Справа № 200/3009/25
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

27 червня 2025 року Справа №200/3009/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (, 33608, м.Рівне, вул.Борисенка Олександра, буд.7), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькі області (,84122, Донецька область, м.Слов`янськ, площа Свободи, 3) про визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправними щодо включення у розрахунковий період середньої заробітної плати для визначення пенсії періоду з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.10.2019 по 31.08.2020 нульовим значенням; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії з 20.05.2020 без урахування періоду заробітної плати з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.10.2019 по 31.08.2020; визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 22.12.2023 №77 про відмову в перерахунку пенсії відповідно до ч.4 ст.42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок пенсії згідно заяви від 21.12.2023 №3863 відповідно до Закону України Про престижність шахтарської праці із зарахуванням до страхового стажу та пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії період роботи з 01.09.2020 по 19.12.2023 на Відокремленому підрозділі Шахта Котляревська Державного підприємства Селидіввугілля.

02 червня 2025 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративний справі, задоволено клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду.

До суду надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якій відповідач просив залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку із порушенням строку звернення до суду та не подання заяви про поновлення строку звернення.

Вирішуючи питання щодо дотримання строків звернення до суду із вимогами що стосуються визнання протиправними та скасування рішення від 22.12.2023 №77 та визнання протиправними дій та, відповідно, здійснення перерахунку пенсії з 20.05.2020 суд зазначає таке.

Із наданих до суду документів вбачається, що пенсія позивачу призначена рішенням ГУ ПФУ у Донецькій області від 07.11.2022, при цьому датою, з якої призначена пенсія, є 20.05.2020. Позивач у позові зазначив, що про порушене право дізнався з листа ГУ ПФУ в Донецькій області від 03.01.2023 №97-16811/І-02/8-0500/23, про який стало відомо лише із листа ГУ ПФУ в Донецькій області від 28.05.2024 №14021-11806/І-02/8-0500/24.

До суду позивач звернулась 25.04.2025.

Суд наголошує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Суд враховує, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Суд звертає увагу, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Із повідомлених позивачем обставин, вбачається, що про спірне рішення, позивач дізналася з листа від 28.05.2024, до якого додано зокрема лист від 03.01.2023.

В позовній заяві позивач просить визнати поважними причини пропуску строку звернення, посилаючись на те, що місцем проживання є м.Новогородівка Донецької області, яке на сьогодні є окупованою російською федерацією територією України. Такі обставини зумовили позивача вчинити дії щодо переміщення на територію України, яка підконтрольна українській владі.

Із наданих документів вбачається, що позивач припинила трудові відносини у квітні 2024 року. Разом з цим, докази щодо переміщення особи на підконтрольну українській владі територію позивачем не надані, що унеможливлює оцінити такі обставини та дійти висновку, що після отримання спірного рішення позивач не мала змоги звернутися до суду, і відповідно пропустила строк звернення з поважних причин.

Щодо посилання позивача на вимоги ч.2 ст.46 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суд зазначає таке.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 46 Закону №1058-IV(щодо не обмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

У справі, яка розглядається, фактичні обставини свідчать про те, що нарахування пенсії із врахуванням відповідних періодів позивачу не здійснювався, суми доплати не встановлювались, тому відсутні підстави для не обмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії. Отже, посилання позивача на застосування ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд вважає неприйнятним у спірних правовідносинах.

З огляду на те, що позивач просити здійснити перерахунок пенсії з 20.05.2020 та скасувати рішення яке прийнято 22.12.2023, а з позовом звернулася лише 25.04.2025, беручи до уваги періодичний характер пенсії (щомісячні виплати), суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк звернення з цим позовом до суду, а із наданих документів не вбачається поважних причин пропуску строку звернення.

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволені клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Згідно із ч.4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Разом з цим, статтею 123 КАС України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому дати змогу подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.

Отже, вказані правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі (частина четверта статті 123 КАС України).

За приписами частини тринадцятої статті 171 КАС України вказано, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Приймаючи до уваги наведене та враховуючи те, що причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом, є неповажними, подана позовна заява підлягає залишенню без руху, а позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Керуючись статтями 122, 123, 171 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Позовну заяву залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків даної позовної заяви 5 (п`ять) днів з дня вручення копії цієї ухвали, шляхом надання суду обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом (із зазначенням інших, ніж були наведені у заяві позивача, причин пропуску строку та підстав, з яких позивач вважає ці причини пропуску строку поважними) із наданням відповідних доказів.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Кошкош