Справа № 400/9695/24
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2025-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 р. № 400/9695/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, 14005, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
провизнання протиправним рішення від 30.09.2024 №78 та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області (відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (відповідач 2), що містив вимоги:

«Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області про відмову у проведенні перерахунку пенсії перехід з виду на вид від 30.09.2024 за № 78 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 для переходу на пенсію чоловіка ОСОБА_2 у зв`язку із втратою годувальника».

На обґрунтування позову позивач вказує, що є особою, яка має право на пенсію на підставі Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058). З метою реалізації цього права позивач звернулася до пенсійного органу із заявою, до якої додала відповідні документи, але отримала відмову у призначенні пенсії.

Відповідач 2 подав до суду відзив, в якому проти задоволенні позовних вимог заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що спірне рішення було прийнято на підставі вимог законодавства.

Відповідач 1 позов не визнав, у відзиві зазначив, що позивач не надала документи, що підтверджують факт перебування на утриманні померлого годувальника ОСОБА_2 .

Правом подати відповідь на відзив позивач не скористалася.

В судове засідання 14.11.2024 сторони не з`явились, про дату, час та місце судове засідання були належно повідомлені.

На підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Як встановлено судом, в жовтні 1977 року позивач і ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.

З 2015 року ОСОБА_2 отримував пенсію за віком, відповідно до Закону № 1058.

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 помер.

У позовній заяві позивач вказала, що з квітня 2011 року вона отримує пенсію за віком, що підтверджується доданим до позову пенсійним посвідченням.

23.09.2024 позивач звернулася до відповідача 2 із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (далі Заява). У тексті Заяви не зазначено, які конкретно документи були додані до неї (пункт 5 Розписки-повідомлення «інший документ 3».

На вимогу суду відповідачі подали копії документів, які позивач додала до заяви. Одним з документів є акт про фактичне проживання осіб, підписаний сусідами позивача, підписи яких засвідчені завідуючим сектором соціального-економічного розвитку мікрорайону Варварівка (Адміністрація Центрального району Миколаївської міської ради), далі Акт.

У позовній заяві позивач вказала, що з 22.07.2002 до смерті ОСОБА_2 вони проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 (зареєстроване місце проживання позивача). Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 була інша адреса.

На підтвердження фактичного проживання з 2002 року позивача з чоловіком за адресою: АДРЕСА_2 , до позовної заяви були додані: вказаний вище Акт; акт від 08.10.2024, складений трьома мешканцями будинку АДРЕСА_3 (зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 ), про те, що позивач з чоловіком з 2002 року не проживали за зареєстрованою адресою ОСОБА_2 АДРЕСА_4 ; довідку від 19.09.2024 № 07-4157 за підписом технічного директора АТ «НВКГ «Зоря» - «Машпроект», відповідної до якої «… з призначення ОСОБА_3 на посаду технічного директора ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект» і до початку повномасштабного вторгнення 24.02.2022, за ним був закріплений автомобіль, що перебуває у власності підприємства, а саме «Mitsubishi Pajero Sport» держ. № НОМЕР_1 та водій ОСОБА_4 . Даний автомобіль щоденно (у робочі дні) здійснював поїздки за маршрутом АДРЕСА_5 , та у зворотному напрямку». Такрж до позову ОСОБА_1 додала протокол вилучення зброї, що наледала ОСОБА_2 і перебувала у будинку АДРЕСА_2 (зареєстроване місце проживання позивача).

Ці документи, згідно з позовом, доводять факт перебування позивача на утриманні ОСОБА_2 .

Суд зауважив, що вказані вище документи (крім Акта) до Заяви не додавалися.

Заяву позивача за принципом екстериторіальності розглянув відповідач 1, який 30.09.2024 прийняв рішення № 8 про відмову у задоволенні заяви.

Підстава для відмови непідтвердження факту перебування на утриманні померлого годувальника.

У рішенні відповідач 1, зокрема, зазначив, що «… акт про фактичне проживання виданий сектором соціально-економічного розвитку мкр. Варварівка не можливо вважати за документ, що засвідчує факт перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого годувальника ОСОБА_2 ».

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до статті 36 Закону № 1058, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму ОСОБА_5 (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058.

Пунктом 2.11 розділу ІІ «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) визначено, що за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

У пункті 2.22 розділу ІІ Порядку № 22-1 вказано, що для підтвердження інформації про місце проживання особа може надавати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Акт, який позивач додала до Заяви, не є ані документом, передбаченим пунктом 2.22 розділу ІІ Порядку № 22-1, ані документом, виданим відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема, органом місцевого самоврядування, отже у відповідача 1 не було законних підстав для задоволення Заяви.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Суд зазначив, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого годувальника (за відсутності документів, про які вказано у Порядку № 22-1) здійснюється в порядку окремого провадження за нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Судові витрати (сплачена позивачем сума судового збору), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна