізником документи є допустимими доказами розміру таких витрат.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.09.2019 року у справі №815/2501/18, від 22.08.2019 року у справі №810/2784/18, який підлягає врахуванню у спірних правовідносинах.
Отже, наведені зауваження, що викладені відповідачем у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, суд вважає помилковими, оскільки їх не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару, не вказують на наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Документи, на які посилається відповідач не є документами, які підтверджують митну вартість товарів, вичерпний перелік яких наведено у частині 1 статті 53 Митного кодексу України.
Суд доходить висновку, що відповідач не спростував контрактну ціну товару, а також не підтвердив об`єктивну неможливість на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за ціною договору. Додаткових переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не надано, a інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.
Таким чином подані декларантом документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України.
При цьому, суд зазначає, що наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.
На підставі встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно проведено коригування митної вартості за рішенням від 17.04.2025 № UA500020/2025/000120/2.
З огляду на викладене, суд вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів прийнято відповідачем протиправно, отже є таким, що підлягають скасуванню.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на викладене, доводи позивача є обґрунтованими, а позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ААДІ" підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 7 570,50 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією № 5952 від 23.03.2025 року.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 7 570,50 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 143, 243, 246, 250, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 17.04.2025 № UA500020/2025/000120/2
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 25 червня 2025 року.

Суддя Е.О. Юрков