Справа № 240/19677/24
Суддя: Приходько Оксана Григорівна
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Житомир справа № 240/19677/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Приходько О.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 10-1 та частиною третьою статті 15 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі Закон № 2011-XII), за 2020 рік;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 10-1 та частиною третьою статті 15 Закону № 2011-XII, за 2017 рік;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 10-1 та частиною третьою статті 15 Закону № 2011-XII, за 2018, 2019 роки;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (надалі Закон № 3551-XII), та щорічної основної відпустки;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 10-1 та частиною третьою статті 15 Закону № 2011-ХІІ, за 2020 рік з урахуванням індексації грошового забезпечення, в тому числі виплаченої на виконання рішень Житомирського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року у справі № 240/18025/20, від 02 січня 2023 року у справі № 240/24555/22, від 27 грудня 2023 року у справі 240/20146/23;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 10-1 та частиною третьою статті 15 Закону № 2011-ХІІ, за 2017 рік з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, в тому числі виплаченої на виконання рішень Житомирського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року у справі № 240/18025/20, від 02 січня 2023 року у справі № 240/24555/22, від 27 грудня 2023 року у справі № 240/20146/23;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 10-1 та частиною третьою статті 15 Закону № 2011-ХІІ, за 2018, 2019 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення, в тому числі виплаченої на виконання рішень Житомирського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року у справі № 240/18025/20, від 02 січня 2023 року у справі № 240/24555/22, від 27 грудня 2023 року у справі № 240/20146/23;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551-XII, та щорічної основної відпустки з урахуванням індексації грошового забезпечення, в тому числі виплаченої на виконання рішень Житомирського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року у справі № 240/18025/20, від 02 січня 2023 року у справі № 240/24555/22, від 27 грудня 2023 року у справі 240/20146/23.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішеннями Житомирського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року у справі № 240/18025/20, від 02 січня 2023 року у справі № 240/24555/22 та від 27 грудня 2023 року у справі № 240/20146/23 поновлено право позивача на індексацію грошового забезпечення, яку було виплачено позивачу 14 вересня 2024 року, проте без належного перерахунку спірних сум грошового забезпечення. З посиланням на норми Закону № 2011-ХІІ стверджує, що грошова допомога на оздоровлення, як і компенсації за невикористані відпустки, розраховується виходячи з розміру місячного грошового забезпечення. Оскільки індексація має систематичний характер та спрямована на підтримання купівельної спроможності заробітної плати (грошового забезпечення), виплата грошової допомоги на оздоровлення, а також грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової та щорічної основної відпусток зумовили виплату знеціненого, як зазначає позивач, грошового забезпечення. Так само, оскільки упродовж служби по лютий 2018 року позивачу щомісячно згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" (надалі - Постанова № 889) виплачувалась щомісячна грошова додаткова винагорода, така винагорода має враховуватись при розрахунку допомоги на оздоровлення за 2017 рік. Окрім того, враховуючи те, що статтею 10-1 Закону № 2011-XII передбачено право на щорічну основну відпустку, яка у 2020 році позивачу не надавалась, натомість була виплачена грошова компенсація за невикористану щорічну основну відпустку, така компенсація належала до виплати, на переконання позивача, разом із грошовою допомогою на оздоровлення за 2020 рік, про що також вказано і в наказі про звільнення з військової служби від 01 червня 2020 року № 138, проте яку (допомогу на оздоровлення за 2020 рік) виплачено не було.

Ухвалою cуду від 21 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи провадити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач позов не визнав. У відзиві на позовну заяву відповідач звертає увагу на те, що позивачем не надано жодних доказів зобов`язання відповідача щодо здійснення перерахунку грошового забезпечення за спірний період на підставі судових рішень у справах № 240/18025/20, № 240/24555/22 та № 240/20146/23, як і не надано доказів на підтвердження звернення до відповідача із відповідною заявою щодо здійснення перерахунку грошового забезпечення на підставі судових рішень у вказаних справах. Тому вважає, що відповідачем не допущено протиправної бездіяльності щодо заявленого позивачем перерахунку спірного грошового забезпечення, тому просить відмовити у позові.

Розглянувши доводи та заперечення сторін, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному їх дослідженні, встановивши фактичні обставини справи, що мають значення для вирішення спору, суд зазначає таке.

Суд встановив, на підставі наказу командира Військової частини-польова пошта НОМЕР_2 від 01 червня 2017 року № 134 солдата ОСОБА_1 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі наказу командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади від 01 червня 2017 року № 97-рс, який уклав контракт про проходження військової служби на посадах осіб рядового складу строком на три роки, прийнято у добровільному порядку на військову службу за контрактом та призначено на посаду номера обслуги кулеметного взводу НОМЕР_4 механізованого батальйону з 02 червня 2017 року.

Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01 червня 2020 року № 138 старшого солдата контрактної служби ОСОБА_1 , навідника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади від 01 червня 2020 року № 104-рс з військової служби у запас відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" за підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту) з 01 червня 2020 року виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 щодо грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення від 09 вересня 2020 року № 1869 ОСОБА_1 у вересні 2017 року виплачену грошову допомогу на оздоровлення у сумі 4461,56 грн (посадовий оклад 605,00 грн; оклад за військовим званням 30,00 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань 317,50 грн; премія 3509,00 грн); у грудні 2018 року у сумі 8102,95 грн (посадовий оклад 600,00 грн; оклад за військовим званням 2730,00 грн; надбавка за вислугу років 832,50 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань 416,25 грн; премія 3248,70 грн; щомісячна додаткова грошова винагорода 275,50 грн); у липні 2019 року у сумі 10417,13 грн (посадовий оклад 2730,00 грн; оклад за військовим званням 600,00 грн; надбавка за вислугу років 832,50 грн; надбавка за особливості проходження служби 2705,63 грн; премія 3549,00 грн).

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 16 червня 2025 року № 2966 старшому солдату ОСОБА_1 за 2020 рік у червні нараховано та виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2020 рік у сумі 10691,85 грн; компенсацію щорічної відпустки 8197,09 грн; компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки учасника бойових дій у сумі 14968,59 грн. Згідно з приміткою у цій довідці: "Згідно зі статтею 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам в частині заявлених вимог щодо включення до складу грошового забезпечення, з якого нараховано грошову допомогу для оздоровлення за 2017, 2018, 2019, 2020 роки, передбаченої статтею 10-1 та частиною третьою статті 15 Закону № 2011-XII, та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551-XI, і щорічної основної відпустки, сум індексації, суд зазначає таке.

За змістом спірних обставин у цій справі право позивача на нарахування та виплату грошової допомоги для оздоровлення за 2017, 2018, 2019, 2020 роки, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551-XII, та щорічної основної відпустки не заперечується відповідачем. Спірним питанням є включення до складу грошового забезпечення військовослужбовців, яке повинно включатися при обрахунку вищенаведених виплат такої складової, як індексація грошового забезпечення.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з частиною третьою статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

За приписами пунктів 1, 8, 14 статті 10-1 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України «Про відпустки». Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України. У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту (14) військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Відповідно до частини третьої статті 15 Закону № 2011-XII військовослужбовцям виплачуються грошова допомога на оздоровлення та державна допомога сім`ям з дітьми в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.

Згідно з пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551-XII учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

За приписами статті 18 Закону України від 05 жовтня 2000 року № 2017-III "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" (надалі - Закон № 2017-III) законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Конституційний Суд України у Рішенні від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 наголосив, що винагорода за виконану працівником роботу є джерелом його існування та має забезпечувати для нього достатній, гідний життєвий рівень. Це визначає обов`язок держави створювати належні умови для реалізації громадянами права на працю, оптимізації балансу інтересів сторін трудових відносин, зокрема, шляхом державного регулювання оплати праці. Держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями частини шостої статті 95 КЗпП України, статей 33, 34 Закону України "Про оплату праці" такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.

На підставі аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (надалі - Закон № 1282-XII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з положеннями статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 6 Закону № 1282-XII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, відповідно до пункту 2 якого індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Отже, відповідно до законодавчого визначення, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Ураховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, колегія суддів дійшла висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців, з якого здійснюється, зокрема, обрахунок грошової допомоги на оздоровлення та компенсації за невикористані дні щорічної та додаткової відпустки.

Правова позиція стосовно систематичного та постійного характеру виплати індексації наведена у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 638/9697/17, від 30 грудня 2020 року у справі № 359/8843/16-а.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення позивача для розрахунку грошової допомоги для оздоровлення за 2017, 2018, 2019, 2020 роки та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки і щорічної основної відпустки.

У цій справі слід врахувати, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року у справі № 240/18025/20, яке набрало законної сили 14 січня 2021 року, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01 червня 2017 року по 01 червня 2020 року відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та виплатити індексацію з врахуванням раніше сплаченої суми.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02 січня 2023 року у справі № 240/24555/22, яке набрало законної сили 05 квітня 2023 року, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 червня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року у справі № 240/20146/23, яке набрало законної сили 28 травня 2024 року, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 01 червня 2020 року включно відповідно до абзаців 3 - 6 пункту 5 Порядку № 1078.

Однак, згідно з довідками Військової частини НОМЕР_1 від 09 вересня 2020 року № 1869 та від 16 червня 2025 року № 2966 в матеріалах справи до розрахунку грошової допомоги для оздоровлення за 2017, 2018, 2019, 2020 роки, передбаченої статтею 10-1 та частиною третьою статті 15 Закону № 2011-XII, та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551-XI, і щорічної основної відпустки не включено індексацію, зокрема й присуджену за судовими рішеннями у справах № 240/18025/20, № 240/24555/22, № 240/20146/23, що визнається судом безпідставним.

Висновки суду в цій частині узгоджуються з висновками Верховного Суду у постанові від 30 листопада 2023 року у справі № 380/21619/21, які в силу частини п`ятої статті 242 КАС України підлягають урахуванню судом при виборі і застосуванні норм права, відтак позовні вимоги у цій частині суд визнає обґрунтованими.

Визначаючись в частині заявлених вимог щодо включення до складу грошового забезпечення, з якого нараховано грошову допомогу для оздоровлення за 2017 рік додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889, суд виходить з такого.

Згідно з пунктом 1 Постанови № 889 установлено щомісячну додаткову винагороду:

1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби):

з 01 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 01 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 01 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 01 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

3) особам начальницького складу, які проходять службу на посадах льотного складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій, - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

4) військовослужбовцям Національної гвардії (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

5) військовослужбовцям Державної прикордонної служби (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

6) співробітникам кадрового складу (військовослужбовцям) Служби зовнішньої розвідки - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

На виконання Постанови № 889 Міністр оборони України наказом від 15 листопада 2010 року затвердив Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15 листопада 2010 року № 595 (надалі - Інструкція № 595).

Згідно з пунктами 3 - 4 Інструкції № 595 до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).

Виплата винагороди здійснюється з того дня, з якого військовослужбовці стали до виконання обов`язків за посадами, але не раніше дня видання наказу про призначення, і до дня їх звільнення від виконання обов`язків за посадами включно (у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадами, до яких вони допущені наказами відповідних командирів (начальників)).

Відповідно до пункту 5 Інструкції № 595 винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Пунктами 8, 9 Інструкції № 595 встановлено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.

Наказом Міністра оборони України від 24 жовтня 2016 року відповідно до Постанови № 889 затверджено Інструкцію № 550 та визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністра оборони України від 15 листопада 2010 року № 595 "Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України".

Пунктом 1 Інструкції № 550 також встановлено, що вона визначає порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці), які займають посади в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), щомісячної додаткової грошової винагороди (далі - винагорода).

Відповідно до пункту 3 Інструкції № 550, до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).

Згідно з пунктом 5 Інструкції № 550, винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби одночасно з виплатою грошового забезпечення на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Пунктами 8-10 Інструкції № 550 встановлено, що грошова винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.

Командир (начальник) військової частини (установи, організації) має право зменшувати розміри винагороди за: порушення статутних правил несення служби; особисті незадовільні показники командирської, бойової та мобілізаційної підготовки; уживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) у службовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння); порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до поломок військової (спеціальної) техніки й озброєння, пошкодження майна, інших матеріальних збитків, а також завдали шкоди здоров`ю військовослужбовців або інших осіб.

Військовослужбовцям зменшується розмір винагороди згідно з наказами командирів (начальників) за той місяць, у якому були допущені ці порушення, або за місяць, у якому ці накази надійшли до військової частини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 листопада 2021 року у справі № 825/997/17 звернула увагу на те, що структура грошового забезпечення військовослужбовців визначена законом, а тому не може бути звужена нормами підзаконних нормативно-правових актів.

Зі змісту Постанови № 889 слідує, що щомісячна додаткова грошова винагорода відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер.

Віднесення зазначеної винагороди до щомісячних видів грошового забезпечення також підтверджено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17. У цій постанові Велика Палата зазначила про те, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до змісту Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 671 (у редакції, чинній на час затвердження Інструкції № 550), одним з основних завдань Міністерства оборони України як центрального органу виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, було встановлення порядку грошового забезпечення.

Зазначене повноваження Міністерства оборони України відповідає і пункту 1 Інструкцій № 550 та 595.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду наголосила, що встановлення підзаконним нормативно правовим актом порядку та умов виплати щомісячної додаткової грошової винагороди не може звужувати чи заперечувати права на отримання такої винагороди, встановленого актом вищої юридичної сили.

Ієрархічні колізії нормативно-правових актів долаються шляхом застосування норми, яка закріплена в нормативно-правовому акті, що має вищу юридичну силу.

Враховуючи правове регулювання спірних правовідносин застосуванню підлягають норми Закону № 2011-ХІІ та Постанови № 889, а не Інструкцій № 595 та 550 щодо обмеження включення до грошового забезпечення, з якого нараховується матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та грошова допомога на оздоровлення, щомісячної додаткової грошової винагороди.

Аналогічна позиція суду викладена у постанові Верховного Суду від 21 січня 2022 року у справі № 520/8887/2020.

Відтак, щомісячна додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється грошова допомога на оздоровлення.

Так, згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 щодо грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення від 09 вересня 2020 року № 1869 позивачу нараховувалась додаткова винагорода, встановлена Постановою № 889, щомісячно упродовж служби у 2017 році, що у свою чергу, свідчить про її систематичний, а не одноразовий характер. Відтак ця грошова допомога підлягає урахуванню до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється грошова допомога на оздоровлення, зокрема й за 2017 рік у цій справі.

Таким чином, за результатом розгляду цієї справи, за наведеного правового регулювання суд доходить висновку, що відповідач протиправно не включив при виплаті грошової допомоги на оздоровлення за 2017 рік додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889, а також безпідставно не врахував відповідних сум індексації грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті грошової допомоги на оздоровлення за 2017 2020 роки та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551-XII, та щорічної основної відпустки, а відтак позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Поряд з тим, як підтверджено відповідачем у довідці від 16 червня 2025 року № 2966, наданої на виконання вимог ухвали суду від 12 червня 2025 року про витребування доказів, зокрема, щодо виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 10-1 та частиною третьою статті 15 Закону № 2011 -XII за 2020 рік, позивачу нараховано та виплачено таку грошову допомогу, а тому відповідна вимога заявлена позивачем не обґрунтовано. Натомість, з урахуванням висновків суду у цьому рішенні грошова допомога на оздоровлення за 2020 рік, враховуючи вимоги позивача щодо її виплати з урахуванням індексації, підлягає перерахунку з включенням до її обрахунку індексації грошового забезпечення, в тому числі виплаченої на виконання рішень Житомирського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року у справі № 240/18025/20, від 02 січня 2023 року у справі № 240/24555/22, від 27 грудня 2023 року у справі 240/20146/23, з підстав, викладених судом у цьому судовому рішенні.

Таким чином позов підлягає задоволенню частково.

Зважаючи на відсутність понесених позивачем судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 КАС України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неурахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 10-1 та частиною третьою статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", за 2017 рік.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неурахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 10-1 та частиною третьою статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", за 2018, 2019, 2020 роки.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неурахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та щорічної основної відпустки.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 10-1 та частиною третьою статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", за 2017 рік з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, в тому числі виплаченої на виконання рішень Житомирського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року у справі № 240/18025/20, від 02 січня 2023 року у справі № 240/24555/22, від 27 грудня 2023 року у справі № 240/20146/23.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 10-1 та частиною третьою статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", за 2018, 2019, 2020 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення, в тому числі виплаченої на виконання рішень Житомирського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року у справі № 240/18025/20, від 02 січня 2023 року у справі № 240/24555/22, від 27 грудня 2023 року у справі № 240/20146/23.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та щорічної основної відпустки з урахуванням індексації грошового забезпечення, в тому числі виплаченої на виконання рішень Житомирського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року у справі № 240/18025/20, від 02 січня 2023 року у справі № 240/24555/22, від 27 грудня 2023 року у справі 240/20146/23.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Г. Приходько

30.06.25