Справа № 380/25523/24
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2025-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Мричко Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Лютої В.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кожухар І.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: адреса АДРЕСА_1 (далі за тестом позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10 (далі за текстом відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області), в якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви від 22.05.2025, просив:

- визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження ОСОБА_1 , пенсії максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 , пенсії без обмеження максимальним розміром, із врахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.02.2022, а також після чергових її перерахунків з 01.03.2023 та з 01.03.2024 по 24.03.2025.

Ухвалою від 25.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 05.05.2025 суд витребував докази.

Ухвалою від 14.05.2025 суд перейшов зі спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач здійснюючи перерахунок пенсії по інвалідності з 01.02.2022, а також після чергових її перерахунків з 01.03.2023 та з 01.03.2024 до 24.03.2025 протиправно обмежив виплату пенсії максимальним розміром. Додатково повідомив, що 24.03.2025 рішенням експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи, позивачу скасовано ІІІ групу інвалідності.

Відповідач правом подання відзиву не скористався, належним чином повідомлений про розгляд справи.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Просив суд позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечила. Просила суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених позовних вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

Відповідно до протоколу за пенсійною справою позивачу з 11.09.2020 призначена пенсія по інвалідності.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.04.2024 по справі №380/5444/24, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2024, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 , пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 21.11.2023 № 225, виданої Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону, станом на 01.01.2022 року, з 01 лютого 2022 року та з врахуванням раніше проведених виплат.

За результатми проведеного перерахунку на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.04.2024 у справі № 380/5444/24 розмір пенсії позивача з урахуванням підвищень та надбавок становить: з 01.02.2022 - 60880,50 грн, з 01.03.2023 -62755,50 грн, з 01.03.2024 - 64630,50 грн. Проте виплату пенсії відповідач обмежив максимальним розміром з 01.02.2022 до 21969,75 грн, з 01.03.2023 до 21969,75 грн.

ГУ ПФУ у Львівській області надав позивачу відповідь у формі листа від 18.12.2024 №27514-29752/Ф-53/8-1300/24в якій повдомив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.04.2024 у справі № 380/5444/24 не зобов`язано проводити перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром.

Вважаючи дії відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з такого.

Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначені умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Положеннями статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначені види пенсійного забезпечення.

Особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Як видно з матеріалів справи, з 11.09.2020 ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до статті 18 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" групи і причини інвалідності, а також час її настання встановлюються медико-соціальними експертними комісіями, які діють на підставі положення про них, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються на весь час інвалідності, встановленої медико-соціальною експертною комісією, а особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться лише за їх заявою.

Положенням частини другої статті 26 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" регламентовані строки виплати пенсій по інвалідності. Так, в разі визнання пенсіонера, який не досяг пенсійного віку, працездатним пенсія виплачується йому до кінця місяця, в якому його визнано працездатним, але не довше ніж до дня, по який встановлено інвалідність.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 , на підставі акта огляду МСЕК №2396/5 від 24.10.2023 встановлено ІІІ групу інвалідності на строк до 01.09.2026, про що видана довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААг №386442. (арк. справи 43).

Разом з тим, 24.03.2025 експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатми перевірки обгрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії проведено перевірку обгрунтованості рішення №2396/5 від 24.10.2023 що стосується ОСОБА_1 , про що прийнято рішення №3813 від 24.03.2025 (арк. справи 38). Згідно з Витягом з рішення №3813 від 24.03.2025, а саме пункту 9. Обгрунтування рішення експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами скарги: "Команда вивчила надану медико-експертну документацію та прийшла до висновку, що ІІІ група інвалідності, загальне захворювання строком на 3 роки, встановлена необґрунтовано. При оцінюванні функціональних порушень та ступеню обмеження життєдіяльності ОСОБА_1 мають місце незначні патологічні зміни з боку серцево-судинної системи, які не відповідають критеріям встановлення жодної групи інвалідності та не дають підстав визнати ОСОБА_1 особою з інвалідністю з 31.08.2023 (згідно Постанови КМУ №1317 від 03.12.2009)".

Отже, за результатами оцінювання функціонального стану ОСОБА_1 , експерна команда Центру оцінювання функціонального стану особи дійшла висновку, що з 31.08.2023 у ОСОБА_1 відсутні підстави вважатися особою з інвалідністю ІІІ групи.

Суд зауважує, що рішення №3813 від 24.03.2025 станом на дату ухвалення рішення у цій справі є чинним та позивачем не оскаржувалося.

З огляду на встановлені обставини, суд, ураховуючи положення частини другої статті 26 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" дійшов висновку, що ОСОБА_1 , має право на виплату пенсії по інвалідності лише до дня, по який встановлено інвалідність, а саме до 31.08.2023.

В межах спірних правовідносин заявлені позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо обмеження позивачу максимальним розміром пенсії по інвалідності з 01.02.2022, з 01.03.2023 та з 01.03.2024 по 24.03.2025.

Суд, з ураховує те, що однією з умов отримання пенсії по інвалідності є встановлена ??непрацездатність особи.

Повертаючись до обставин цієї справи, суд встановив, що з 31.08.2023 ОСОБА_1 втратив статус особи з інвалідністю ІІІ групи, що є наслідком припинення виплати пенсії по інвалідності.

Тому, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності без обмеження максимальним розміром, із врахуванням раніше виплачених сум, після 31.08.2023 задоволенню не підлягають. Відтак, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності без обмеження максимальним розміром, із врахуванням раніше виплачених сум з 01.03.2024 до 24.03.2025.

Щодо обмеження максимальним розміром пенсії позивача з 01.02.2022, з 01.03.2023 до 31.08.2023 (дня, по який встановлено інвалідність), суд зазначає таке.

Відповідно до частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції Закону України №3668-VI від 08.07.2011 "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

У пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3668-VI від 08.07.2011 "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності вказаним Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений вказаним Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому зазначеним Законом.

Якщо внаслідок прийняття вказаного Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону України № 2262-XII від 09.04.1992 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до статті 1-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до зазначеного Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Приписами частини сьомої статті 43 зазначеного Закону (у редакції Закону України №1774-VIII від 06.12.2016, який набрав чинності з 01.01.2017) знову ж таки передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Проте, частина сьома статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.

Буквальне розуміння змін, внесених Законом України № 1774-VIII від 06.12.2016 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016, дозволяє стверджувати, що у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" є відсутньою частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

За таких обставин, внесені Законом України № 1774 від 06.12.2016 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 03.10.2018 у справі №127/4267/17, від 16.10.2018 у справі № 522/16882/17, від 12.03.2019 у справі № 522/3049/17, від 14.05.2019 у справі № 591/2109/17.

Оцінюючи вимоги позивача здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром суд зазначає таке. На виконання рішення суду у справі № 380/23446/24 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.02.2025 та включив до розміру пенсії індексації, підсумок пенсії визначив в сумі 23784,37 грн., проте обмежив суму виплати максимальним розміром в сумі 23610 грн. Оцінюючи такі дії органу ПФ суд дійшов висновку, що описані дії відповідача щодо обмеження розміру пенсійної виплати є протиправними з огляду на відсутність правових підстав для обмеження розміру пенсії за віком на підставі Закону № 2232 «максимальним розміром». Як видно з протоколів перерахунку пенсії по інвалідності позивача, на виконання рішення суду відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.02.2022 (арк. справи 26) підсумок пенсії визначив в сумі 65388,8 грн, проте обмежив суму виплати максимальним розміром в сумі 23610 грн. З 01.03.2023 (арк. справи 27) підсумок пенсії визначив в сумі 25013,71 грн, проте обмежив суму виплати максимальним розміром в сумі 21969,75 грн.

Слід зазначити, що внесені Законом України № 1774 від 06.12.2016 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (яка визнана неконституційною і втратила чинність) зміни щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії, є повторним запровадженням регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, а тому, ці зміни самі по собі не створюють підстав для обмеження максимального розміру пенсії. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії з 01.02.2022, з 01.03.2023 діючим законодавством не було встановлено обмежень щодо максимального розміру пенсій для категорії пенсіонерів, до яких належить позивач.

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, які під час проходження служби, так і після її закінчення, зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Отже, правові підстави для обмеження розміру пенсії позивача максимальним розміром при її перерахунках відсутні з 01.02.2022, 01.03.2023 є протиправними.

Відтак, за наведених обставин, суд дійшов висновку, що дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо обмеження ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром з 01.02.2022, 01.03.2023 до 31.08.2023 є протиправними.

З метою повного відновлення прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності без обмеження максимальним розміром, з 01.02.2022, з 01.03.2023 до 31.08.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 257-262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: адреса АДРЕСА_1 ) пенсії без обмеження максимальним розміром, з 01.02.2022, з 01.03.2023 до 31.08.2023, із урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набуває чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 30.06.2025.

Суддя Мричко Н.І.