Справа № 640/17159/22
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року Справа№640/17159/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Загацької Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду в м.Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо відмови в переході з пенсії силових структур на цивільну пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 та застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України в сумі 1197,91 грн. за 2007 рік при призначенні пенсії в 2022 році на підставі заяви від 05.07.2022 та щодо не врахування періодів стажу з 01.08.1986 по 31.12.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити пенсію ОСОБА_1 за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три роки, що передують року звернення, тобто за 2019-2021 роки, на підставі заяви від 05.07.2022 та з врахуванням періодів стажу з 01.08.1986 по 31.12.2001;

- встановити судовий контроль у формі надання звіту Головним УПФУ в м. Києві щодо виконання рішення суду;

- звернути до негайного виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць ОСОБА_1 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.10.2022 залишено позовну заяву без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.10.2022 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 2 розділу II Закону України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» справу №640/17159/22 передано на розгляд Донецькому окружному адміністративному суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.02.2025 прийнято до розгляду позовну заяву. Розгляд справи ухвалено проводити спочатку в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24.04.2025 керуючись ст. 48 КАС України залучено у якості співвідповідача у справі № 640/17159/22 - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком через недоцільність, а саме: розмір можливої пенсії за віком менший ніж отримувана ним пенсія за вислугу років. Відповідач при відповідному зверненні позивача мав призначити пенсію за віком позивачу з дотриманням статей 27, 40 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в тому числі застосувавши показник середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019-2021 роки, замість здійснення перерахунку та безпідставного застосування середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік у розмірі 1197,91 грн.

Від відповідача - 1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Відповідачем, зокрема, було долучено до матеріалів справи рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 12.07.2022 №60, яким позивачу відмовлено в перерахунку пенсії згідно заяви від 05.07.2022.

Відповідач - 2 проти позову заперечив у повному обсязі, зазначив, що не має законних підстав для переведення позивача на пенсію за віком, оскільки розмір пенсійної виплати зменшується, що суперечить діючому законодавству.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 05.07.2022 №9861 щодо переходу із закону на закон (з пенсії силових структур на цивільну) на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058.

Відділ з питань перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області розглянувши звернення позивача від 05.07.2022 щодо призначення пенсії за віком відмовив в проведенні перерахунку пенсії позивача рішенням від 12.07.2022 №60 в якому, зокрема повідомив, що пенсійне забезпечення громадян України регламентується Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-1V від 09.07.2003 та іншими нормативно-правовими актами.

Для перерахунку пенсії надані наступні документи скан-копії оригіналів документів: - паспорт;

- довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру;

- трудова книжка;

- атестат про зняття з обліку - №1626 від 07.07.2022 (відповідно до якого розмір пенсії становить - 12604,83 грн).

За результатами проведеного перерахунку щодо переходу із закону на закон (з пенсії силових структур на цивільну) на пенсію за віком згідно Закону 1058 відповідно поданої заяви повідомлено, що при розрахунку пенсія за віком становить - 9787,78 грн., що є меншою за розмір пенсії за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення, осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Враховуючи вище викладене, в перерахунку пенсії про перерахунок пенсії щодо переходу з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення, осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за віком відповідно до Закону 1058 відмовити, так як перерахунок проводити недоцільно.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV) визначає, зокрема, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел.

Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно із статтею 7 Закону № 2262-XII та статтею 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів за її вибором.

Згідно із частиною третьої статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 07.07.2014) (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 4.1 Порядку № 22-1 встановлено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності); орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Щодо переведення на пенсію по віку

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. В цьому випадку показник середньої заробітної плати, який застосовується при визначенні заробітку для обчислення пенсії, має бути незмінним.

Законом № 2262-ХІІ передбачені інші умови і порядок призначення та обчислення пенсії, зокрема, пенсія за вислугу років визначається у процентному співвідношенні (залежно від вислуги) до розміру грошового забезпечення. При цьому, показник середньої заробітної плати при визначенні грошового забезпечення для обчислення пенсії не застосовується.

Грошове забезпечення визначається уповноваженим структурним підрозділом силового відомства відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а з 01.03.2018 - відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Суд звертає увагу, що позивачу була призначена пенсія відповідно до Закону № 2262-ХІІ (згідно протоколів призначення/перерахунку у особливостях визначено: «з 01.01.2002 по 31.01.2024; пенсіонер ДКГ (Призначення та виплата пенсій деяким категоріям громадян) з 01.01.2002 по 07.07.2022), а 05.07.2022 позивач вперше звернувся за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV.

В даному випадку, має місце призначення пенсії за віком за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону, а тому у відповідача відсутні підстави для застосування до спірних відносин положень частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV.

Отже, у випадку, коли особі було призначено пенсію за Законом № 2262-ХІІ, у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом № 1058-IV такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 22.12.2015 у справі № 21-4071а15 та від 31.03.2015 у справі № 21-612а14. Вказана правова позиція Верховного Суду України підтримана Верховним Судом у постановах від 05.07.2018 у справі № 565/645/17, від 23.10.2018 у справі № 317/4184/16, від 31.05.2019 у справах № 344/7053/17 та № 263/16495/16-а, від 15.08.2019 у справі № 521/9597/17, від 11.09.2019 у справі № 363/1493/17, від 25.03.2020 у справі №367/1130/17, від 16.06.2020 у справі №127/7522/17, від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.

А тому, рішення відповідача - 2 не відповідає критерію вмотивованості, оскільки не містить переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття, зокрема, у ньому не конкретизовано та розшифровано розрахунок пенсії за віком у розмірі 9787,78 грн., не надано пояснень з яких складових цей розрахунок здійснено. З цього приводу, суд позбавлений можливості дослідити логіку розрахунку розміру пенсії за віком, який викладено у рішенні відповідача 2.

Також суд вказує, що суб`єкт владних повноважень не може на власний розсуд втручатись у реалізацію особою свого права на пенсійне забезпечення та впливати на його волевиявлення з мотивів доцільності або недоцільності вчинення певних дій.

У разі подання особою, яка має на це право, заяви з клопотанням про вчинення на її користь перерахунку або інших дій, які пенсійний орган повинен розглянути/вирішити/вчинити (по суті), орган влади не має права відмовляти, керуючись при цьому мотивами доцільності або недоцільності.

Якщо суб`єкт владних повноважень вважає вимоги особи такими, що задоволенню не підлягають, він повинен навести чіткі, визначені законодавством підстави для відмови у задоволенні вимог та прийняти рішення про відмову, а не посилатись на будь-які оціночні судження або розрахунки, викладаючи свої висновки у формі роз`яснення чи рекомендацій.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на одержання пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV.

Відтак, рішення про відмову від 12.07.2022 №60 підлягає скасуванню.

Щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо відмови в переході з пенсії силових структур на цивільну пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 та застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України в сумі 1197,91 грн. за 2007 рік при призначенні пенсії в 2022 році на підставі заяви від 05.07.2022 та щодо не врахування періодів стажу з 01.08.1986 по 31.12.2021.

У справі, що розглядається, судом встановлено, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви про перерахунок пенсії за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ у Львівській області, рішенням якого позивачу відмовлено у перерахунку пенсії.

Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що необґрунтовано прийняв рішення про відмову у перерахунку пенсії.

Суд зауважує, що з огляду на приписи п. п. 4.2, 4.10 Порядку № 22-1, належним відповідачем за позовними вимогами позивача є ГУ ПФУ у Львівській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову в призначенні пенсії.

Отже, саме на ГУ ПФУ у Львівській області суд покладає обов`язок повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії.

Суд зауважує, що п. 4.10 Порядку № 22-1 не регулює питання призначення (перерахунку) пенсії. Норми п. 4.10 Порядку № 22-1 передбачають передачу електронної пенсійної справи від «органу, що призначає пенсію», який розглядав заяву про призначення пенсії, до «органу, що призначає пенсію», за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Тобто п. 4.10 Порядку № 22-1 врегульовує відносини щодо виплати пенсії, які виникають після того, як визначений за принципом екстериторіальності структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, прийняв рішення про призначення (перерахунок) пенсії.

Як наслідок, той факт, що місце проживання позивача зареєстровано в місті Києві, не змінює висновку суду про те, що належним відповідачем за його позовними вимогами є саме ГУ ПФУ у Львівській області.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дії/бездіяльність відповідача - 1 щодо реалізації права позивача на пенсійне забезпечення, то суд зазначає, що дії були вчиненні шляхом прийняття рішення, тому ця вимога охоплюється задоволенням вимоги про скасування рішення від 12.07.2022 №60.

Стосовно позовних вимог, щодо зобов`язання призначити пенсію ОСОБА_1 за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три роки, що передують року звернення, тобто за 2019-2021 роки, на підставі заяви від 05.07.2022 та з врахуванням періодів стажу з 01.08.1986 по 31.12.2001, суд вказує, що питання щодо призначення пенсії позивачу за віком відповідачем - 2 ще не вирішено, а питання застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три роки, що передують року звернення, тобто за 2019-2021 роки, є наслідком переведення позивача на пенсію за віком. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачем 2 вирішувалось питання щодо періодів стажу позивача з 01.08.1986 по 31.12.2001, у зарахуванні конкретно визначених періодів роботи до страхового та/або пільгового стажу позивача не відмовляв.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають як передчасні.

З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення/перерахунку пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву позивача та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Суд надав оцінку основним доводам і запереченням сторін. Решта доводів та заперечень сторін не спростовують висновків суду по суті позовних вимог.

Також позивач просить суд встановити судовий контроль за виконанням судового рішення у даній справі одразу з ухваленням судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов`язком суду. Тобто, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та достатніми доказами.

Суд вважає, що підстави встановлення судового контролю за виконанням рішення у даній справі на час його постановлення відсутні, що не виключає право позивача подати відповідну заяву за наявності обґрунтованих підстав для встановлення судового контролю.

Також, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 371 КАС України, суд який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні суду звернути до негайного виконання рішення: у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Враховуючи, що в межах розгляду даної справи судом не ухвалено рішення про стягнення певних сум з відповідача, відсутні підстави для звернення рішення суду до негайного виконання.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1,8 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, заявлених позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Львівській області на користь позивача підлягають присудженню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська обл., м. Львів, вул. Митрополита Андрея, буд. 10, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 12.07.2022 № 60.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.07.2022 №9861 щодо переходу з пенсії відповідно до Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003, з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн.

Повне судове рішення складено 30.06.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В.Загацька