Справа № 489/1173/25
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/1173/25
Номер провадження 2-а/489/66/25
Рішення

Іменем України

01 липня 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В.В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульський районного суду м. Миколаєва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі-відповідач), третя особа: Донецький відділ державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання протиправними та скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення

встановив

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними та скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він з січня 2022 року мешкав за адресою: Донецька область, м. Торецьк. У березні 2022 року всі підприємства міста Торецьк було зобов`язано направити до ІНФОРМАЦІЯ_2 усіх робітників від 18 до 60 років для оновлення своїх даних. Витягом з наказу Мінекономіки йому було надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком до 16 січня 2025 року. 01.07.2024 позивача з його мамою перевезли до Константинівки, а потім до Краматорська. Зібравши всі необхідні документи по стану здоров`я своєї мами, позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою про надання йому відстрочки від мобілізації на підставі п.9 ч.1 ст.23 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Жінка, яка приймала заяву позивача на відстрочку від призову в ІНФОРМАЦІЯ_2 наголосила, що по причині перебування позивача на обліку у іншому ІНФОРМАЦІЯ_2 - у них немає повноважень розглядати заяви на відстрочку. По причині постійних обстрілів Краматорська - позивач разом з мамою переїхав до м. Миколаєва. 11.09.2024 позивача взято на облік ІНФОРМАЦІЯ_3 . У той же день позивач став на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_2 без жодних зауважень. У лютому 2025 року у позивача було заблоковано банківські картки. З постанов про відкриття виконавчого провадження дізнався, що 02.09.2024 винесено постанову №1512, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП за порушення вимог абз.1,3 ст.22 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" та за порушення абзацу 21 ч.3 ст.33 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Також винесено постанову №1513 від 02.09.2024, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 грн. за порушення вимог абз.6 ч.10, с.1, ч.3,4 ст.37 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу, п.1,7,8,10-1 ч.1 додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервісті. Позивачу не зрозуміло на підставі чого відповідач склав на нього вказані постанови. Окрім того, протоколи складалися за його відсутності, про дату та час розгляду адміністративної справи повідомлений не був, відповідач володів інформацією стосовно того, що позивач перебуває на спеціальному військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не зважаючи на це склав протоколи.

З цих підстав просив суд визнати протиправними та скасувати постанови №1512 та №1513 від 02.09.2024.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі. Подав до суду відзив, в якому вказав, що 29.08.2024 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол № 1512 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинене військовозобов`язаним ОСОБА_1 , при відвідування ІНФОРМАЦІЯ_2 , 29.08.2025 особу військовозобов`язаного було встановлено та при пред`явленні військово-облікового документа встановлено вчинення адміністративного правопорушення. Згідно мобілізаційного розпорядження ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з оголошенням мобілізації був зобов`язаний негайно, не чекаючи повістки від територіального центру комплектування та соціальної підтримки, з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В порушення вимог абзацу 1 частини 3 статті 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацу 21 (останній абзац) ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» військовозобов`язаний в умовах дії на території України воєнного стану, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином в діях ОСОБА_1 присутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Правопорушник відмовився від підпису та отримання протоколу, про що складено відповідний акт 02.09.2025 начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову № 1512, відповідно до якої військовозобов`язаного визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Копію постанови правопорушнику відправлено засобами поштового зв`язку. Правопорушник ОСОБА_1 перебував у протиправному стані з часу коли повинен був з`явитися по дату встановлення (виявлення) правопорушення та складання Протоколу № 1512 а саме 29.08.2024. Правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП вчинене позивачем, було виявлено при особистому зверненні позивача до центру комплектування та соціальної підтримки.

Щодо оскарження постанови № 1513 від 02.09.2024. Відповідно до підпункт 1 пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 11.04.2024 року № 3633-1Х "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку": громадяни чоловічої статі, які мають спеціальні звання (класні чини) та звільнені або проходять службу в НПУ, ДБР, Службі судової охорони, БЕБ України, ДСНС, Державній кримінально-виконавчій службі України, НАБУ, органах прокуратури, центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом стати на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за своїм місцем проживання та які до 17.07.2024 не стали на військовий облік в ТЦК та СП за місцем проживання підлягають притягненню до адміністративної відповідальності. В умовах дії на території України воєнного стану, який введений відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» за № 69/2022 від 24.02.2022 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги визначені у абзаці 6 ч. 10 ст. 1 , ч. 3, 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 1, 7, 8, 10-1 ч. 1, додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, тобто в його діях присутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Правопорушник відмовився від підпису та отримання копії Протоколу, про що складено відповідний акт. Відповідно до протоколу громадянину-правопорушнику доведено, що розгляд справи відбудеться у 10,00 годині 02.09.2024 за вказаним адресом, про що складено відповідний акт.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

29.08.2024 головним спеціалістом ОСОБА_2 було складено відносно позивача протокол №1512, відповідно до якого згідно мобілізаційного розпорядження ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з оголошенням мобілізації був зобов`язаний негайно, не чекаючи повістки від територіального центру комплектування та соціальної підтримки, з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В порушення вимог абзацу 1 частини 3 статті 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацу 21 (останній абзац) ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» військовозобов`язаний в умовах дії на території України воєнного стану, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином в діях ОСОБА_1 присутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Від підписання протоколу позивач відмовився, про що складено відповідний акт, підписаний свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та долучено відповідачем до матеріалів справи. Цим же актом засвідчено, що позивача повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього.

02.09.2025 начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову № 1512, відповідно до якої військовозобов`язаного визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Як слідує з матеріалів справи, відповідно до наданого представником відповідача мобілізаційного розпорядження рядовий ОСОБА_1 зобов`язаний на підставі ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" з оголошенням мобілізації, не чекаючи повістки територіального центру комплектування та соціальної підтримки з`явитись негайно.

Також, 29.08.2024 головним спеціалістом ОСОБА_2 було складено відносно позивача протокол №1513, відповідно до якого Відповідно до підпункт 1 пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 11.04.2024 року № 3633-1Х "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" (далі - Закон № 3633-1Х): громадяни чоловічої статі, які мають спеціальні звання (класні чини) та звільнені або проходять службу в НПУ, ДБР, Службі судової охорони, БЕБ України, ДСНС, Державній кримінально-виконавчій службі України, НАБУ, органах прокуратури, центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом стати на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за своїм місцем проживання та які до 17.07.2024 не стали на військовий облік в ТЦК та СП за місцем проживання підлягають притягненню до адміністративної відповідальності. В умовах дії на території України воєнного стану, який введений відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» за № 69/2022 від 24.02.2022 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги визначені у абзаці 6 ч. 10 ст. 1 , ч. 3, 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 1, 7, 8, 10-1 ч. 1, додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, тобто в його діях присутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Від підписання протоколу позивач відмовився, про що складено відповідний акт, підписаний свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та долучено відповідачем до матеріалів справи. Цим же актом засвідчено, що позивача повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього.

02.09.2024 начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову № 1513, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинені в особливий період.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 24.02.2022, оголошується та проводить загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та вони існували 02.09.2024, тобто станом на дату винесення оскаржуваної постанови).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ч.2 ст. 235 КУпАП).

Згідно з ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.

Суд зазначає, що позивач дійсно після оголошення указу Президента України «Про загальну мобілізацію» зобов`язаний був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк, зазначений в отриманому ним мобілізаційному розпорядженні, тобто негайно та незалежно від будь- яких обставин.

Доказів того, що після оголошення мобілізації позивач з`явився до військкомату або ТЦК та СП суду не надано.

Наявність в нього Витягу з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного про надання відстрочки до 16.01.2025 не має відношення до вказаного обов`язку, оскільки: по-перше, таке бронювання відбулося на підставі наказу від 18.06.2024, в той час як указ Президента України «Про загальну мобілізацію» було затверджено Законом України № 2105-ІХ від 24.02.2022, а по-друге, виконання мобілізаційного розпорядження є безумовним та не ставиться в залежність від будь-яких обставин.

Наданий представником відповідача акт про відмову від отримання та підпису протоколу №1512 засвідчив, що позивача, в присутності свідків, було повідомлено про дату розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем в межах наданих йому повноважень, з дотриманням встановленої законом процедури, було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №1512 від 02.09.2024.

Що стосується постанови у справі про адміністративне правопорушення №1513 від 02.09.2024, то суд зазначає таке.

Частиною 3 статті 210 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинених в особливий період.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 24.02.2022, оголошується та проводить загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та вони існували 02.09.2024, тобто станом на дату винесення оскаржуваної постанови).

18.05.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024.

Абзацом четвертим підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Тобто, законодавець встановив імперативний обов`язок для всіх громадян України, які перебувають на військовому обліку протягом 60 днів, а саме в період з 18.05.2024 по 16.07.2024, оновити свої дані. Окрім того, вставлено три альтернативні способи, як такі дані оновити і особа має на власний розсуд обрати найбільш підходящий варіант для неї.

Судом встановлено, що позивач в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 не оновлював свої дані у будь-який з перелічених способів, ця обставина не заперечувалась позивачем. Зі змісту позовної заяви слідує, що ОСОБА_1 акцентує увагу на тому, що з 21.06.2024 місто Торецьк, в якому він проживав, було повністю знеструмлено та з 24.06.2024 почалися інтенсивні обстріли і вже з 01.07.2024 його евакуювали до Константинівки, Краматорська. Проте, ці обставини не виключають виконання покладеного на нього обов`язку про оновлення своїх даних, оскільки за відсутності можливості прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 чи ЦНАП, можна було обрати більш сприятливий спосіб для нього - оновлення даних через електронний кабінет (завантаживши додаток РЕЗЕРВ+).

Знову ж таки, наданий представником відповідача акт про відмову від отримання та підпису протоколу №1513 засвідчив, що позивача, в присутності свідків, було повідомлено про дату розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем в межах наданих йому повноважень, з дотриманням встановленої законом процедури, було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №1513 від 02.09.2024.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище,ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу,стосовно якої розглядається справа(прізвище,ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Приписами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши надані сторонами докази, суд доходить висновку, що відповідачем доведено належними, достатніми та допустимими доказами, законність оскаржуваних постанов. Також ці постанови винесені у межах повноважень відповідача, в порядку та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи. За такого, в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

На підставі ст. 139 КАС України у зв`язку з відмовою в задоволенні адміністративного позову, витрати зі сплати судового збору на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, не стягуються.

Керуючись ст. ст.241-246,286 КАС України,суд

вирішив

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Донецький відділ державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , адреса: 49061, м. Дніпро, пр. О.Поля, 121.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В. В. Кокорєв