Справа № 440/4720/24
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2025-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 р. Справа № 440/4720/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2025, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, повний текст складено 07.05.25 по справі № 440/4720/24

за позовом ОСОБА_1

до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області , Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради

про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради, Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, в якому просив :

визнати протиправним та скасувати Розпорядження селищного голови Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області від 18.03.2024 № 56-ОС «Про звільнення ОСОБА_2 »;

поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області;

стягнути з виконавчого комітету на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 позов залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2025 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 по справі № 440/4720/24 - скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано Розпорядження селищного голови Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області від 18.03.2024 № 56-ОС «Про звільнення ОСОБА_2 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області з 19.03.2024.

Стягнуто з Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.03.2024 по 26.03.2025 в розмірі 285 487.08 грн.

04.04.2024 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи по справі № 440/4270/24 про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області з 19.03.2024 та про стягнення з Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.03.2024 по 26.03.2025 в розмірі 285 487.08. грн.

16.04.2024 від позивача до суду надійшла заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду, у якій просить:

визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, вчинених Виконавчим комітетом Новосанжарської селищної ради-відповідачем на виконання рішення суду щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області;

постановити окрему ухвалу в порядку ст. 249 КАС України щодо усунення причин і умов, що сприяли порушенню закону та зобов`язати Виконавчий комітет Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області забезпечити їх виконання;

установити Виконавчому комітету Новосанжарської селищної ради 30 - денний строк з дня отримання (вручення) копії цієї ухвали для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 повернуто заяву ОСОБА_1 .

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 та постановити нове судове рішення, яким заяву задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що 31.03.2025 селищним головою прийнято розпорядження № 63-ОС «Про поновлення ОСОБА_2 » на посаді начальника відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області з 19.03.2024. При цьому за цим розпорядженням скасовано розпорядження селищного голови від 18.03.2024 № 56-ОС та надано доручення відділу організаційної роботи та управління персоналом виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради : внести запис про поновлення на посаді до трудової книжки та скласти скорегований табель використання робочого часу за час вимушеного прогулу та зміни до особової справи. Зазначає, що в порушення рішення Другого апеляційного адміністративного суду Виконавчим комітетом Новосанжарської селищної ради 31.03.2025 усно ознайомлено позивача з аналогічним Розпорядженням № 64-ОС, яке попередньо оскаржував позивач під час свого незаконного звільнення і яке скасоване під час судового процесу та отримано повідомлення про зміни в організації виробництва і праці та можливе наступне вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників. За цим повідомленням позивачу в черговий раз доведено, що це зроблено на підставі з рішенням тридцять п`ятої позачергової сесії Новосанжарської селищної ради восьмого скликання від 05.09.2023 № 7 «Про внесення змін до структури виконавчих органів Новосанжарської селищної ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів» внесені зміни до структури виконавчих органів Новосанжарської селищної ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, яке вже було предметом розгляду в судовій інстанції. Такі дії відповідача, на якого покладено виконання рішення суду позивач вважає незаконними і протиправними, так як протиправність цих дій доведено під час судового розгляду в апеляційному та касаційному провадженні і визнано такі дії протиправними, що суперечать Конституції України та трудовому законодавству України. Посилається на те, що відповідач, ігноруючи попередні дослідження і доводи суду, в своєму повідомленні позивачу, від 31.03.2025 «Про зміни в організації виробництва і праці та можливе наступне вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників» підтверджує свої незаконні дії, вказуючи на факт скорочення посади в офіційному документі начальника відділу соціального захисту та охорони здоров`я Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради, на яку за рішенням суду зобов`язаний був належним чином поновити. Вказує, що всупереч рішенню суду відповідач лише імітував процес такого поновлення, прийнявши розпорядження № 63-ОС та виконавши запис в трудовій книжці, без фактичного відновлення посади в штаті Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради і створення належних умов праці позивачу. Зазначає, що повний текст постанови Другого апеляційного адміністративного року від 26.03.2025 сторонам був надісланий лише 04.04.2025 в електронному вигляді. Відсутність повного тексту тлумачення положень висновків суду щодо поновлення в посаді позивача унеможливлювало в повній мірі усвідомити заявнику наявність порушення норм права і самого невиконання рішення суду відповідачем.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, обґрунтовуючи таке прохання доводами фактично аналогічними наведеним у позовній заяві.

Зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на основі повного і всебічного з`ясування обставин справи, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, при повному дослідженні усіх наявних у справі доказів.

Відзив на апеляційну скаргу від Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області не надходив, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені у пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Повертаючи заяву позивача, суд першої інстанції зазначив, що враховуючи те, що заявник не надав суду докази надсилання заяви відповідачу та пропустив 10-денний строк звернення, наявні підстави для повернення заяви через її невідповідність наведеним вище приписам абзацу другого частини третьої, частини четвертої статті 383 КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення, суд ухвалює рішення іменем України, а судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Зазначені норми Конституції України знайшли своє відображення в процесуальному законодавстві України. Так, стаття 14 КАС України передбачає, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Статтею 372 КАС України визначено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.

Слід зазначити, що рішення суду може виконуватись у добровільному або примусовому порядку. Боржник може виконати рішення суду добровільно: з моменту набрання рішенням суду законної сили; до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження.

Згідно із частиною четвертою статті 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом. Таким законом в Україні є Закон України від 02.02.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон України № 1404-VIII).

Частина перша статті 373 КАС України визначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закону України № 1404-VIII).

Згідно з частиною першою статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 383 КАС України до заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Положеннями частини четвертої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України врегульовано, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Згідно з частиною шостою статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Таким чином, вказана процесуальна норма спрямована на захист прав особи-позивача щодо належного виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Тобто, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушуються його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності.

Верховний Суд, встановлюючи момент, з якого належить відраховувати десятиденний строк на звернення позивача до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України, у постанові від 21.03.2019 у справі № 805/1458/17 дійшов висновку, що звернення до суду із заявою відповідно до статті 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби.

У постанові від 20.01.2021 у справі № 640/1364/19 Верховний Суд дійшов наступних висновків:

«Аналіз зазначених вище норм (ч. 2, 4 ст. 383 КАС України) свідчить, що подання до суду заяви у порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби.

Тобто при здійсненні судового контролю за виконанням рішення суду в порядку статті 383 КАС України обов`язково підлягають з`ясуванню обставини виконання судового рішення в примусовому порядку, а не обставини невиконання відповідачем судового рішення в добровільному порядку».

Велика Палата Верховного Суду, вирішуючи питання застосування передбаченого статтею 383 КАС України строку подання заяви, у постанові від 07.07.2021 у справі № 9901/226/19 дійшла наступних висновків: «Власне установлений частиною четвертою статті 383 КАС України десятиденний строк звернення особою-позивачем з відповідною заявою передбачає, що така особа має право подати заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності на стадії виконання судового рішення упродовж цього строку, щойно дізнається або не могла не дізнатися, що суб`єкт владних повноважень діє відносно неї протиправно (видає не ті рішення або не видає відповідних рішень, займає пасивну позицію щодо виконання рішення суду, вдається до інших подібних дій).

Для визнання моменту відліку строку подання заяви має значення також обставина, чи були дії, бездіяльність, рішення відповідача протиправними і чи особа-позивач мала реальну можливість (повинна була) дізнатися про юридичну природу такої поведінки (рішення, дії, бездіяльності), тобто коли вона насправді стала суб`єктом відповідних правовідносин, зумовлених протиправною поведінкою відповідача на стадії виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 08.11.2024 у справі № 340/222/20.

Як вірно встановлено судом першої інстанції на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2025 по справі № 440/4720/24 Новосанжарською селищною радою 31.03.2025 прийнято розпорядження № 63- ОС «Про поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради», яким:

1. Скасовано розпорядження селищного голови від 18.03.2024 № 56-ОС «Про звільнення ОСОБА_2 ».

2. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради з 19.03.2024.

3. Відділу організаційної роботи та управління персоналом виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради доручено: внести запис про поновлення на посаді до трудової книжки; скласти скорегований табель використання робочого часу за час вимушеного прогулу; внести зміни до особової картки форми П-2ДС ОСОБА_2 .

31.03.2025 позивача ознайомлено з розпорядженням № 63- ОС про що свідчить його власноручний підпис.

Також, 31.03.2023 позивача ознайомлено з розпорядженням № 64-ОС від 31.03.2025 та повідомленням про зміни в організації виробництва і праці та можливе наступне вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, пов`язаних з ліквідацією відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради, на підставі рішення тридцять п`ятої позачергової сесії Новосанжарської селищної ради восьмого скликання від 05.09.2023 № 7 «Про внесення змін до структури виконавчих органів Новосанжарської селищної ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів». Повідомлено про відсутність у виконавчому комітеті Новосанжарської селищної ради роботи за професією, спеціальністю ОСОБА_1 . Відповідно до ст. 492 КЗпП України надано для заняття всі інші наявні посади (роботи) згідно додаткам.

Також, колегія суддів зазначає, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09.04.2025 № 77763171 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 440/4720/24 виданий Полтавським окружним адміністративним судом 04.04.2025.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.04.2025 № 77763171 закінчено виконавче провадження.

Державним виконавцем встановлено, що Виконавчим комітетом Новосанжарської селищної ради на виконання рішення суду розпорядженням від 31.03.2025 № 63-ОС поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради з 19.03.2024 та надано до відділу копію відповідного розпорядження. Відповідно до частини 2 статті 65 Закону України № 1404-VIII рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Рішення суду виконано до відкриття виконавчого провадження.

Відтак позивач дізнався про стан виконання рішення суду у справі № 440/4720/24 відповідачем 31.03.2025, однак до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України звернувся лише 16.04.2025, тобто поза межами десятиденного строку.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про пропуск позивачем десятиденного строку, встановленого ч. 4 ст. 383 КАС України.

Крім того, колегія суддів наголошує, що у разі незгоди із закінчення виконавчого провадження № 77763171, оскільки судове рішення виконано, ОСОБА_1 не позбавлений права на оскарження дій та рішень державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження.

Колегія суддів зазначає, що коли позивач вирішив звернутися до суду в порядку статті 383 КАС України, він, окрім дотримання вимог самої заяви, зобов`язаний зважати на строки звернення, пропуск яких унеможливлює прийняття судом до розгляду такої заяви та розгляд її по суті.

Суд звертає увагу на те, що частина четверта ст. 383 КАС України є нормою прямої дії, яка передбачає безумовні наслідки у вигляді повернення заяви, у разі невідповідності заяви вимогам зазначеним у цій статті, без попереднього залишення такої заяви без руху.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 31.01.2023 у справі № 9901/988/18.

При цьому, колегія суддів наголошує, що частина п`ята статті 383 КАС України є нормою прямої дії, яка передбачає безумовні наслідки у вигляді повернення заяви у разі її невідповідності вимогам, зазначеним у цій статті, без попереднього залишення такої заяви без руху. У постанові від 07.07.2021 у справі № 9901/226/19 Велика Палата Верховного Суду погодилась з відповідним висновком КАС ВС, викладеним в ухвалі від 26.04.2021 (п. 19 Постанови).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що подана заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, підлягає поверненню заявнику.

Щодо посилань позивача на те, що прийняття відповідачем 31.03.2023 розпорядження № 64-ОС та повідомленням про зміни в організації виробництва і праці та можливе наступне вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, пов`язаних з ліквідацією відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради, свідчить про неналежне виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2025, колегія суддів зазначає наступне.

Розпорядження від 31.05.2025 № 64-ОС та повідомлення про зміни в організації виробництва і праці та можливе наступне вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, пов`язаних з ліквідацією відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради винесені після поновлення позивача на роботі згідно з рішенням суду.

В даному випадку між сторонами виникли нові правовідносини щодо скорочення посади позивача та можливого звільнення згідно розпорядження № 64-ОС від 31.03.2023, що є підставою для звернення до суду з відповідним адміністративним позовом.

Посилання позивача на те, що повний текст постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2025 був надісланий позивачу лише 04.04.2025 в електронному вигляді, тому відсутність повного тексту тлумачення положень висновків суду щодо поновлення в посаді позивача унеможливлювало в повній мірі усвідомити заявнику наявність порушення норм права і самого невиконання рішення суду відповідачем, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки саме з моменту ознайомлення з розпорядженням № 63- ОС від 31.05.2025, яким позивача поновлено на посаді начальника відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради» останній дізнався про стан виконання рішення суду у справі № 440/4720/24.

Суд зазначає, що поважними визнаються лише такі причини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, тобто, які об`єктивно та істотно перешкоджали б зверненню до суду та не залежали від волевиявлення особи.

При цьому, строк у десять днів визнано законодавцем достатнім для того, щоб позивач, який вважає, що його права, свободи чи інтереси порушено невиконанням судового рішення, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з заявою про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до абзацу другого частини третьої статті 383 КАС України до заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Як визначено абзацом десятим частини першої статті 167 КАС України, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Проте заявник не надав суду доказ надсилання заяви іншим учасникам справи.

Доводи апеляційної скарги позивача зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді заяви неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, переглянувши ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 по справі № 440/4720/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко І.С. Чалий